Справа № П/811/1759/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2015 рокусправа № П/811/1759/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не зявився

відповідача-1: - не зявився

відповідача 2: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Кіровоградської митниці Міндоходів

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2014 року

у справі № П/811/1759/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КАДІУМ-ІМПОРТ»

до Кіровоградської митниці Міндоходів та Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування рішень, картки відмови в прийнятті митної декларації та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КАДІУМ-ІМПОРТ» звернулось до суду з позовом до Кіровоградської митниці Міндоходів та Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару від 07.03.2014 №КТ-901-0009-2014, прийняте Кіровоградською митницею Міндоходів;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №901000003/2014/000037/2 від 18.03.2014, прийняте Кіровоградською митницею Міндоходів;

- визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2014/00048 від 18.03.2014, складену Кіровоградською митницею Міндоходів;

- стягнути з відповідача на користь позивача витрати, повязанні з проведенням експертного дослідження у сумі 3275,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час митного оформлення товару, який ввозився на територію України, позивачем задекларовано його митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту), при цьому до декларації додані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а чинне законодавство України не передбачає обовязку декларанта вказувати окрему вартість кожної складової митної вартості товару. Позивач зазначає, що подані ним документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, в той час як відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару, що свідчить про протиправність відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та коригування митним органом митної вартості товару із визначенням митної вартості товарів не за ціною договору, а за ціною договору щодо ідентичних товарів. Митним органом безпідставно не визнано заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору (контракту) та прийнято протиправні рішення про визначення коду товару, про коригування митної вартості та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.09.2014 вересня адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про визначення коду товару від 07.03.2014 №КТ-901-0009-2014; визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №901000003/2014/000037/2 від 18.03.2014; визнано протиправним та скасовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2014/00048 від 18.03.2014. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що зважаючи на розбіжності в лабораторних випробуваннях досліджуваних зразків тканин, враховуючи неможливість призначення та проведення судової експертизи у звязку з відсутністю на час розгляду справи відібраних зразків товару, суд дійшов висновку, що належним доказом у даній справі є дослідження проведені саме незалежною експертною установою, а тому наявними у матеріалах справи доказами підтверджено ввезення позивачем на територію України відповідно до контракту №03/13 та специфікації №5 від 19.12.2013. Дії відповідача щодо зміни коду товару визнані протиправними.

Щодо коригування митної вартості товару судом зазначено, що у судовому засіданні встановлено подання позивачем усіх документів, які підтверджують задекларовану ним митну вартість товару за основним методом.

Не погодившись з постановою суду, Кіровоградська митниця (відповідач-1) подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у цій частині. Відповідач-1 зазначає, що висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів №1441 від 05.03.2014 встановлено, що заявлена позивачем до митного оформлення тканина являє собою «не ворсову, вибивну тканину полотняного переплетення, повністю (по основі та утоку) виготовлену з поліефірних не текстурованих комплексних волокон. Тканина не просочена, не покрита, не дубльована, не армована іншими матеріалами, не махрова», внаслідок чого митним органом прийнято рішення про зміну коду товару зазначеної тканини з НОМЕР_1 на НОМЕР_2. Відповідач вказує, що неврахування судом першої інстанції в якості доказу вищеозначеного висновку є неправомірним, оскільки Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Міндоходів утворена і діє на підставі чинного законодавства, а відтак її висновки є законними та обґрунтованими. Відповідач наголошує, що судом не призначено судову експертизу зразків товару, оскільки контрольні зразки на час розгляду справи знищено, проте судом не витребовувалися і не досліджувалися відповідні акти про знищення таких контрольних зразків. До того ж, при здійсненні контролю співставлення було виявлено, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, не надано додаткових документів, на підтвердження заявленої митної вартості, що свідчить про відсутність правових підстав у митного органу для визначення митної вартості товару за ціною договору.

Відповідачем-1 подано письмове клопотання про заміну відповідача-1 у даній справі Кіровоградської митниці Міндоходів правонаступником Кіровоградською митницею Державної фіскальної служби.

З огляду на подані Відповідачем-1 документи на підтвердження вказаного клопотання, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України здійснити процесуальне правонаступництво, замінити Відповідача-1 у справі Кіровоградську митницю Міндоходів правонаступником Кіровоградською митницею Державної фіскальної служби.

Представники сторін в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи 21.05.2013 між позивачем (Покупець) та фірмою TEXTILE SERVICE UAB (Продавець), Каунас, Литва, укладено контракт №03/13, за умовами якого Продавець передає у власність Покупцю товар, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити його вартість в порядку та на умовах, визначених цим договором. Під «товаром» в цьому договорі розуміється тканина полотняного переплетення 1/1, 100% поліестер 55г/м2, ширина 220 см, колір 3 класу фарбування, довжиною 198 310,0 м. на загальну суму 99 155,00 доларів США. Відповідно до п.2.1, 2.2 договору ціна повинна бути узгоджена в специфікації для кожної поставки. Ціна включає вартість його зберігання, відвантаження, тари, упаковки та маркування.

21.02.2014 позивачем для проведення митного оформлення вищевказаного товару подано відповідачу-1 вантажну митну декларацію №901050000/2014/001674, в якій зазначено основний (перший) метод визначення митної вартості за ціною угоди, визначено код товару 5515 12 30 00 та заявлено вартість товару на загальну суму 99155,00 доларів США (876331,89 грн. за офіційним курсом НБУ на дату митного оформлення).

На підтвердження митної вартості товару товариством надані митному органу документи, перелічені у графі 44 митної декларації, зокрема, картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами №901/2013/0000136 від 09.01.2014; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №500060702/2014/1560 від 19.02.2014; міжнародну товарно-транспортну накладну CMR №125 від 19.02.2014; коносамент №CNBW271581 від 04.01.2014; банківський платіжний документ від 18.02.2014; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 09.12.2013 та від 13.12.2013; рахунок-фактуру (інвойс) №191213 від 19.12.2013; пакувальний лист від 19.12.2013; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №03/13 від 21.05.2013; специфікацію №5 від 19.12.2013; договір про надання послуг митного брокера №106 від 18.07.2013; довідку про проведення декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і знаходяться за її межами №11-23-22-05-30/42 від 30.01.2014; сертифікат про проходження товару форми А AQSIQ 1311317 від 16.01.2014; екологічну декларацію 8860 від 06.01.2014; сертифікат якості №02820 від 26.12.2013, сертифікат №143300В0/00863 від 14.01.2014; єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів №901050000/135 від 20.02.2014; копію митної декларації країни відправлення №12963827 від 27.12.2013.

До того ж, позивачем подано декларацію митної вартості товару ДМВ-1, в якій митна вартість товару визначена за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, тобто за основним методом відповідно до ст.58 Митного кодексу України.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за вказаною вище вантажною митною декларацією, митницею витребувані додаткові документи, а саме: транзитну декларацію країни продавця; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, які не були надані позивачем з огляду на відсутність можливості в такому наданні.

З метою ідентифікації та перевірки правильності класифікації товару відповідачем-1 направлено запит від 24.02.2014 №9 до Дніпропетровського управління з питань експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів для визначення з яких ниток вироблені тканини, у разі підтвердження виготовлення товару з синтетичних ниток, встановлення відсоткового вмісту синтетичних ниток (при наявності окремо по кожному полімеру та іншим компонентам); встановлення чи дійсно тканини виготовлені з штапельних волокон полотняного переплетення.

25.02.2014 відповідачем-1 в присутності митного брокера взято проби (зразки) товарів: тканини з поліефірних штапельних волокон, змішаних головним чином синтетичними чи штучними нитками, вибивні, по 2 зразки за кожним артикулом з метою ідентифікації товару, перевірки правильності його класифікації, про що складено акт №901050000/2014/001674 від 25.02.2014.

05.03.2014 Дніпропетровське управління з питань експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів надало висновок №141, відповідно до якого проби (зразки) товарів під назвами «тканини з поліефірних штапельних волокон змішаних головним чином синтетичними чи штучними нитками, вибивні: тканина зі 100% вмістом поліестеру, полотняного переплетення 1/1, шириною 220 см (2,2 м), поверхнева щільність - 55 г/м2, не просочена, без покриття, вибивна (з малюнком гамми кольорів), 3 клас фарбування, виготовлена з поліефірних волокон» ідентифіковані як не ворсові, вибивні тканини полотняного переплетення, повністю (по основі та утоку) виготовлена з поліефірних не текстурованих комплексних волокон, тканини не просочені, не покриті, не дубльовані, не армовані іншими матеріалами, не махрові, поверхнева щільність проб становить 59.9, 59.5, 57.6, 55.4 і 58.1 +/- 0.1 г/м2 для арт. №JJB101380-7, №JJB09491-6, №JJB122454-5, №JJB111818-6, №JJB101384-5 відповідно; визначений вид волокон не відповідає заявленому в гр.31 МД.

07.03.2014 відповідачем-1 прийнято рішенням про визначення коду товару №КТ-901-0009-2014, в якому зазначено, що за результатами лабораторних досліджень тканини ідентифікуються як виготовлені з поліефірних не текстурованих комплексних волокон, а тому керуючись основними правилами інтерпретації класифікації товарів 1, 6 даний товар повинен класифікуватися у товарній позиції 5407 за кодом 5407 61 90 00 УКТ ЗЕД.

18.03.2014 відповідачем-1 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №901000003/2014/000037/2, яким визначено митну вартість товару за ціною договору щодо ідентичних товарів на рівні 0,3071 доларів США за кв. метр, що становить 5,43869 доларів США за кг., у загальному розмірі 133 982,20 доларів США. В рішенні вказано, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме: розділ 2 «Цена и общая стоимость договора», пунктом 2.2 якої передбачено, що ціна товару включає вартість зберігання, навантаження, пакування та маркування, тари, які не піддаються обчисленню відповідно до статті 52 Митного кодексу України; наданий до митного оформлення завірений сертифікат №143300ВО/00863 з калькуляцією на продукцію не ідентифікується із заявленими тканинами, не містить одиницю виміру до якої визначена вартість, не піддається перевірці; відсутні документи, передбачені умовами договору - Раздел 3 «Условия поставки», пункт 3.10 товарно-транспортна накладна, заповнена у відповідності з інструкціями Покупця, транзитна декларація країни Продавця.

Цього ж дня, відповідачем-1 складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України №901050000/2014/00048, згідно з якою позивачу відмовлено у митному оформленні (випуску) товару, оскільки за результатом проведеної перевірки правильності класифікації товару, відповідачем-1 винесено рішення №КТ-901-009-2014 від 07.03.2014 та рішення №901000003/2014/000037/2 від 18.03.2014. В картці відмови також зазначено про вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення та пропуск товарів через митний кордон України, а саме: внесення змін до ВМД та сплата митних платежів у повному обсязі.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про помилковість висновків митного органу.

Відповідно до приписів Митного Кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування (статті 55 МК України).

Згідно ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч.12 ст.264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Згідно ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У статті 57 МК України наведені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту.

Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Згідно п.1, п.2 ч.2 ст.55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

З аналізу наведених норм вбачається, що для витребування додаткових документів у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України зазначеного кодексу документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу України).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

З наведених норм випливає наявність у митного органу повноважень щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення числового значення складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення.

Для витребування додаткових документів у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору, зокрема, подані позивачем документи містять розбіжності або у таких документах відсутні відомості, числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відмовляючи в митному оформленні товару за першим методом, митний орган послався, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, ціна товару включає вартість зберігання, навантаження, пакування та маркування, тари, які не піддаються обчисленню відповідно до ст. 52 Митного кодексу України; крім того, наданий до митного оформлення завірений сертифікат №143300ВО/00863 з калькуляцією на продукцію не ідентифікується із заявленими тканинами, не містить одиницю виміру до якої визначена вартість, не піддається перевірці.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження заявленої митної вартості було надано комплект обов'язкових документів, передбачений ч.2 ст.53 Митного кодексу України, які є належним чином оформленими, містять достовірні відомості, базуються на об'єктивних і документально підтверджених даних.

Посилання митного органу на наявність розбіжностей, що містяться в поданих до митного оформлення документах та неможливість перевірки правильності обчислення окремих складових заявленої митної вартості не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки розбіжності, про які зазначає митний орган, не свідчать про наявність об'єктивних обставин та обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару, оскільки не містять суперечностей з іншими поданими позивачем документами та не впливають на можливість або неможливість перевірки числового значення заявленої митної вартості товару.

До того ж, чинним законодавством не встановлено обов'язку декларанта підтверджувати числові значення складових митної вартості товару у випадку, якщо такі складові було включено до ціни товару, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідачем-1, як субєктом владних повноважень, всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України, не доведено, що при декларуванні позивачем товару за першим методом (вартістю контракту) були наявними обставини, які б свідчили про існування достатніх підстав для виникнення обґрунтованого сумніву у митного органу щодо вартості імпортованого товару.

Щодо визначення митним органом коду товар, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ст.313 Митного кодексу України митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.

Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обовязковими для підприємств та громадян.

Положеннями статті 311 МК України встановлено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Згідно ст.312 МК України ведення УКТЗЕД передбачає: відстежування змін та доповнень до міжнародної основи УКТЗЕД, пояснень та інших рішень по тлумаченню цієї основи, що приймаються Всесвітньою митною організацією; деталізацію УКТЗЕД на національному рівні та введення додаткових одиниць виміру; розроблення пояснень та рекомендацій з метою забезпечення однакового тлумачення і застосування УКТЗЕД; прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТЗЕД; поширення інформації про застосування УКТЗЕД; ведення та зберігання еталонного примірника УКТЗЕД (у паперовому та електронному вигляді); організацію роботи з видання і поширення УКТЗЕД та пояснень до УКТЗЕД; здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТЗЕД.

Відповідно до Закону України «Про Митний тариф України» від 05.04.01 №2371-ІІІ, Митний тариф України - це систематизований згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України.

Товарною номенклатурою Митного тарифу України є Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), яка базується на Гармонізованій системі опису та кодування товарів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД, а саме: з урахуванням Основних правил інтерпретації класифікації товарів, відповідних приміток та характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

Пунктом 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД Закону України «Про митний тариф України» передбачено, що назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп.

Згідно Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі якщо кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Відповідно до п. 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Згідно з Поясненнями до УКТ ЗЕД до групи 55 належать синтетичні або штучні штапельні волокна; до товарної позиції 5515 включаються інші тканини із синтетичних штапельних волокон, зокрема, змішані головним чином або винятково з синтетичними чи штучними нитками, вибивні.

Відповідно до п.9 розділу ІІІ Порядку щодо роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №650 від 30.05.2012, якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).

Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі: виникнення необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації; виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, вирішення яких потребує експертних досліджень.

Узяття проб (зразків) товарів здійснюється відповідно до вимог ст.356 Кодексу. Операції з узяття проб (зразків) товарів здійснюються відповідно до вимог ст.357 Кодексу (п.10 Порядку №650).

Відповідно до положень статей 356, 357 Митного кодексу України взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем, здійснюється посадовими особами органів доходів і зборів, про що складається відповідний акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. На кожну взяту пробу (зразок) накладається окреме митне забезпечення. Взяті проби (зразки) під митним забезпеченням разом з актом про їх взяття доставляються поштою або посадовою особою органу доходів і зборів до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи до його відокремленого підрозділу або до іншої експертної установи (організації) для проведення досліджень (аналізів, експертиз).

Дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених органом доходів і зборів.

Таким спеціалізованим органом з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику є Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Міндоходів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення про Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень Міндоходів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 29.05.2013 № 133, основним завданням Спеціалізованої лабораторії є проведення дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарів у рамках процедур податкового, митного контролю та оформлення. Метою таких досліджень є встановлення характеристик, визначальних для ідентифікації (визначення складу, фізичних, фізико-хімічних характеристик тощо) товарів; класифікації товарів згідно з УКТЗЕД; перевірки задекларованої митної вартості товарів; встановлення країни походження товарів; встановлення належності товарів до таких, що містять наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, прекурсори, сильнодіючі чи отруйні речовини; встановлення (перевірки) достовірності даних, зазначених у сертифікаті про походження товару з України.

Колегія суддів зазначає, що висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів від 05.03.2014 №141, на який в якості доказу правомірності визначення коду товару посилається митний орган, не містить інформацію щодо коду товару згідно УКТЗЕД, а містить лише відомості про технічні характеристики товару, а саме: вид тканини. Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Міндоходів не здійснює класифікацію товарів, а здійснює експертно-дослідне супроводження митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів. Питання про визначення коду товару відповідачем-1 перед Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Міндоходів взагалі не ставилось.

Натомість в матеріалах справи міститься експертний висновок Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати №В-312 від 23.05.2014, яким встановлено, що «тканини з поліефірних штапельних волокон змішаних головним чином синтетичними чи штучними нитками, вибивні: тканина зі 100% вмістом поліестеру, полотняного переплетення 1/1, шириною 220 см., поверхнева щільність 55 г/м2, не просочена, без покриття, вибивна (з малюнком гамми кольорів) 3 клас фарбування, виготовлена з поліефірних штапельних волокон» відноситься до товарної позиції 5515: інші тканини із синтетичних штапельних волокон і відповідають коду: 5515 12 30 00.

Вказані експертні висновки базуються на протоколах випробувань Державного підприємства «Криворізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» №4625-Л, №4628-Л, №4629-Л, №4630-Л, №4631-Л від 28.04.2014, відповідно до яких результатами випробувань встановлено, що надані на дослідження зразки за сировинним складом - 100% поліестр (поліефір), масова частка сировини за основою - поліефірні текстуровані волокна, за утоком - поліефірні штапельні волокна.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що під час здійснення контролю правильності класифікації товару, поданих до митного оформлення, мав місце складний випадок класифікації товару, коли в процесі контролю правильності заявленного коду товару виникли суперечності щодо тлумачень положень УКТЗЕД, вирішення яких потребувало додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Обидва експертні висновки ґрунтуються на результатах лабораторних випробувань зразків тканини, а розбіжність щодо результатів досліджень стосується сировини, з якої виготовлено тканину, а саме: з текстурованого чи не текстурованого виду волокон.

За приписами ч.14 ст.357 Митного кодексу України контрольні проби (зразки), а також залишки досліджених проб та пошкоджені під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) зразки зберігаються у спеціалізованому органі з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, (його відокремленому підрозділі) протягом 60 днів з дня їх надходження.

Після закінчення дослідження (аналізу, експертизи) проби (зразки) з урахуванням встановленого частиною чотирнадцятою цієї статті строку зберігання повертаються декларанту або уповноваженій ним особі на їх письмову вимогу з оформленням відповідного акта, форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Проби (зразки) товарів, не затребувані власником або уповноваженою ним особою протягом встановленого частиною чотирнадцятою цієї статті строку зберігання, знищуються з оформленням відповідного акта, форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч.17, 18 ст.357 Митного кодексу України).

Як було встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось відповідачем-1, контрольні зразки, відібрані відповідно до акта про взяття проб (зразків) товарів 25.02.2014 №901050000/2014/001674, на час розгляду справи знищені, що унеможливило призначення судової експертизи вищеозначених зразків товару.

До того ж, колегія суддів зазначає, що Дніпропетровське управління з питань експертизи та досліджень є структурним підрозділом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів, в той час як висновок Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати ґрунтується на дослідженнях незалежної випробувальної лабораторії, акредитованої Національним агентством з акредитації України.

Крім того, слід зауважити, що висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів є лише однією з підстав для прийняття посадовими особами митного органу передбаченого Митним кодексом України рішення про визначення коду товару.

Зважаючи на неможливість призначення та проведення судової експертизи у зв'язку з відсутністю на час розгляду справи відібраних зразків товару, колегія суддів погоджується з правовою позицією суду першої інстанції, що належним доказом визначення коду товару є експертний висновок Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати, а відтак імпортований позивачем товар підлягає класифікації за товарною позицією 5515, код 5515 12 30 00 УКТ ЗЕД, тому є вірним висновок суду першої інстанції, що оскаржуване рішення відповідача про визначення коду товару від 07.03.2014 є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції під час розгляду справи дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2014 року у справі № П/811/1759/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко