Справа № 807/3753/13-а
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2015 рокум. Ужгород№ 807/3753/13-а

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Гебеш С. А. , суддів Гаврилко С.Є, ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Приходько Т.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивач - не з'явився;

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідачів 1,2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (далі позивач, ОСОБА_4М.) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області (далі відповідач 1, Управління МВС України в Закарпатській області), Міністерства внутрішніх справ України (далі відповідач 2, МВС України), в якій просить:

1. Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України та Управління МВС України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_4 у виплаті одноразової грошової допомоги у звязку із загибеллю її чоловіка капітана міліції ОСОБА_5, начальника відділення ДСБЕЗ Берегівського районного відділу Управління МВС України в Закарпатській області, під час виконання службових обовязків.

2. Зобовязати Управління МВС України в Закарпатській області виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_4 у звязку із загибеллю її чоловіка капітана міліції ОСОБА_5, начальника відділення ДСБЕЗ Берегівського районного відділу Управління МВС України в Закарпатській області, у період проходження служби під час виконання службових обовязків.

08 квітня 2015 року до суду надійшла заява від позивача про зміну предмета позову, відповідно до якої позивач просить:

1. Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України та Управління МВС України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_4 у виплаті одноразової грошової допомоги у звязку із загибеллю її чоловіка капітана міліції ОСОБА_5, начальника відділення ДСБЕЗ Берегівського районного відділу управління МВС України в Закарпатській області, у період проходження служби під час виконання службових обовязків.

2. Зобовязати МВС України призначити виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_4 у звязку із загибеллю її чоловіка капітана міліції ОСОБА_5, начальника відділення ДСБЕЗ Берегівського районного відділу управління МВС України в Закарпатській області, у період проходження служби під час виконання службових обовязків.

3. Зобовязати Управління МВС України в Закарпатській області виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_4 у звязку із загибеллю її чоловіка капітана міліції ОСОБА_5, начальника відділення ДСБЕЗ Берегівського районного відділу управління МВС України в Закарпатській області, у період проходження служби під час виконання службових обовязків.

Відповідно до ч.1 ст.51 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Позивач скористалася наданим їй правом ч.1 ст.51 КАС України, та змінила предмет позову. Таку заяву прийнято судом та розглянуто адміністративний позов по суті в новій редакції.

Адміністративний позов мотивовано наступним. 29 серпня 2007 року чоловік позивача капітан міліції ОСОБА_5, начальник відділення ДСБЕЗ Берегівського районного відділу Управління МВС України в Закарпатській області потрапив у дорожньо-транспортну пригоду та від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці. Висновки розслідування даного нещасного випадку були викладені в акті за формою Н-1 за №29, відповідно до якого вказано, що нещасний випадок стався в період проходження капітана міліції ОСОБА_5 служби при виконанні ним службових обовязків. 27 листопада 2007 року позивач подала до Управління МВС України в Закарпатській області заяву про виплату їй одноразової грошової допомоги у звязку із загибеллю її чоловіка, однак відмову у виплаті такої отримала в травні 2013 року. Вважає такі дії відповідачів, щодо відмови їй у виплаті одноразової грошової допомоги у звязку із загибеллю її чоловіка в період проходження служби неправомірними.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити з підстав наведених у позовній заяві та заяві про зміну предмету позову. Просив суд взяти до уваги те, що на утриманні позивача залишилася малолітня дитина, яку позивач утримує на одну лише свою заробітну плату.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечувала, з мотивів викладених у поданих раніше письмових запереченнях. Просила суд відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначила, що право на виплату одноразової грошової допомоги у членів сімї загиблого працівника міліції виникає лише у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обовязків пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю. В даному випадку чоловік позивачки загинув в період проходження служби при виконанні ним службових обовязків, однак не пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції».

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 29 серпня 2007 року близько 21 год. 10 хв. на автодорозі Ужгород-Мукачеве ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_1, внаслідок розриву шини лівого переднього колеса виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з іншими транспортними засобами. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5, чоловік позивачки, від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці.

Відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 року № 1346, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 року за № 83/7404, уповноваженою комісією з розслідування, що призначається як то передбачено п. 3.5 цього Порядку керівником підрозділу, в якому працівник міліції проходив службу, було проведено розслідування цього нещасного випадку.

За результатами проведеного розслідування нещасного випадку на підставі матеріалів даного розслідування, комісією УМВС України в Закарпатській області складено висновок від 30.10.2007 року (копія міститься в матеріалах справи), на підставі якого складені акти про розслідування нещасного випадку форми Н-5* від 9 листопада 2007 року та нещасного випадку форми Н-1* від 9 листопада 2007 року № 29 (копія міститься в матеріалах справи).

Комісія, керуючись п. 3.9 Порядку розслідування, дійшла висновку, що загибель капітана міліції ОСОБА_5 сталася в період проходження служби при виконанні службових обовязків.

У звязку з чим на підставі положень ст. 23 Закону України «Про міліцію» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707, позивач 27 листопада 2007 року звернулася до УМВС України в Закарпатській області із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у звязку із загибеллю її чоловіка під час виконання службових обовязків, про що зазначено у самій заяві.

Відповідно до п. 7 Порядку матеріали на виплату ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги були направлені до МВС України, за результатами розгляду яких листом ДФЗБО МВС України від 10.04.2008 року № 15/5-1391 (копія міститься в матеріалах справи) їх було повернено без затвердження у звязку із відсутністю законних підстав проведення такої виплати, які визначені у пп.1 п.1 та п. 2 вказаного порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707 (в редакції яка діла на момент виникнення спірних правовідносин).

Листом УМВС України в Закарпатській області від 17.06.2008 року № 5/582 (копія листа міститься в матеріалах справи) останній було повідомлено про відсутність законних підстав виплати одноразової грошової допомоги.

Не погодившись з цим позивач в порядку визначеному Законом України «Про звернення громадян» 2 квітня 2013 року звернулася до Міністра внутрішніх справ України з прохання у сприянні в отриманні нею грошової допомоги у звязку із загибеллю її чоловіка під час виконання ним службових обовязків (копія міститься в матеріалах справи).

МВС України своїм листом від 18.04.2013 року № 15/5-П-270 (копія міститься в матеріалах справи) повідомили позивача про відсутність відповідно до чинного законодавства України підстав проведення виплати одноразової грошової допомоги за нещасним випадком, що стався з ОСОБА_5

Суд констатує, що частиною 3 ст. 23 Закону України «Про міліцію» зазначено вичерпний перелік обставин за наслідками яких виплачується одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) працівника міліції. Такою також передбачено, що у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обовязків по охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю сімї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України, а саме, постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції» (далі - Порядок).

Дана постанова Уряду є підзаконним нормативно-правовим актом, якою саме визначено порядок та умови проведення виплат одноразової грошової допомоги, передбачених законом у разі настання подій, вичерпний перелік яких наведено в законі, встановлено критерії визначення розміру виплати.

Так, згідно з пп. 1 п. 1 Порядку одноразова грошова виплачується у разі загибелі (смерті) працівника міліції під час виконання ним службових обовязків, повязаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю.

Крім того, виплата одноразової грошової допомоги членам сімї загиблого здійснюється на підставі документів поданих ними відповідно до п. 4 Порядку.

Так, згідно з вказаною нормою для виплати грошової допомоги у разі загибелі (смерті) працівника міліції члени його сімї, а в разі їх відсутності - батьки та утриманці, подають органу внутрішніх справ за місцем проходження таким працівником служби визначені п. 4 Порядку.

На підставі вказаного пункту Порядку позивач 27 листопада 2007 року звернулася до УМВС України в Закарпатській області із заявою про проведення їй виплати даної допомоги з переліком документів, зазначених у згаданому вище пункті.

Після подачі документів, згідно з п. 7 Порядку, УМВС України в Закарпатській області направило до МВС висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

Тобто, однією з підстав прийняття рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги є висновок за результатами службового розслідування за фактом загибелі начальника ВДСБЕЗ Берегівського РВ УМВС ОСОБА_5 від 30.10.2007 року, що був поданий наряду з іншими документами.

МВС України у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, для проведення виплати.

З документів, що надійшли до МВС України з УМВС України в Закарпатській області, вбачалося наступне:

- у заяві позивач просить провести їй виплату одноразової грошової допомоги у звязку із загибеллю її чоловіка під час виконанням службових обовязків;

- у висновку службового розслідування по факту отримання тілесних ушкоджень, позивачем 30.10.2007 року вказано, що ОСОБА_5 загинув у період проходження служби в органах внутрішніх справ при виконанні службових обовязків.

Однак, згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про міліцію» право на виплату одноразової грошової допомоги у членів сімї загиблого працівника міліції виникає лише у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обовязків пов'язаних саме з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю.

Відповідно до п. 2 Порядку чітко визначено, що виконанням службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, є:

- несення постової чи патрульної служби;

- вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод, законних інтересів;

- припинення або запобігання злочинам та правопорушенням;

- охорона і забезпечення громадського порядку;

- виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, що їх вчинили;

- забезпечення безпеки дорожнього руху; участь у ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій.

В даному ж випадку, як встановлено з матеріалів справи, капітан міліції ОСОБА_5 загинув в період проходження служби при виконанні службових обовязків, однак які не повязані саме з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю які визначені у п. 2 даного Порядку, про що і зазначено в акті відповідача № 29 про нещасний випадок (у тому числі поранення) Форми Н-1 затверджений 09.11.2007 року Начальником УМВС України в Закарпатській області. (а.с. 13-15).

Також слід зазначити, що висновок зазначений в даному акті щодо настання нещасного випадку який стався з чоловіком позивачки ОСОБА_5 в період проходження ним служби при виканні службових обовязків які не повязані із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю - позивачем не спростований та неоспорений, а за наслідками розгляду даної справи по суті судом не здобуто доказів, які б підтверджували, що службові обовязки чоловіка позивача були повязанні саме з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю, що б давало б право позивачу на отримання даної одноразової грошової допомоги як це передбачено пп.1.п. 1 Порядку.

Крім того, у п.14 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 року № 1346, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 року за № 83/7404 - передбачено, що в акті комісії про нещасний випадок (в тому числі поранення) зазначається лише один з висновків: - нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов'язків; або - нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку і громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю.

В цьому випадку в акті комісії про нещасний випадок, що стався з чоловіком позивачки, у висновку зазначено саме: - нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, а не - нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку і громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю.

Крім того, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду України викладену у Постанові Верховного суду України від 18 березня 2014 року за № 21-11а14 в якій судом зазначено, що виключний перелік службових обовязків, які повязані з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, визначено пунктом 2 Порядку. Це, зокрема: несення постової чи патрульної служби; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод, законних інтересів; припинення або запобігання злочинам та правопорушенням; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, що їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участь у ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій.

На думку колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, єдиною умовою виплати одноразової грошової допомоги у розмірі чотирирічного грошового забезпечення для інвалідів II групи є установлення інвалідності (в цьому випадку смерті) під час виконання службових обовязків, повязаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю.

Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що відповідачами законно відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у звязку із загибеллю її чоловіка під час виконанням службових обовязків, які не повязані саме з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, а тому їх дії відповідають нормам чинного законодавства.

Враховуючи, що загибель ОСОБА_5 настала під час проходження служби, що не повязана з такою участю, то права на виплату одноразового грошового забезпечення позивач не має і в задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 33-35, 69-71, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя Гебеш С.А.

Суддя Гаврилко С.Є.

Суддя Рейті С.І.