Справа № 804/6603/13-а
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2015-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2015 р. Справа № 804/6603/13-а
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Криворізької північної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби
до Комунального підприємства «Житлово експлуатаційна організація № 31»
про стягнення податкового боргу, -
Криворізька північна міжрайонна державна податкова інспекція Дніпропетровської області Державної податкової служби звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Комунального підприємства «Житлово експлуатаційна організація № 31» про стягнення податкового боргу в сумі 990833 грн. 54 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач має податковий борг на вказану суму по податку на додану вартість, який утворився внаслідок несплати самостійно узгоджених податкових зобовязань та нарахування пені. В добровільному порядку відповідач податковий борг не сплачує, що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.
Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, надіслав суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, надіслав письмові заперечення у яких зазначено, що вимоги про стягнення податкового боргу є безпідставними, оскільки відповідач не має заборгованості по податку на додану вартість за визначений у позові період. Починаючи з 2005 року при перерахуванні грошових коштів по податку на додану вартість відповідач чітко вказував за який період перераховуються кошти, проте позивач всупереч вимогам діючого законодавства змінював призначення платежу, зараховуючи сплачені кошти за минулі періоди. Відповідач вважає зазначені дії протиправними, у звязку з чим, оскаржив їх до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. На підставі вищевикладеного відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.
У відповідності до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Комунальне підприємство «Житлово експлуатаційна організація № 31» перебуває на обліку в Криворізькій північній міжрайонній державній податковій інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби як платник податків.
Відповідно до п. п. 49.18.1, 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім
календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).
Відповідно до п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків, а тому податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, є узгодженим з дня подання такої податкової декларації.
Судом встановлено, що відповідачем було подано до податкового органу податкові декларації: за січень 2013 року № НОМЕР_1 від 20.02.2013 року на суму 473291 грн. та за лютий 2013 року № НОМЕР_2 від 20.03.2013 року на суму 485668 грн.
Відповідачем вищевказані суми податкового зобовязання були сплачені, про що свідчать платіжні доручення, наявні у матеріалах справи.
Позивачем було змінено призначення платежу, зараховуючи сплачені кошти по податку на додану вартість в порядку календарної черговості на погашення податкового боргу минулих років.
Не погодившись з вищевказаними діями податкового органу, відповідач оскаржив їх до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справа № 804/9913/13-а).
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2014 року, яка набрала законної сили 15.12.2014 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Зокрема, зі змісту вищевказаного судового рішення вбачається, що судом досліджено та надано правову оцінку законності діям податкового органу щодо зміни призначення платежу та зарахування сплачених коштів по податку на додану вартість в порядку календарної черговості на погашення пені минулих років, та не встановлено в діях податкового органу порушення вимог діючого законодавства, у звязку з чим, у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що у звязку із зарахуванням сплачених платежів у порядку календарної черговості на погашення заборгованості минулих часів, у відповідача наявний обовязок сплати податкового боргу по податку на додану вартість в сумі 958959 грн.
Згідно пп. 14.1.175. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України).
Позивачем на адресу відповідача, з урахуванням вимог законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, направлялись податкові вимоги № 1/66 від 24.10.2001 року та № 2/129 від 30.11.2001 року, які отримані уповноваженою особою відповідача, про що свідчить підпис в графі про отримання.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Пунктом 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, та необхідність їх задоволення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 122, 128, 158-163, 167 КАС України, суд,-
Адміністративний позов Криворізької північної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби задовольнити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 05.03.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_2