Справа № 826/3126/15
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 червня 2015 року 11:50 № 826/3126/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 22.12.2014 року №0026/26-59-21-69 і №0027/26-59-21-69, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач або ФОП ОСОБА_1) з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 22.12.2014 року №0026/26-59-21-69 і №0027/26-59-21-69 (з урахуванням уточненої позовної заяви).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2015 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення прийняті контролюючим органом безпідставно, оскільки факти зберігання ФОП ОСОБА_1 з метою подальшої реалізації алкогольного напою «Горілка «Козацька» та тютюнових виробів сигар «GuantCristales» та «Independence» без марок акцизного податку не відповідають дійсності. Крім того, останнім наголошено, що форма оскаржуваних рішень не відповідає положенням Податкового кодексу України, із зазначенням того, що належною формою таких рішень є податкове повідомлення-рішення.

У судовому засіданні 20.04.2015 року в якості свідків допитано гр. ОСОБА_2, який проводив перевірку ФОП ОСОБА_1, та гр. ОСОБА_3, який, у відповідності до змісту акту перевірки, був присутнім під час проведення останньої як представник позивача.

У судове засідання 28.04.2015 року з'явилися представники сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову, в яких зазначено, що оскаржувані рішення є правомірним, прийнятими у межах та на підставі наявних у контролюючого органу повноважень у зв'язку з виявленими під час перевірки з боку ФОП ОСОБА_1 порушеннями.

Крім того, у вказаному судовому засіданні заслухані пояснення свідка гр. ОСОБА_4, який безпосередньо проводив перевірку ФОП ОСОБА_1, за результатами якої і винесено оскаржувані рішення, повідомивши про виявленні факти порушень при перевірці.

Суд у судовому засіданні 28.04.2015 року на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та пояснення свідків, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, вставлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, у зв'язку з чим складено акт від 08.12.2014 року №26/202/21/НОМЕР_1 (надалі - акт перевірки).

За результатами вищезазначеної перевірки контролюючим органом зроблено висновок про порушення ФОП ОСОБА_1 положень ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме, як вбачається з наявних у матеріалів справи додатків №№1 та 2 до акту перевірки: реалізація алкогольного напою «Горілка «Козацька» (д.в. 27.12.2013, 0.5 л., 40% об., вир: «Житомирський ЛГЗ»), ємкість 0,5, кількість пляшок - 1, ціна за одиницю 77,00 грн., загальна сума 77,00 грн. та тютюнових виробів сигар «GuantCristales» (кількість 2, ціна за одинцю продукції 23,10 грн., загальна сума 46,20 грн.) та «Independence» (кількість 2, ціна за одиницю продукції 25,00 грн., загальна сума 50,00 грн.) без наявних марок акцизного податку встановленого зразка.

На підставі вищевикладеного, ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, правонаступником якої наразі є ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, прийнято наступні рішення про застосування фінансових санкцій від 22.12.2014 року:

№0026/26-59-21-69, яким застосовано до ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000,00 грн. за зберігання та реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку встановлено зразка та зобов'язання останнього сплатити 17 000,00 грн.;

№0027/26-59-21-69, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у вигляді штрафу в розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000,00 грн. за зберігання та реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка та зобов'язано останнього сплатити 17 000,00 грн.

Вважаючи вищезазначені рішення протиправними, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (надалі - Закон №481/95).

Так, у силу положень ч. 4 ст. 11 Закону №481/95 в редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Приписами ст. 17 Закону №481/95 в редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, передбачена міра відповідальності за порушення норм цього Закону, згідно якої до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень (ч. 2 ст. 17 Закону №481/95 в редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин)

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України (ч. 3 ст. 17 Закону №481/95 в редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

В свою чергу, нормативно-правовим актом, який як станом на момент виникнення спірних правовідносин, так і станом на момент розгляду справи судом, є чинним та визначає механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон), є Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790 (надалі - Порядок №790).

У відповідності до п. 8 Порядку №790, рішення про застосування фінансових санкцій до суб'єкта підприємницької діяльності за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Згідно додатку до Порядку №790, яким затверджена форма рішення про застосування фінансових санкцій до суб'єкта підприємницької діяльності за порушення норм Закону №481/95, остання відповідає формі рішень від 22.12.2014 року №0026/26-59-21-69 і №0027/26-59-21-69, які є предметом оскарження у даній адміністративній справі.

Таким чином, враховуючи норми Порядку №790, які є спеціальними по відношенню до положень Податкового кодексу України в частині визначення форми рішень про застосування фінансових санкцій до суб'єкта підприємницької діяльності за порушення норм Закону №481/95, суд дійшов висновку про необґрунтованість тверджень позивача щодо невідповідності форми оскаржуваних рішень положенням Податкового кодексу України, оскільки останні цілком відповідають формі, затвердженій додатком до Порядку №790.

Щодо встановлених контролюючих органом фактів порушень Закону №481/95 за результатами перевірки ФОП ОСОБА_1 суд зазначає про наступне.

Як було зазначено вище, підставою для винесення оскаржуваних рішень слугували встановлені під час перевірки факти зберігання ФОП ОСОБА_1 з метою подальшої реалізації алкогольного напою «Горілка «Козацька» та тютюнових виробів сигар «GuantCristales» та «Independence» без марок акцизного податку.

У силу приписів п. 19 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1251 (надалі - Положення №1251), наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

Марки наклеюються на пляшку П- чи Г-подібним способом через горловину. У разі реалізації напоїв в упаковках (типу «Tetra Pak») марки наклеюються по осі упаковки на верхній площині (п. 22 Положення №1251).

Так, під час судового розгляду даної справи, було оглянуто пляшку алкогольного напою «Горілка «Козацька» (д.в. 27.12.2013, 0.5 л., 40% об., вир: «Житомирський ЛГЗ»), характеристики якої відповідають відомостям алкогольного напою, визначеним у додатку №1 до акту перевірки, на якій наявна марка акцизного податку. При цьому, особи, які з'явилися у судове засідання, у тому числі допитані свідки, не заперечили факту перевірки саме тієї пляшки алкогольного напою «Горілка «Козацька», яка була надана представником позивача суду для огляду, а, відтак, твердження перевіряючих про відсутність на вказаній пляшці марки акцизного податку не знайшли свого підтвердження та спростовані представником позивача під час судового розгляду справи.

Водночас, на тютюнові вироби марки наклеюються: на пачки сигарет та цигарок серійного виробництва, сигар, сигарил, а також цигарок, упакованих у сувенірні коробки (незалежно від їх розміру), - у такій спосіб, щоб марки обов'язково розривалися під час відкривання; на тютюнові вироби в упаковці, що підлягає обгортанню у поліпропіленову плівку, - під плівку (п. 23 Положення №1251).

З аналізу вищенаведених положень вбачається, що марки акцизного податку наклеюються саме на пачки, зокрема, сигар, а не безпосередньо на цигарку (сигару), як зазначено перевіряючими. При цьому, під час судового розгляду справи оглянуто пачки сигар «Guantanamera 5 Cristales» та «Independence» (факт перевірки самих цих сигар особами, які брали участь у судовому розгляді справи, не заперечувався), на яких наявні залишки марок акцизного податку, оскільки, як було зазначено представником позивача та свідком гр. ОСОБА_3, який, у відповідності до змісту акту перевірки, був присутнім під час проведення останньої як представник позивача, вказані сигари реалізовувалися окремо за одиницю, а не цілою пачкою, через брак попиту у споживачів.

При цьому, суд звертає увагу, що приписами п. 20 Положення №1251 передбачено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України покупці марок зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Таким чином, враховуючи факт реалізації позивачем вищезазначених сигар окремо за одиницю, а не цілою пачкою, що не заперечувалося відповідачем, а також свідками гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_4, які безпосередньо проводили перевірку ФОП ОСОБА_1, та наявні на пачках залишки марок акцизного податку, що встановлено судом під час огляду останніх, суд дійшов висновку про необґрунтованість тверджень перевіряючих щодо відсутності марок акцизного податку на тютюнових виробах, а саме: на сигарах «GuantCristales» та «Independence».

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій від 22.12.2014 року №0026/26-59-21-69 і №0027/26-59-21-69, а, відтак, і наявність підстав для скасування останніх.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а, відтак, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про застосування фінансових санкцій від 22.12.2014 року №0026/26-59-21-69 і №0027/26-59-21-69.

3. Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса: 04116, АДРЕСА_1) судові витрати у розмірі 182,70 грн. (ста вісімдесяти двох грн. 70 копійок) з Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок