Справа № 442/8030/13-а (2-а/442/29/2014)
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Київ К/800/1334/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула в порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.01.2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області про визнання протиправними дій та зобов'язання зарахування пільгового стажу,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся в суд із адміністративним позовом до УПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області у якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 та зобов'язати його призначити цю пенсію відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.01.2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову УПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області, в призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов'язано УПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області призначити на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003, розділ ХІІІ «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство», підрозділ «робітники», позиція 13а, та провести відповідні виплати, починаючи з дня звернення за пенсією, тобто з 26.06.2013 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального та матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26.06.2013 року позивач звернувся до УПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б», ч. 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак у призначенні пенсії на пільгових умовах відмовлено, про що повідомлено листом від 19.09.2013 № 9512/03-38.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки в підтвердження його права на призначення пенсії на зазначених умовах позивачем було подано необхідні документи, з яких вбачається, що він у період з 12.09.1979 по 18.10.2003 працював футерувальником (кислотравником) на Львівському СУ-248 «Монтажхімзахист», робота на якій дає право на пільгову пенсію за Списком № 2.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною 5 цієї статті визначено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків.

На момент припинення трудової діяльності позивача та звільнення його з роботи діяв Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою КМ України № 36 від 16.01.2003, яким передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах футерувальників (кислототривників) (розділ ХІІІ «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство», підрозділ «робітники», позиція 13а).

Таким чином, професія футерувальника (кислототривника), протягом періодів роботи позивача, була передбачена Списками № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. У відповідності до п. 1 цього Порядку, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За її відсутності або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У трудовій книжці позивача наявні записи про його роботу на посаді футерувальника (кислототривника) у Львівському СУ № 248 «Монтажхімзахист», період з 12.09.1979 по 18.10.2003 року. Пільговий стаж складає 12 років 11 місяців 12 днів.

Вказані обставини підтверджуються також наявною у справі уточнюючою довідкою від 25.04.2013 № 35, виданою ВАТ «Украмонтажхімзахист», згідно якої ОСОБА_3 працював повний робочий день у Львівському СУ № 248 «Монтажхімзахист» і в період з 12.09.1979 року по 18.10.2003 року виконував захист промислових конструкцій від агресивного середовища за професією футерувальник-кислотравник, що передбачена Списком № 2.

Крім того, у суді першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які працювали з позивачем та їм призначено пенсію за віком по Списку № 2. Свідки пояснили, що у вказаний період вони працювали з позивачем в одній бригаді з однаковими умовами праці, які протягом усього часу не змінювались.

Суди попередніх інстанцій обґрунтовано не прийняли до уваги посилання апелянта на те, що ВАТ «Укрмонтажхімзахист» ТОВ «Монтажхімзахист СУ-248» ліквідоване згідно з ухвалою господарського суду, а тому не мала права видавати уточнюючу довідку, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи.

Відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень та на якого у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України покладено обов'язок доказування правомірності своїх рішень та дій, не надано доказів внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення ВАТ «Укрмонтажхімзахист» ТОВ «Монтажхімзахист СУ-248».

Крім того, відповідачем не надано доказів того, що уточнююча довідка містить неправдиві відомості, а тому відсутні підстави для її не врахування.

Також, слід врахувати, що відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 01.08.1992 за № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Оскільки законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівника підприємств, то її несвоєчасне та неналежне проведення не може обмежувати позивача в праві на отримання пенсії за віком на пільгових умовах при підтвердженні всіх інших умов для призначення такої пенсії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а також, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки, позивач 55-річного віку досягнув 01.10.2012 року, із заявою про призначення пенсії звернувся 26.06.2013 року, то пенсію слід призначити з дати звернення за її призначенням.

За таких обставин суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильних висновків про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області відхилити, постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.01.2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: