Справа № 2а-108/12/2670
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 червня 2015 року № 2а-108/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І. , суддів Данилишин В.М. Качура І.А. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Державної авіаційної адміністрації Міністерства транспорту та зв'язку України Державної авіаційної служби України

провизнання дії протиправними, зобов'язання вчинити дії
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом до Державної авіаційної адміністрації Міністерства транспорту та зв'язку України, Державної авіаційної служби України (ДАС України, Служба) про визнання незаконною бездіяльність ДАС України, яка призвела до звільнення без подальшого працевлаштування ОСОБА_1 головного спеціаліста сектору пожежної безпеки ДАА МТЗ України із займаної посади, у зв'язку із ліквідацією Адміністрації згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України без пропозиції працевлаштування на посаду відповідно кваліфікації в новостворений відділ протипожежного забезпечення та аварійного рятування -координаційного центру пошуку та рятування управління перевезень департаменту авіаційних перевезень та аеропортів ДАС України; зобов'язання ДАС України прийняти рішення чи вчинити дії для працевлаштування на відповідну посаду за фахом у відділ протипожежного забезпечення та аварійного рятування -координаційного центру пошуку та рятування управління перевезень департаменту авіаційних перевезень та аеропортів ДАС України; за незаконну бездіяльність стягнення з ДАС України середньомісячний заробіток головного спеціаліста ДАС України, або заробітку працівника аналогічної його кваліфікації у відділі протипожежного забезпечення та аварійного рятування -координаційного центру пошуку та рятування управління перевезень департаменту авіаційних перевезень та аеропортів ДАС України за період вимушеного прогулу з моменту звільнення 20 липня 2011 року по дату працевлаштування у відділ протипожежного забезпечення та аварійного рятування -координаційного центру пошуку та рятування управління перевезень департаменту авіаційних перевезень та аеропортів ДАС України.

Позов вмотивовано тим, що він, позивач, відповідно до пункту 1 статті 21 та пункту 7 статті 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року, №796-XII, як постраждалий в наслідок Чорнобильської катастрофи має переважне право залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі при ліквідації, реорганізації або перепрофілюванні підприємства, установи, організації скороченні чисельності або штату працівників, а також на працевлаштування, Проте, в порушення згадуваної норми, його, позивача, звільнено з посади без б пропозиції працевлаштування до нового органу. Крім того, позивач зазначає, що при утворені ДАС України шляхом реорганізації Міністерства транспорту та зв'язку України відповідно до пункту 5 зазначеного Указу Президента України "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" від 09 грудня 2010 року №185/2010, функції сектору пожежної безпеки і відділу пошукового та аварійно-рятувального забезпечення -координаційного центру управління перевезень Адміністрації покладено на відділ протипожежного забезпечення та аварійного рятування -координаційний центр пошуку та рятування управління перевезень та ліцензування департаменту авіаційних перевезень та аеропортів Служби. Тобто, новостворений орган є правонаступником ліквідованого.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2012 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної авіаційної адміністрації Міністерства транспорту та зв'язку України, Державної авіаційної служби України про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.02.2015 скасовано вказані вище постанову Окружного адміністративного суду м. Києва та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою від 20.03.2015 справу прийнято до провадження та призначено до судового вирішення.

В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник Державної авіаційної служби України заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

В судому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Наказом Державної авіаційної адміністрації Міністерства транспорту та зв'язку України від 20.07.2014 №210 о/с ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста сектору пожежної безпеки у зв'язку з ліквідацією Держававіаадміністрації на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Також, згадуваним наказом наказано виплатити позивачу вихідну допомогу у розмірі триразового середньомісячного заробітку, що виплачується працівникам, які належать до категорії І і ІІ громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 44 КЗпП України.

за приписами пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання.

Частиною 1 статті 49-2 Кодексу законів про працю України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Згідно частини 2 статті 40 Кодексу законів про працю України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до Указу Президента України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» № 1085/2010 від 9 грудня 2010 року утворено Державіаслужбу шляхом реорганізації Міністерства транспорту та зв'язку України.

Таке утворення нового органу здійснено з метою оптимізації системи центральних органів виконавчої влади, усунення дублювання їх повноважень, забезпечення скорочення чисельності управлінського апарату та витрат на його утримання, підвищення ефективності державного управління та відповідно до пункту частини першої статті 106 Конституції України. Згідно пункту 5 цього Указу міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються

В подальшому, на виконання пункту 4 статті 7 Указу Президента України від 9 грудня 2010 р. N 1085 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" Кабінет Міністрів України прийнято постанову «Про ліквідацію урядових органів» від 28.03.2011 № 346, якою ліквідовано Державну авіаційну адміністрацію.

Згідно спеціального витягу є ЄДРПОУ Державну авіаційну адміністрацію припинено 22.08.2012 за рішенням засновників.

Відповідно до Положення «Про Державну авіаційну службу України» затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 №398/2011 Державна авіаційна служба України (Державіаслужба України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра інфраструктури України. Державіаслужба України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики в сфері цивільної авіації.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Державну авіаційну адміністрацію, хоча й реорганізовано Указом Президента України від 9 грудня 2010 року, проте в подальшому ліквідовано Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2011 № 346. Отже, Державна авіаційна служба України не є правонаступником Державної авіаційної адміністрації.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 №9 19. Розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

У випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, наприклад, державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство) дія трудового договору працівника продовжується (ч. 3 ст. 36 КЗпП в редакції від 19 січня 1995 року). При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

При ліквідації підприємства (установи, організації) правила п. 1 ст. 40 КЗпП можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. В цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.05.2009 №464 та наказу Мінітрансзв'язку України від 14.01.2010 №5 визначено граничну чисельність працівників Державної авіаційної адміністрації у кількості 407 одиниць.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.2011 №937 визначено граничну чисельність працівників Державної авіаційної служби України в кількості 325 одиниць. Отже, чисельність працівників Державної авіаційної служби України порівняно з чисельністю працівників Державної авіаційної адміністрації є меншою на 82 одиниці.

З матеріалів справи вбачається, що позивач працював на посаді головного спеціаліста сектору пожежної безпеки Державної авіаційної адміністрації.

Відповідно до тимчасової організаційної структури Державної авіаційної служби України сектор пожежної безпеки не утворювався.

Щодо доводів позивача, що він має право на переведення до іншого структурного підрозділу Державної авіаційної служби України, а саме: відділу авіаційно-рятувального та протипожежного забезпечення - Координаційного центру пошуку та рятування, суд зазначає, що в структури Державної авіаційної адміністрації існував аналогічний відділ зі штатною чисельністю 7 одиниць, в структурі Державної авіаційної служби України зазначений відділ має чисельність 5 одиниць.

Отже у відділі авіаційно-рятувального та протипожежного забезпечення - Координаційного центру пошуку та рятування відбулось скорочення чисельності працівників на 5 одиниць. Враховуючи, що позивач не працював у вказаному відділі, з огляду на скорочення чисельності такого відділу, суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо він має право на переведення до вказаного відділу є безпідставними.

Враховуючи, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2011 № 346 ліквідовано Державну авіаційну адміністрацію без встановлення правонаступника, утворена Державна авіаційна служба України має меншу чисельність працівників на 82 одиниці та не має відділу в якому працював позивач, отже позивача правомірно звільнено відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП без працевлаштування в Державній авіаційній службі України.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що позивач ніколи не перебував у трудових відносинах з Державною авіаційною службою України, отже позовні вимоги в частині зобов'язання вчинити дії для працевлаштування на відповідну посаду за фахом у відділ протипожежного забезпечення та аварійного рятування -координаційного центру пошуку та рятування управління перевезень департаменту авіаційних перевезень та аеропортів ДАС України є безпідставними.

Безпідставність позовних вимог в частині зобов'язання ДАС України прийняти рішення чи вчинити дії для працевлаштування позивача на відповідну посаду за фахом у відділ протипожежного забезпечення та аварійного рятування -координаційного центру пошуку та рятування управління перевезень департаменту авіаційних перевезень та аеропортів ДАС України прямо вказує на відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання частини п'ятої статті 20 Закону України "Про зайнятість населення" від 01 березня 1991 року №803-XII, якою передбачено, що при вивільненні працівників (у тому числі працюючих пенсіонерів та інвалідів) у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності, повідомляють про це не пізніш як за два місяці в письмовій формі державну службу зайнятості, вказуючи підстави і строки вивільнення, найменування професій, спеціальностей, кваліфікації, розмір оплати праці, а в десятиденний строк після вивільнення - направляють списки фактично вивільнених працівників, зазначаючи в них інвалідів, - ними подано до Шевченківського районного центру зайнятості звіт за формою №4-ПН із зазначенням ОСОБА_1

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що дії відповідачів щодо звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП без подальшого працевлаштування в Державній авіаційній службі України відповідають вимогам до дій суб'єктів владних повноважень, встановленим частиною третьою статті 2 КАС України, отже суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 69-71, 94, 128, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді В.М. Данилишин

І.А. Качур