Справа № 820/3585/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"17" червня 2015 р. № 820/3585/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі - Принцевській Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом , в якому просить суд :

- визнати неправомірними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по 27 березня 2015 року відповідно до ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»;

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області зробити перерахунок заробітної плати позивачу за період з 26 жовтня 2014 року по 27 березня 2015 року відповідно до ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та виплатити в повному обсязі недоплачену заробітну плату позивачу з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (надбавка за вислугу років, надбавка за високі досягнення у праці, щомісячна премія);

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області нарахувати та виплатити на недоплачену заробітну плату позивачу за період роботи з 26 жовтня 2014 року по теперішній час компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, відповідно до ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 14 жовтня 2014 року прийнято ОСОБА_2 України Про прокуратуру, яким внесено зміни до ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" та на підставі яких позивач має право на нарахування та виплату посадового окладу у відповідності до зазначеної норми у більшому розмірі , ніж фактично ним отримано за період роботи з 26 жовтня 2014 року по 27 березня 2015 року. Зазначені зміни до законодавства набрали чинності 26.10.2014р., отже з цієї дати посадовий оклад працівника апарату суду повинен бути розрахований з урахуванням та на підставі норм ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" та Закону України Про прокуратуру . Позивач звертався до Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області для здійснення перерахунку йому розміру посадового окладу за цей період у відповідності до діючих норм законодавства, але позивачу неправомірно відмовлено у перерахунку його заробітної плати.

Через канцелярію суду 15.06.15р. від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та в якій повідомлено, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі .

Представник відповідача - Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області у судове засідання не прибув, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи. Через канцелярію суду 30.03.15 р. від представника відповідача надійшло письмове заперечень на позову, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позову, через відсутність законодавчого механізму реалізації нарахування та виплати позивачу посадового окладу у відповідності до внесених змін до ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", які набрали чинності від 26.10.2014р., оскільки не було внесено змін до постанови КМУ від 09.03.2006р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури , судів та інших органів". Крім того, представником відповідача зазначено, що у законодавстві про Державний бюджет не закріплено відповідне бюджетне призначення на 2014,2015 роки на виконання внесених змін до ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", які набрали чинності від 26.10.2014р. Також, на думку відповідача, вирішення спірного питання позивача виходить за межі компетенції відповідача.

Через канцелярію суду 02.06.15р. від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалою суду від 02.06.2015 року залучено третю особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області.

Представник третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області у судове засідання не прибув, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи наявність заяв від позивача та відповідача про розгляд справи без їх участі та те, що особи, які беруть участь у справі повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду, керуючись ч.4 ст. 128 КАС України, суд вирішив розглядати справу за їх відсутності .

Крім того, відповідно до ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Оскільки позивачем неодноразово подавались звернення до державних органів з приводу вирішення предмету спору, здійснювалось листування з відповідачем для досудового вирішення спору, суд вважає, що позивачем строк звернення до адміністративного суду не пропущено.

Дослідивши матеріали справи, доводи та обґрунтування, викладені в адміністративному позові та письмовому запереченні на позов, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01 березня 2014 року працює в Комінтернівському районному суді м. Харкова на посаді заступника керівника апарату Комінтернівському районному суді м. Харкова, має 10 ранг державного службовця в межах 5 категорії посад державного службовця, що підтверджується копією трудової книжки АА№034506 . наказом ТУ ДСА України у Харківській області від 03.03.14р. №01-08/18, переліком змін до штатного розпису Комінтернівського районного суду м. Харкова з 01.03.14р. та штатним розписом на 2015 рік Комінтернівського районного суду м. Харкова.

У зв'язку з набранням чинності 26.10.2014 р. змін до частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" позивач 23.03.15р. звернулась з заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області з проханням перерахувати їй розмір посадового окладу , починаючи з 26.10.14р.

Відповідачем листом від 23.03.15р. № 04-48/1037 надано відповідь, в якій повідомлено, що до внесення КМУ відповідних змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" немає підстав для перерахунку посадового окладу позивача.

Законом України від 14.10.2014 р. № 1697-VII "Про прокуратуру" внесено зміни до частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" шляхом її доповнення абзацом другим щодо встановлення розмірів посадових окладів працівників апаратів судів.

Так, відповідно до підпункту 59 пункту 5 Розділу XII Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. № 1697-VII, частину першу вищевказаної статті було доповнено абзацом другим, в якому зазначено: "при цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.".

ОСОБА_2 України "Про прокуратуру" було опубліковано в газеті "Голос України" № 206 (5959) від 25.10.2014р, отже зміни до ст. 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" набрали законної сили 26.10.2014 року.

Згідно з пунктом 2 частини тринадцятої розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру" Кабінет Міністрів України у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього закону, мав внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим законом, у тому числі з метою забезпечень забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу" умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, на даний час, заробітна плата працівників апарату судів визначена постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (зі змінами), зокрема, Додатком 47 "схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів".

Згідно Додатку 47 до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268, розмір посадового окладу заступника керівника апарату суду районного суду у відповідності до міста складає від 875 до 955 грн.

У той же час згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р. № 482 у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", мінімальна заробітна плата у 2014 році у місячному розмірі становить 1218,00 грн.

З розрахунків заробітної плати по позивачу вбачається, що їй за період жовтень 2014 р. - березень 2015 року посадовий оклад нараховано та виплачено у розмірі 1330 грн.(а.с.29-34).

Суд зазначає, що до часу розгляду зазначеної справи судом, Кабінетом Міністрів України відповідні зміни на підставі пункту 2 частини тринадцятої розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про прокуратуру" до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 не внесені .

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він не повинен враховувати положення Закону України від 14.10.2014 р. № 1697-VII "Про прокуратуру", яким внесено зміни до частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", через те, що Кабінетом Міністрів України відповідні зміни до вищезазначеного Порядку не внесені та не існує механізму реалізації зазначених норм, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду , як джерело права.

Ч.1,2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У своєму рішенні від 24.07.14р. №38677/06 "Будченко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що є втручанням у право заявника за ст.1 Першого протоколу до Конвенції та порушенням цієї статті у зв'язку з відмовою заявнику через не існування механізму реалізації відповідного законодавчого положення.

Також у своєму рішенні від 18.07.06р. №63566/00 "Проніна проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що у цій справі заявниця зверталась до національних судів з вимогою вирішити спір щодо пенсії з органами соціального забезпечення . Заявниця посилалася, зокрема на положення ст. 46 Конституції , заявляючи , що її пенсія не повинна бути нижчою за прожитковий мінімум . Однак національні суди не вчинили жодної спроби проаналізувати позов заявниці з точки зору , попри пряме посилання у кожній судовій інстанції . На думку Суду, національні суди , цілком ігноруючи цей аргумент , хоча він був специфічним , доречним та важливим , не виконали свої зобов'язання щодо пункту 1 ст. 6 Конвенції.

Таким чином, суд не може не враховувати той факт, що Законом України Про прокуратуру внесено зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", на підставі яких позивач має право на нарахування та виплату посадового окладу у відповідності до зазначеної норми.

Крім того, у рішенні від 08.11.06р. №63134/00 "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не приймає до уваги аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань , оскільки органи державної влади , оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Отже , суд не приймає доводи відповідача на те, що він не повинен був враховувати положення Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VII , якими внесено зміни до частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", через те, що відсутнє відповідне бюджетне призначення таких видатків в бюджеті.

У той же час, згідно з частиною першою статті 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади.

Суд зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", якою визначено розмір посадового окладу посади позивача, є підзаконними нормативно - правовим актом. Оскільки Законом України "Про судоустрій і статус суддів", який має вищу юридичну силу у порівнянні з постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268, закріплено інший розрахунок розміру посадового окладу посади позивача, ніж у постанові Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268, до спірних правовідносин мають застосовуватись саме норми Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з урахуванням змін, які внесені на підставі Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VII .

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області діє на підставі Положення про територіальне управління Державної судової адміністрації України, затвердженого Наказом Державної судової адміністрації України від 05.04.2011р. за №82.

У своїй діяльності управління керується Конституцією і законами України та іншими нормативно-правовими актами та цим положенням.

Відповідно до ч. 1,2 статті 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції, діяльності здійснює Державна судова адміністрація України.

Таким чином, суд вважає , що при здійсненні розрахунку заробітної плати позивача , як працівника апарату суду , відповідач, починаючи з 26 жовтня 2014 року повинен був враховувати положення Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VII, яким внесено зміни до частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

У той же час, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014р., який набрав законної сили 01.01.2015 року, установлено, що норми і положення частини першої статі 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, на законодавчому рівні, починаючи з 01.01.2015 році було закріплено певні обмеження у застосуванні положення частини першої статі 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Суд зазначає, що будь - яких обмежень, які закріплені на рівні закону, щодо нарахування розміру посадового окладу працівника апарату суду у відповідності до Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VII, яким внесено зміни до частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" за період з 26.10.2014 року по 31.12.2014 року, судом не встановлено.

У зв'язку з викладеним, для відновлення прав позивача суд вважає за необхідне визнати неправомірною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 року відповідно до ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області зробити перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) за період з 26 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 року відповідно до ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та виплатити в повному обсязі недоплачену заробітну плату позивачу з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу .

Оскільки, починаючи з 01.01.2015 року на законодавчому рівні пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" закріплено обмеження щодо застосування статі 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суд відмовляє у задоволенні вимог про визнання неправомірними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01 січня 2015 року по 27 березня 2015 року відповідно до ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та зобов'язання відповідача зробити перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) за період з 01 січня 2015 року по 27 березня 2015 року відповідно до ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та виплатити в повному обсязі недоплачену заробітну плату позивачу з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу .

Що стосується вимоги позивача про зобов'язання ТУ ДСА України у Харківській області нарахувати та виплатити на недоплачену заробітну плату позивачу за період роботи з 26 жовтня 2014 року по теперішній час компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, відповідно до ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», суд зазначає наступне.

Законом України " Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушення строків їх виплати " від 19.10.2000 року № 2050-111 закріплено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого органу.

Згідно ч.2 Порядку проведення компенсації громадян втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати , затвердженого постановою КМ України від 21.02.2001 року №159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Таким чином, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки виплати грошових доходів, нарахованих громадянам.

Як встановлено та зазначено судом вище, позивачу не було здійснено нарахування сум посадового окладу у розмірі , визначеному у ч. 1 ст. 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (з урахуванням Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VII ) , у зв'язку з чим вимога позивача в цій частині є передчасною, отже не підлягає задоволенню.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати у справі не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 160-163, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 року відповідно до ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області зробити перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) за період з 26 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 року відповідно до ч. 1 ст. 144 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та виплатити в повному обсязі недоплачену заробітну плату позивачу з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 22 червня 2015 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.