Справа № 810/2055/15
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року 810/2055/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області до Державного підприємства "Дослідне господарство "ЕЛІТА" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

18 травня 2015 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося Управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області (далі - позивач) з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "ЕЛІТА" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій у сумі 3129 грн 99 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача існує заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах на підставі п.п. "б-з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII), за квітень 2015 р. на загальну суму 3129 грн 99 коп.

Відповідач позов не визнав подав до суду заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що витрати на виплату та доставку пенсій пенсіонерам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягають відшкодуванню за його рахунок. Зокрема, вважає, що ОСОБА_1 пенсія призначена на підставі п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII, а тому витрати на її доставку повинні відшкодовуватись за рахунок коштів Державного бюджету України. Крім того, зазначив, що пенсіонер ОСОБА_2 працював у нього лише з серпня 2006 р. по серпень 2013 р., а тому витрати на виплату і доставку його пенсії повині відшкодовуватись усіма підприємствами на яких він працював на роботах, включених до Списку № 2 пропорційно відпрацьованому часу.

2 червня 2015 р. представниками сторін були надані суду клопотання, у яких вони просили розглянути справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, клопотання сторін, суд не знаходить перешкод для розгляду справи та вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу в порядку письмового провадження, без участі повноважних представників сторін та відповідно до приписів ч. 4 ст. 122 КАС України за наявними в ній матеріалами.

Суд у судовому засіданні, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

31 липня 1998 р. відповідач зареєстрований, як юридична особа, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 № 618968 (а.с.8).

Судом встановлено, що у відповідача утворилася заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за п.п. "б-з" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII за квітень 2015 р. на загальну суму 3129 грн 99 коп.

Згідно розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за квітень 2015 р. сума фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягає відшкодуванню складає у сумі 3129 грн 99 коп. (а.с. 9).

Названий розрахунок 19 січня 2015 р. було отримано відповідачем, що підтверджується копією рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 10).

У звязку з несплатою відповідачем зазначеної заборгованості у добровільному порядку позивачем було подано даний адміністративний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані такими нормативними актами.

При вирішенні справи судом враховано, що згідно з вимогами п. 1 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 р. № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 р. № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) страхувальниками визнаються роботодавці - підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Як убачається з п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, визначено п.п. «а» та п.п. "б" - "з" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII.

Проте, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди п.п. 1 п. 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV передбачено, що вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Як убачається з п.п. 6.4, п. 6 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з вимогами п.п. 6.8 п. 6.8 названої Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відповідно до вимог абз. 4 ч.1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених п.п. 1 та 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» та "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, які відповідач відповідно до Закону № 1058-ІV зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду, у розумінні цього Закону вважаються внесками на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Як убачається з ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-ІV, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Крім того, 1 січня 2015 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

Відповідно до вимог абз. 4 п. 1 ст. 32 Закону № 400/97-ВР для підприємств, установ, організацій, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, обєктом оподаткування є також витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. "б" - "з" ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-ІV.

Для платників єдиного податку виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, чинним законодавством не передбачено.

Наявні матеріали справи свідчать, що особи, яким позивачем було виплачено пенсію за квітень 2015 р., працювали у відповідача і їм була призначена пільгова пенсія на підставі п.п. "б" - "з" ч. 1 ст. 13 Закону України № 1788-XII.

Зокрема, ОСОБА_1 працював у відповідача трактористом-машиністом, ОСОБА_2 - електрозварником, що підтверджується довідками уточнюючими характер роботи (а.с. 63,64).

У квітні 2015 р.зазначеним пенсіонерам було виплачено пенсію у сумі: ОСОБА_2 1397 грн 53 коп.; ОСОБА_1 1732 грн 46 коп., що підтверджується довідками (а.с. 42-43).

Наявні матеріали справи свідчать, що пенсіонери, яким позивачем було виплачено пенсію за січень 2015 р., працювали у відповідача і їм була призначена пільгова пенсія на підставі п.п. "б-з" ч. 1 ст. 13 Закону України № 1788-XII.

Наявна у відповідача заборгованість підтверджується:

- розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за квітень 2015 р., згідно з яким 3129 грн 99 коп. підлягає до сплати (а.с. 9). Названий розрахунок 19 січня 2015 р. було отримано відповідачем, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 10);

- копією картки особового рахунку відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, згідно з якою 3129 грн 99 коп. підлягає відшкодуванню (а.с. 11);

- детальним розрахунком суми позову, згідно з яким заборгованість відповідача становить 3129 грн 99 коп. (а.с. 6).

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду надано не було.

Крім того, судом не можуть бути взяті до уваги заперечення відповідача, оскільки вони повністю спростовуються наданими позивачем документами.

Так, твердження представника відповідача про те, що пенсіонер ОСОБА_2 працював у відповідача лише з серпня 2006 р. по серпень 2013 р. спростовується наявною в матеріалах справи довідкою, уточнюючою особливість характеру роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії від 8 травня 2013 р. № 227 (а.с. 30).

Згідно з цією довідкою загальний стаж роботи ОСОБА_2 у відповідача складає 12 років 6 місяців.

Крім того, судом враховано, що названа особа звернулася до пенсійного органу з заявою про призначення пільгової пенсії лише на підставі довідки відповідача від 8 травня 2013 р. № 227 (а.с. 30).

Щодо твердження відповідача про те, що пенсіонеру ОСОБА_1 пенсія призначена згідно з п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України № 1788-XII, а тому витрати на її доставку підлягають відшкодуванню за рахунок Державного бюджету України слід зазначити наступне.

Згідно з вимогами абз. 5 п.п. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»«е» та «ж» ст. 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 1 січня 2005 р. за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списками № 1, 2 покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абз. 5 п.п. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 р. за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, то і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок ПФУ та Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Так, відповідно до вимог ст. 14 Закону № 1788-XII працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Виходячи зі змісту положень п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у контексті ст. 14 Закону № 1788-XII можна зробити висновок, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі ст. 14 Закону № 1788-XII.

Наведене свідчить, що відшкодуванню Управлінню Пенсійного фонду України підлягають витрати на виплату та доставку пенсій, які відповідно до Інструкції, призначені працівникам відповідача згідно з п. «а», «б» «з» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII.

Аналогічна правова позиція неодноразово була викладена Верховним Судом України в постановах у справах № 21-178а11, № 21-69а10, № 21-116а11.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що сума заборгованості, яка підлягає стягненню, складає 3129 грн 99 коп., а отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "ЕЛІТА" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" на користь Управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області 3129 (трм тисячі сто двадцять девять) грн 99 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.