Справа № 913/37/12, 2а/350/2/13
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року Справа № 876/5351/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Сапіги В. П.;

за участю секретаря судового засідання - Мартинишина Р. С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2013 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Перегінської селищної ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання неправомірним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2011 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Перегінської селищної ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання неправомірним та скасування п. 122 рішення Перегінської селищної ради № 229-24/2010 від 20 липня 2010 року, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0101 га для обслуговування існуючого магазину на основі заяви.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що на земельній ділянці, на яку ОСОБА_2 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою, відсутнє нерухоме майно, яке б належало останній на праві власності, тому відповідно до норм ЗК України, що були чинні на момент прийняття рішення Перегінською селищною радою № 229-24/2010 року(п.122), вказана земельна ділянка і права на неї могли бути передані тільки на підставі земельних торгів, у конкурентний спосіб в порядку визначеному ст.134 ЗК України.

Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що позивач жодного правовстановлюючого документа, який би давав йому право власності на земельну ділянку по по АДРЕСА_1 площею 0,0101 га, не представив, а тому відсутні будь-які підстави вважати, що права, свободи чи інтереси позивача були порушені, адже жодних прав на спірну земельну ділянку нього на момент звернення до суду не було.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем - ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що в позивача виник інтерес щодо земельної ділянки в своє користування для обслуговування придбаного ним нерухомого майна і з січня 2010 року ОСОБА_1 почав вчиняти дії, направлені на оформлення земельної ділянки в своє користування.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що згідно виписки з п. 122 рішення Перегінської селищної ради № 229-24/2010 від 20 липня 2010 року ОСОБА_2 дано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. площею 0,0101 га по АДРЕСА_1.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності рішення відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до Перегінської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому, із урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо ненадання йому дозволу на складанням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,4351 га для обслуговування торгового комплексу по АДРЕСА_2 на основі заяви та зобов'язати відповідача на наступній сесії вирішити дане питання; визнати незаконним та скасувати п. 20 рішення сесії Перегінської селищної ради № 245-26/2010 від 16 жовтня 2010 року про надання дозволу ОСОБА_2 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Січових Стрільців площею 0,015 га для обслуговування існуючого магазину «БІБІВІН».

Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2012 року позов задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області щодо ненадання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до поданої заяви. Зобов'язано Перегінську селищну раду на черговій сесії селищної ради розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення йому земельної ділянки, відповідно до вимог ст. 123 ЗК України. Визнано незаконним та скасовано п. 20 рішення сесії Перегінської селищної ради № 245-26/2010 про надання дозволу ОСОБА_2 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Січових Стрільців площею 0,015 га для обслуговування існуючого магазину «БІБІВІН». Постанова набрала законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, наступні обставини, встановлені постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2012 року є преюдиційними.

Згідно з договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 26 грудня 2009 року ОСОБА_1 є власником торговельного комплексу по АДРЕСА_2

Копією Державного акту на право постійного користування землею з відповідними землевпорядними документами (планами, актами відводу) підтверджується, що у постійне користування для торгового центру у 1996 році було виділено 0,56 га землі.

Архівним витягом з рішення сесії Перегінської селищної ради від 25 квітня 2004 року підтверджено, що даним рішенням затверджено генеральний план забудови центра селища Перегінськ.

Листом головного архітектора Рожнятівської РДА, викопіюванням з генерального плану забудови центральної частини смт. Перегінськ, ситуаційною схемою забудови смт. Перегінськ, копіями генплану забудови смт. Перегінськ, листом Державного підприємства Український державний науково дослідний інститут проектування міст «ДІПРОМІСТО» та фрагментом з генерального плану забудови селища підтверджено, що після 2005 року зміни до генерального плану забудови центральної части смт. Перегінськ не вносилися.

Відповідно до генплану, забудова земельної ділянки перед фасадом торгового комплексу та земля для обслуговування такої забудови не передбачена, на земельній ділянці від фасаду торгового комплексу до центральної дороги запроектовані клумби.

Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, актами приймання а введення в експлуатацію закінченого реконструкцією кафе «Коровай» під крамницю з стоматкабінетом підтверджено, що ОСОБА_2 з грудня 2006 року є власником реконструйованого під магазин кафе «Коровай» у смт. Перегінськ по АДРЕСА_1, а довідкою, виданою управлінням Держкомзему в Рожнятівському районі, що для обслуговування магазину передано у приватну власність 26 квітня 2005 року 0,0267 га землі.

Частиною 2 ст.123 Земельного кодексу України встановлено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної місцевої ради. Відповідний орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або надає вмотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Встановлено, що ОСОБА_2 самовільно (без відповідних документів та дозволу) здійснила добудову до придбаного нею приміщення магазину «Коровай» і зазначена обставина визнається ОСОБА_2

Відтак, на думку суду апеляційного суду, є незаконним п. 122 рішення Перегінської селищної ради, яким надано дозвіл на складання проекту землеустрою підприємцю ОСОБА_2 для обслуговування магазину за рахунок землі біля торгівельного комплексу, оскільки надано дозвіл на складання землеустрою для відведення землі для обслуговування самовільно збудової добудови, яка не передбачена генеральним планом забудови, тобто всупереч даному плану.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог не відповідає обставинам справи.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необ'єктивно і всебічно не з'ясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 41, 158-163, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2013 року в справі № 913/37/12 - скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Перегінської селищної ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання неправомірним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п. 122 рішення Перегінської селищної ради від 20 липня 2010 року № 229-24/2010 «Про розгляд відношень юридичних та фізичних осіб та заяв громадян селища».

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення постанови в повному обсязі відкладено - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

В. П. Сапіга

Постанову складено в повному обсязі 23 червня 2015 року.