Справа № 725/1977/15-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/1977/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Піхало Н.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

25 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях на постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 19 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях, третя особа - товариство з додатковою відповідальністю "Буковина-Авто" про визнання дій незаконними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях, третя особа - товариство з додатковою відповідальністю «Буковина-Авто» про визнання дій незаконними та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівців від 19.05.2015 року позов задоволено. Визнано відмову УПФ України у м. Чернівцях №189/П-11 від 09.12.2014 року, в призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах - незаконною. Зобов'язано УПФ України у м. Чернівцях призначити ОСОБА_2 пільгову пенсію як працівникові, який виконував роботи, передбачені Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці з урахуванням стажу роботи на важких і шкідливих роботах маляром по фарбуванню автомобілів, у відповідності до ст.ст.12, 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Не погодившись з таким рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити, з підстав порушення судом першої інстанції матеріального та процесуального права, а також як таку, що винесена без врахування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату слухання справи повідомленні належним чином. При цьому відповідачем надано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Зазначене клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає вимогам статті 122-1 Кодексу адміністративного судочинства України, з наступних підстав.

Згідно з приписами частин 1 - 3 статті 122-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони, іншого учасника адміністративного процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в обов'язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за сім днів до дня проведення судового засідання, в якому відбуватиметься така участь. Питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується судом за наявності відповідного клопотання або за власною ініціативою не пізніш як за п'ять днів до дня проведення такого судового засідання. Ухвала суду, прийнята за наслідками вирішення цього питання, оскарженню не підлягає.

Таким чином, прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов'язку проведення судового засідання в режимі відео конференції в разі наявності про це клопотання сторони.

За приписами вказаної норми клопотання може бути подано не пізніш як за сім днів до дня проведення судового засідання, в якому відбуватиметься така участь, пропуск строку може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання. Тобто, приписи зазначеної статті вимагають конкретного визначення дати проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2015 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду на 25 червня 2015 на 11 годину 00 хвилин, клопотання відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції надійшло до суду 22 червня 2015 року, тобто з порушенням строку звернення з зазначеним клопотанням передбаченого статтею 122-1 КАС України, що унеможливлює проведення судового засідання призначеного на вищевказану дату в режимі відеоконференції.

Оскільки відповідачем не дотримано строки звернення з клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у зв'язку з чим дане клопотання не підлягає задоволенню.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.11.2014 року позивач маючи достатній вік та стаж роботи за Списком №2, звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Проте, листом управління Пенсійного фонду України у м. Чернівцях позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 з підстав відсутності уточнюючої довідки підприємства, з яким позивач перебував у трудових відносинах й відповідно відсутністю доказів, що підтверджують його права на пільгове пенсійне забезпечення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 зазначеного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. за №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи, при цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Крім того, відповідно до ч.3 п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці №442 від 01.08.1992 року позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Державної експертизи умов праці з участю установ санітарно-епідеміологічної служби МОЗ.

Судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої ТДВ « Буковина - Авто», позивач з 01.09.1981 року по 16.05.1997 рік виконував роботи пов'язані з фарбуванням автомобілів на посаді маляра (а.с.17).

Крім того, відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_2 наказом № 104-к від 09.08.1979 року прийнято на роботу на СТОА-2 ОВО «Чернівціавтотехобслуговування» автослюсарем. В послідуючому відповідно до наказу № 118-к від 21.09.1981 року був переведений на посаду маляра по фарбуванню автомобілів. Відповідно до наказу № 2-к від 16.05.1997 року був переведений на посаду майстра виробничої дільниці. Відповідно до наказу №45 від 03.05.2012 року був звільнений з роботи (а.с. 9-12).

Тобто із записів в трудовій книжці ОСОБА_2 вбачається, що пільговий стаж позивача на час звернення до відповідача про призначення пільгової пенсії за період з 1 вересня 1981 року по 21 серпня 1992 року становив більше 10 років, а саме 10 років 11 місяців 21 день, що також визначено і у відповіді відповідача від 3 січня 2015 року.

Крім того, за період пільгової роботи позивача були чинні списки, затверджені постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах».

Судом встановлено, що перша атестація робочих місць ТОВ «Буковина-Авто» була проведена лише у 2014 році.

Проведення атестації робочих місць покладено на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Колегія суддів приймає до уваги і ту обставину, що представник третьої особи - ТОВ "Буковина Авто" не заперечив проти задоволення позову і визнав той факт, що позивач працював на посаді маляра по фарбуванню автомобілів і дана робота носить шкідливий характер.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_2 повинен зарахуватись до пільгового стажу період роботи маляра по фарбуванню автомобілів, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових підставах за Списком № 2, оскільки несвоєчасно проведена атестація не може порушувати право на належне пенсійне забезпечення, за умови того, що позивач працював з шкідливими умовами праці, що підтверджено належними доказами.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, постанова місцевого суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, зміні або скасуванню не підлягає, а апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 19 травня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

секретар