Справа № 646/4249/15-а
Суддя: Шелест І. М.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/4249/15-а
№ провадження 2-а/646/51/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2015 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Шелест І.М., за участю секретаря Біляєвої Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова про визнання незаконними дій субєкта владних повноважень, щодо перерахунку пенсії, -

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року позивач ОСОБА_1Г звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова і отримує пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу з 08.12.2010 року довічно і після призначення пенсії продовжує працювати суддею апеляційного суду Харківської області. Пенсія, як державному службовцю, виплачується на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.07.2011 року з 06.04.2011 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.06.2007 року № 4-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) обмеження, яким максимальний розмір пенсії або щомісячного грошового утримання не може перевищувати 12 мінімальних розмірів пенсії за віком, положення абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в частині, що стосується професійних суддів, тому, як зазначив позивач, розмір його пенсії з 06.04.2011 року повинен становити, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» 80% суми його заробітної плати.

На підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.03.2013 року, яка ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду залишена без змін, УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова здійснило перерахунок розміру пенсії за віком, яку він отримує як державний службовець та обмежило розмір сплачуваної пенсії з розрахунку 10 мінімальних прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність відповідно до Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, який набрав чинності з 01.10.2011 року.

Листом від 25.06.2014 року Управління пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова відмовило йому в проведенні перерахунку розміру пенсії.

Вважає, що відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Зазначив, що пенсія, як державному службовцю, сплачується на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.07.2011 року, тобто з дня до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 01.10.2011 року, тому УПФУ в Червонозаводському районі в м. Харкові при перерахуванні його пенсії безпідставно обмежило розмір сплачуваної йому пенсії з розрахунку 10 мінімальних прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011 року, а судові рішення підлягають обовязковому виконанню. Оскільки його страховий стаж складає 44 роки 7 місяців, з яких 36 років і 4 місяці відпрацьовано на державній службі, він продовжує працювати суддею, то на момент його звернення із заявою про перерахунок пенсії згідно із ч. 1 ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» та судового рішення, у відповідача було в наявності всі необхідні правові підстави та необхідні повноваження для задоволення його заяви.

Тому просив суд визнати дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії як державного службовця без обмеження граничного розміру пенсії неправомірними та такими, що не відповідають вимогам Закону України Про судоустрій і статус суддів та зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2012 року, згідно довідок апеляційного суду Харківської області про заробітну плату за 2012 рік та з 01.01.2013 року, і здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум на підставі ст.129 Закону України Про судоустрій і статус суддів та ст.37-1 Закону України Про державну службу у розмірі 80 % суми заробітної плати без обмеження граничного розміру пенсії.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, надав додаткові письмові пояснення, в яких крім того зазначив, що ним ставилося питання не про признання пенсій, а про перерахунок вже призначеної пенсії, який повинен обчислюватись без обмеження її граничного розміру, встановлено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», тобто виходячи з того показника, який був передбачений при призначенні пенсії, що пенсія йому була призначена та перерахована на підставі судових рішень, які набрали чинності і є обовязковими для виконання. Тобто призначення і перерахунок пенсії повинен проводитися в розмірі відповідно до норм Закону України «Про державну службу», який діяв на час призначення пенсії.

Представник відповідача проти позову заперечувала, в задоволенні позовних вимог просила відмовити, зазначивши, що розрахунок і виплата пенсії позивачу проводиться згідно вимог діючого законодавства.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

У даній справі адміністративний позов ОСОБА_1 постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.08.2014 року був задоволений.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 року постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.03.2015 року, касаційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова задоволено частково, постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції скасовано, а справу повернуто до районного суду на новий судовий розгляд.

При скасуванні вказаних судових рішень, у мотивувальній частині ухвали Вищого адміністративного суду від 19.03.2015 року, зокрема, зазначено, що при новому розгляді необхідно врахувати висновок Верховного суду України, зазначений у постанові від 02.12.2014 року (справа № 21-456а14), та перевірити чи виплачується позивачу з 01.01.2012 року пенсія у розмірі обчисленому за правилами Закону № 1058-VI.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова і отримує пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу з 08.12.2010 року і після призначення пенсії, продовжує працювати на посаді судді апеляційного суду Харківської області.

Пенсія, як державному службовцю, виплачується позивачу на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.07.2011 року, якою зобовязано Управління пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 06.04.2011 року.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.03.2013 року, яка ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду залишена без змін, зобовязано Управління пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно довідок апеляційного суду Харківської області про його заробітну плату, починаючи з 01.01.2012 року та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

19.06.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Управління пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова з заявою, в якій просив перерахувати розмір пенсійних виплат без обмеження граничного розміру з 01.01.2012 року на підставі вказаної постанови суду від 14.03.2014 року і письмово повідомити на підставі яких нормативних актів зменшено розмір його пенсії державного службовця з 06.04.2011 року, а саме: чому розмір пенсії не відповідає 80 відсотків суми його заробітної платі.

Як зазначив представник відповідача, вказана заява ОСОБА_1 була розглянута у порядку Закону України «Про звернення громадян» і листом від 25.06.2014 року надано відповідь з посиланням на законодавство, що розрахунок та виплата пенсії проводиться відповідно до вимог діючого законодавства.

Так, своїм листом від 25.06.2014 року Управління пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова повідомило ОСОБА_1 про те, що на виконання постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.07.2011 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з 06.04.2011 року і розмір пенсії складав 5895.77 грн., із розрахунку 6550, 86 грн. заробітна плата для обчислення пенсії х 90% (процент розрахунку пенсії від заробітної плати).

Також у листі повідомлено, що на виконання постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.03.2013 року проведено перерахунок пенсії за віком згідно Закону України Про державну службу починаючи з 01.01.2012 р. з урахуванням підвищення заробітної плати з 01.04.2012 р., 01.07.2012 р., 01.10.2012 р., 01.12.2012р., 01.01.2013 р. по довідкам про заробітну плату, відповідно до Закону України «Про державну службу» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (№ 3668-УІ) від 08.07.2011 року, відповідно до якої максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів установлених для осіб, які втратили працездатність.

У судовому засіданні представник відповідача підтвердив обставини щодо розміру та порядку нарахування пенсії ОСОБА_1, зазначені у листі.

Вважаючи відмову відповідача у перерахунку пенсії, як державного службовця, без обмеження граничного розміру, неправомірною, позивач звернуся до суду з вказаним вище позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Відповідно до ст. 2 вищевказаного Закону, посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Тобто, з аналізу наведених норм слідує, що суддя, на якого поширюється дія положень ст. 1, 2 Закону № 3723-XII, є державною службовою особою, яка здійснює функції представника державної судової влади на постійній основі, наділений повноваженнями здійснювати правосуддя та одержує суддівську винагороду за рахунок державних коштів.

Так, статтею 23 Закону України "Про державну службу" встановлено, що граничний вік перебування на державній службі становить 65 років. У виняткових випадках після досягнення граничного віку перебування на державній службі державні службовці можуть бути залишені на державній службі лише на посадах радників або консультантів за рішенням керівника відповідного державного органу. Державним службовцям, які займають посади першої категорії, за рішенням відповідного державного органу чи посадової особи, які здійснили призначення їх на посади, може бути продовжено перебування на державній службі після досягнення ними шістдесятип'ятирічного віку за їх згодою у зв'язку з потребами служби, якщо інше не передбачено законом.

Граничний вік перебування на державній службі фактично є пенсійним віком для цієї категорії працівників.

Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 37 Закону N 3723-XII, яка, зокрема, визначає підстави для виходу на пенсію державних службовців та її розмір, а також передбачає, що пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

Аналіз статей 23 і 37 зазначеного Закону дає підстави для висновку, що особи, які досягли пенсійного віку, мають право на отримання пенсії державних службовців (за наявності відповідних підстав) та продовження терміну перебування на державній службі.

У судовому засіданні сторонами право на отримання ОСОБА_1 пенсії державного службовця не оспорювалося.

Так, ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,(у редакції на час виникнення спору) як і в цілому даний Закон, посилює гарантії незалежності суддів порівняно з іншими категоріями державних службовців, право на пенсію яких передбачено статтею 37 Закону «Про державну службу».

Таким чином, стаття 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не суперечить положенням статті 37 Закону України «Про державну службу» та не обмежує право суддів на отримання пенсії державних службовців, а лише встановлює додаткові гарантії, а тому судді мають право на отримання пенсії, у відповідності до Закону України «Про державну службу», у разі досягнення ними пенсійного віку.

Водночас, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, який набрав чинності 01 жовтня 2011 році внесено зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу», згідно яких пенсія, призначена відповідно до цієї статті, в період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а після звільнення з таких посад - у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про державну службу».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на час звернення до відповідача мав страховий стаж - 44 роки 7 місяців і стажу державного службовця - 36 років 4 місяці і продовжує працювати суддею.

Судом встановлено, що позивач 19.06.2014 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії на підставі постанови суду від 14.03.2013 року, тобто після змін, внесених до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону від 08 липня 2011 року.

Також судом встановлено, Управлінням Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова проведено перерахунок пенсії за віком відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI, якою передбачено, що особі, якій призначена пенсія відповідно до цієї статті, та яка продовжує працювати на державній службі, виплачується пенсія у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а після звільнення - у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про державну службу».

Наведене свідчить, що позивач мав право на призначення пенсії державних службовців в розмірі, визначеному статтею 37 Закону України «Про державну службу», а після набрання чинності Закону №3668-VI з 01.10.2011 року, яким внесено зміни до вказаної статті, - на отримання пенсії у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 02 липня 2013 року у справі № 21-186а13 та від 02 грудня 2014 року у справі № 21-456а14.

Оскільки з 01.10.2011 року пенсія позивачу повинна виплачуватися відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що виключає можливість її перерахунку за правилами ст. 37-1 Закону України «Про державну службу».

За таких обставин суд приходить до висновку, що чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством право позивача на перерахунок пенсії за правилами статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в період його роботи на посаді судді апеляційного суду Харківської області не передбачено, відповідач правомірно нараховує і виплачує позивачу пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI, про що повідомив його у своєму листі від 25.06.2014 року, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Аналізуючи обставини справи та норми законодавства, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

На підставі вищенаведених норм та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 9, 10, 11, 158, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя І.М. Шелест