Справа № 2а-6046/11/1370
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Справа № 876/3486/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Носа С.П.., ОСОБА_1,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі за позовом державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів,

ВСТАНОВИВ :

25 травня 2011 року державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі ДПІ у Шевченківському районі м. Львова) звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_4 податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 65950,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі № 2а-6046/11/1370 вказаний позов задоволено.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_4, який у поданій апеляційній скарзі просить зазначену постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не встановлено всіх обставин справи та неправомірно задоволено позов ДПІ у Шевченківському районі м. Львова щодо стягнення з позивача податку з власників транспортних засобів, оскільки відповідачем такий автомобіль не набувався у власність та відповідно не здійснювалась його реєстрація. При цьому, зазначає, що слідчим відділом прокуратури Львівської області винесено постанову від 21.12.2011 року, якою встановлено, що злочинними діями службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області та невстановлених слідством осіб заподіяно моральну та матеріальну шкоду відповідачу, у звязку з чим визнано ОСОБА_4 потерпілим по даній справі. Таким чином, на думку апелянта, судом порушено принцип обґрунтованості судового рішення, тобто ухвалення на підставі повно і всебічно зясованих обставин у справі.

У ході апеляційного розгляду представник позивача заперечив вимоги, викладені у апеляційній скарзі, та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідач ОСОБА_4 на виклик апеляційного суду не прибув, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ДПІ у Шевченківському районі м. Львова, суд першої інстанції виходив із того, що сума податку з власників транспортних засобів, яка мала бути сплачена відповідачем під час першої реєстрації до місцевого бюджету Шевченківського району м. Львова, не зарахована на єдиний казначейський рахунок державного бюджету, що підтверджується листом ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 23.02.2011 року за № 4187/19-020. Відповідач належними та допустимими доказами не спростував вказане та не підтвердив виконання покладеного на нього обов'язку із сплати податку.

Враховуючи той факт, що відповідач в добровільному порядку повну суму податку не сплатив, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянтів, що викладені у апеляційних скаргах, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Як слідує з матеріалів справи, на імя відповідача була проведена реєстрація автомобіля марки STEYR 1990 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. Оскільки, відповідачем сума податку з власників транспортних засобів, передбачена Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», не сплачена перед проведенням першої реєстрації, то податковий орган звернувся за її стягненням до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні, згідно з чинним законодавством, власні транспортні засоби, які відповідно до вимог статті 2 цього Закону, є об'єктами оподаткування.

Згідно із ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується, зокрема, фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому проводиться технічний огляд.

Статтею 3 зазначеного Закону визначено, що перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Згідно з ч. 6 ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Статтею 7 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» передбачено, що у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2009 року № 1371, державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Судом встановлено, що постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 21.12.2011 року ОСОБА_4 визнаний потерпілим в кримінальній справі № 181-0311, порушеної щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем та перевищенням службових повноважень за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 365, та за фактом підроблення документів та використання невстановленими особами підроблених документів за ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Зі змісту згаданої постанови видно, що службові особи Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів провели первинну реєстрацію у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області двох транспортних засобів на фізичну особу ОСОБА_4 без сплати податку з власників транспортних засобів, а саме 04.07.2009 року фургону бортового С «Фольксвагена-ЛТ55», 1991 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, несплата податку в сумі 23830 грн. та 23.02.2010 року «STEYR-17S» 1990 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, несплата податку 65950 грн.

Відповідач ОСОБА_4 заперечує свою причетність до реєстрації на своє імя автомобіля марки STEYR 1990 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що рішення про реєстрацію транспортного засобу приймалось ВРЕР УДАІ без відома відповідача, а він, в свою чергу, не вчиняв жодних дій, пов'язаних з придбанням чи реєстрацією транспортного засобу.

З огляду на викладене, на думку апеляційного суду, за умови недоведення податковим органом беззаперечними, належними та допустимими доказами обставин та підстав виникнення у відповідача податкового зобов'язання, законні підстави стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів відсутні.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову ДПІ у Шевченківському районі м. Львова.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі № 2а-6046/11/1370 скасувати і прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 913 (девятсот тринадцять) грн. 50 коп. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді С.П.Нос

ОСОБА_1

Постанова у повному обсязі складена 25 червня 2015 року.