Справа № 803/210/13-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року Справа № 876/5229/13
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ФОП ОСОБА_1 05.02.2013 року звернулася в суд з адміністративним позовом до Ковельської ОДПІ Волинської області ДПС, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 01.10.2012 року, яким застосовано штрафні санкції за незбереження в Книзі обліку розрахункових операцій чотирьох Z-звітів та відсутність записів в Книзі обліку розрахункових операцій щодо обліку руху готівки за ці дні в розмірі 2 126,25 гривень.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ФОП ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні постанови від 13.02.2013 року не з»ясовувались ті обставини, що за адресою, по якій проводилась перевірка, в магазині «Даринка» позивач, як суб»єкт підприємницької діяльності здійснює торгівлю на загальній системі оподаткування, а фізична особа - підприємець ОСОБА_2 перебуває на спрощеній системі оподаткування та сплачує єдиний податок. Судом проігноровано вказані обставини, щодо відібрання пояснення в продавця стажера ОСОБА_3, натомість суд прийняв до уваги дане пояснення як належний доказ. Також судом не було оцінено той факт, що Ковельською ОДПІ при прийняті податкового повідомлення - рішення за № від 01.10.2012р. порушено вимоги п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України, п. 7 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована Ковельською районною державною адміністрацією Волинської області як суб'єкт підприємницької діяльності, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії В03 №544055.

04.09.2012 року працівниками Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби у Волинській області проведено перевірку дотримання вимог чинного законодавства щодо обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів господарської одиниці магазину «Даринка», що розташована за адресою: вул. Володимирська, 24, м. Ковель, та належить суб'єкту господарювання фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1.

Перевіркою встановлено незбереження в Книзі обліку розрахункових операцій чотирьох Z-звітів та відсутність записів в Книзі обліку розрахункових операцій щодо обліку руху готівки за ці дні: Z-звіт №1463 від 31.08.2012 року - обіг 101,00 грн., Z-звіт №1464 від 01.09.2012 року - обіг 103,25 грн., Z-звіт №1463 від 02.09.2012 року - обіг 104,25 грн., Z-звіт №1463 від 03.09.2012 року - обіг 116,75 грн., що призвело до порушення пунктів 2.2, 2.6. розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України №637 від 15.12.2004 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за №40/10320.

На підставі акту перевірки за №0029/03/06/22/НОМЕР_1 від 05.09.2012 року Ковельською ОДПІ винесено податкове повідомлення - рішення № від 01.10.2012 року, яким за дане порушення до фізичної особи - підприємця застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 2126,25 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності прийнятого податковим органом податкового повідомлення - рішення від 01.10.2012 року за № про застосування штрафної санкції в розмірі 2126,25 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, так як він відповідає правильно встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства, виходячи з наступного.

Згідно з пунктами 1, 2, 5 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: - проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуг) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; - видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; -у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити, розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки із додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу Державним казначейством України.

Абзацом першим пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 визначено, що уся готівка, яка надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Згідно з абзацом 3 пункту 2.6 вказаного Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункових книжок оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книжки).

Абзацом 5 пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України встановлено, що суми готівки, які оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до пункту 1.1 вказаного Положення, книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Згідно з п. 7.5 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000 р. № 614, використання книги обліку розрахункових операцій, зареєстрованої на реєстратора розрахункових операцій, передбачає: наявність книги обліку розрахункових операцій на місці проведення розрахунків, де встановлено реєстратор розрахункових операцій; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги обліку розрахункових операцій; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій чи відключення електроенергії здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення реєстратора розрахункових операцій у відповідному розділі книги обліку розрахункових операцій.

Разом з цим, виконання вказаних у пункті 7.5 вказаного Порядку дій у незареєстрованій книзі обліку розрахункових операцій є порушенням порядку книги обліку розрахункових операцій, за яке встановлена відповідальність в Указі Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Як встановлено в ході судового розгляду справи та підтверджується матеріалами справи, актом перевірки зафіксовано порушення позивачем пункту 2.6. Положення №637, а саме: незбереження в Книзі обліку розрахункових операцій чотирьох Z-звітів та відсутність записів в Книзі обліку розрахункових операцій щодо обліку руху готівки, а тому застосування до неї штрафних санкцій на підставі статті 1 Указу є правомірним.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» №436/95 від 12.06.1995 року у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Зважаючи на те, що позивачем не було збережено в Книзі обліку розрахункових операцій чотирьох Z-звітів та відсутність записів в Книзі обліку розрахункових операцій щодо обліку руху готівки: Z-звіт №1463 від 31.08.2012 року - обіг 101, 00 грн., Z-звіт №1464 від 01.09.2012 року - обіг 103,25 грн., Z-звіт №1463 від 02.09.2012 року - обіг 104,25 грн., Z-звіт №1463 від 03.09.2012 року - обіг 116,75 грн. Таким чином, за вказане порушення та на підставі вказаних нормативних документів до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафну санкцію в п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми - у розмірі 2126,25 грн., а саме: (101,00 грн. + 103,25 грн. + 104,25 грн. + 116,75 грн.) х 5.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не надав суду належних доказів на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві на обґрунтування позовних вимог, натомість податкове повідомлення - рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби № від 01.10.2012 року є правомірним та повністю відповідає нормам чинного законодавства України.

Згідно з ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач як суб'єкт владних повноважень надав суду достатні та беззаперечні докази в обгрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, та довів правомірність прийнятого рішення.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року у справі №803/210/13-а без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_4