Справа № 805/2056/15-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 р. Справа № 805/2056/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

час прийняття постанови: 11 година 25 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області до Державного підприємства "Красноармійськвугілля" в особі ВП "Шахта "Димитрова" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, за період січень березень 2015 року, за списком № 2, на суму 254 749,24 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області звернулось до суду з позовом до Державного підприємства "Красноармійськвугілля" в особі ВП "Шахта "Димитрова" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, за період січень березень 2015 року, за списком № 2, на суму 254 749,24 грн.,

В обґрунтування позовних вимог управлінням зазначено про те, що відповідач щомісяця до 25-го числа повинен був відшкодувати суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, по працівниках підприємства, яким призначено пенсію, проте, в порушення вимог Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) та Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" (далі - Інструкція), фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2, у встановлені строки відповідачем відшкодовано не було, відтак за період січень - березень 2015 року у Державного підприємства "Красноармійськвугілля" в особі ВП "Шахта "Димитрова" виникла заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 у розмірі 254 749,24 гривень.

Сторони у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, з дотриманням вимог ст. ст. 33-36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Через канцелярію суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Приймаючи до уваги положення ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, та ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом, а також ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних в ній доказів.

З'ясувавши чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та встановив наступне.

Відповідач ОСОБА_1 підприємство "Красноармійськвугілля" в особі ВП "Шахта "Димитрова" є юридичною особою (85323, вул. Ватутіна, 1, м. Димитров, Донецька область, ) та зареєстровано у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України. Відповідно до п. 2.1.1 Інструкції є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач перебуває на обліку у позивача, як платник внесків до Пенсійного фонду України.

Матеріали справи свідчать, що на підприємстві відповідача працювали працівники, зайняті на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, та яким призначено пенсію на пільгових умовах за списком № 2.

Як встановлено судом, позивачем направлялись на адресу ТОВ «Краснолиманська друкарня» повідомлення (розрахунки) про фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах на підставі пункту «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за спірний період.

Позивачем за період січень - березень 2015 року здійснено витрати на виплату і доставку працівникам відповідача пенсій, призначених на пільгових умовах на підставі пункту б-з статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто за списком № 2, на суму 254 749,24 грн.

Проте, невиконання відповідачем обов'язку щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій стало наслідком виникнення у позивача, як у особи, яка здійснила ці витрати, права на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

На момент звернення до суду, згідно розрахунку сум, які належать до відшкодування, відповідач має заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період січень - березень 2015 року, в сумі 254 749,24 гривень.

Вирішуючи справу по суті, до спірних правовідносин суд застосовує нижченаведені правові норми.

Так, статтею 13 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема: працівники зайняті повний робочий день на роботах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць (пункт а статті 13 Закону), за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць (пункт б статті 13 Закону) та інші (пункти в - з статті 13 Закону).

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз. 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто до 01 січня 2004 року.

Згідно з частиною 16 Прикінцевих положень вказаного Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України Про пенсійне забезпечення застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 та абз. 3 п. 1 ст. 4 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б - з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до Законів України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, постановою правління Пенсійного фонду від 19 грудня 2003 року № 21-1 затверджено Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України. Інструкція набрала чинності 27 січня 2004 року, яка визначає процедуру реєстрації та обліку платників внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, обчислення і сплати страхових внесків та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності і господарювання та фізичними особами, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, подання страхувальниками звітності управлінням Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування викладений у пункті 6 Інструкції.

Згідно з п.п. 6.1. п. 6 Інструкції, ці розміри становлять для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п.п. 6.4 п. 6 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п.п. 6.8 п. 6 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п.п. 6.10. п. 6 Інструкції відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Проте, в порушення вищенаведених вимог законодавства фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2, у встановлені строки відповідачем відшкодовано не було, в результаті чого за період січень - березень 2015 року у відповідача виникла заборгованість по оплаті зазначених витрат у розмірі 254 749,24 гривень.

Доказів сплати вказаної заборгованості суду не надано.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період січень - березень 2015 року, призначених на підставі пункту б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (за списком № 2), у розмірі 254 749,24 гривень, у повному обсязі.

Відповідно до вимог частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2-15, 69-71, 94, 98, 158-163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Донецький окружний адміністративний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області до Державного підприємства "Красноармійськвугілля" в особі ВП "Шахта "Димитрова" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, за період січень березень 2015 року, за списком № 2, на суму 254 749,24 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Красноармійськвугілля" в особі ВП "Шахта "Димитрова" (85323, вул. Ватутіна, 1, м. Димитров, Донецька область, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в в м. Димитрові Донецької області (вул. Артема, 13, м. Димитров, Донецька область, 85323, р/р 28 в ДОУ ОЩАДБАНК, МФО 335106, ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, за період січень - березень 2015 року, у розмірі 254 749 (двісті п`ятдесят чотири тисячі сімсот сорок дев`ять) 24 (двадцять чотири) копійки.

Постанова прийнята, складена і підписана у нарадчій кімнаті 22 червня 2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.