Справа № 644/4440/15-а
Суддя: Глібко О. В.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 644/4440/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Глібко О.В., при секретарі Омесь В.Ю., розглянувши в приміщенні суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова та просила постановити судове рішення яким визнати незаконними дії відповідача, щодо відмови призначити пенсію ОСОБА_1 в разі втрати годувальника у розмірі, встановленому ст. 36 Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а саме 70% грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника ОСОБА_2 на одного непрацездатного члена сімї. Також просила суд зобовязати відповідача призначити пенсію ОСОБА_1 в разі втрати годувальника у розмірі, встановленому ст. 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а саме 70% грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника ОСОБА_2 на одного непрацездатного члена сімї. В обґрунтування позову посилалася на те, що 12.11.2014 року помер її чоловік ОСОБА_2 та з 15.01.2015 року позивачці здійснений перерахунок пенсії, а саме її було переведено на пенсію чоловіка по втраті годувальника, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому, як вказує позивачка її чоловік виконував обовязки військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС з 21.03.1987 року по 18.04.1987 року та довідкою МСЕК №2 було встановлено, що в звязку з виконанням обовязків військової служби ОСОБА_2 отримав захворювання, яке спричинило інвалідність 1 групи. В звязку із чим вважає, що пенсія в разі втрати годувальника повинна бути їй призначена саме за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а, тому відмова в її нарахуванні відповідачами є незаконною, що і стало причиною звернення до суду.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_3 позов підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечували. Посилалися на те, що пенсію по втраті годувальника позивачу призначено відповідно до норм діючого законодавства України. Крім того, до сфери повноважень управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова не входить призначення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На думку представника відповідача, ОСОБА_2 не належить до переліку осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Суд, вислухавши пояснення сторін, та представника позивачки, дослідивши письмові докази приходить до наступного висновку…

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06.03.2001 року призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п.б ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХII від 05.11.1991 року (за Списком №2). Та остання перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова .

Чоловік позивачки - ОСОБА_2 - теж перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова та отримував пенсію, призначену відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 08.12.1992 року по 12.11.2014 року.

12.11.2014 року ОСОБА_2 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії I- ВЛ №469041 (а.с.9).

15.01.2015 року позивач звернулась до відповідачів із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника. Пенсію просила призначити за матеріалами пенсійної справи чоловіка.

З 15.01.2015 року ОСОБА_1 управлінням здійснений перерахунок пенсії, а саме - перехід з пільгової пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника - померлого чоловіка - відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

16.03.2015 року позивач звернулась до відповідачів із заявою (отримана поштою вх.№Г/7-1 від 20.03.2015 року), у якій просила врахувати норми ст.36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" при нарахуванні та виплаті пенсії та призначити її в розмірі 70% грошового забезпечення (заробітної плати) померлого ОСОБА_2

Управління листом №7-02/32 від 23.03.2015 року повідомило заявника про відсутність підстав для здійснення такого перерахунку.

Згідно з абзацом 2 п.2 частини 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року: Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - пенсії по інвалідності, яка настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

ч.4 - Пенсія у разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сімї померлого годувальника, які були на його утриманні, у розмірі: на одного непрацездатного члена сімї - 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника.

ч. 5 - До непрацездатних членів сімї померлого годувальника належать особи, зазначені у ст. 36 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Згідно з ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" - переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки померлий годувальник отримував пенсію призначену та обчислену згідно з Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то і пенсія по втраті годувальника ОСОБА_1, яка перебувала на його утриманні, призначалася за матеріалами пенсійної справи померлого та відповідно до положень того ж Закону.

Крім того, згідно з Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №28-2 від 22.12.2014 року:

п.1.Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до підпункту 5 п.4 цього Положення, головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У структурі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ УПФУ в Харківській області) функціонує управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян, до компетенції якого належить призначення та виплата зазначених пенсій.

Відповідно до Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу" №2232-12 від 25.03.1992 року: військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу. Військовозобовязаною є особа, яка знаходиться у запасі для комплектування військових формувань, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави. Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоровя і віком громадян, повязаній із захистом Вітчизни.

Як пояснила в судовому засіданні позивачка та її представник, ОСОБА_2 не перебував на військовій службі, а належав до числа військовозобов'язаних осіб.

Згідно із записами у трудовій книжці на момент призову на роботи з ліквідації аварії на ЧАЕС працював "водителем электропогрузчика 3-го разряда» на Харківському заводі тракторних двигунів.

Право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» мають звільнені зі служби (ст.1-2):

а) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці

надстрокової служби та військової служби за контрактом;

б) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, особи

начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу

Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового

складу органів і підрозділів цивільного захисту;

в) особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань,

органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії

України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України;

г) особи начальницького і рядового складу державної пожежної охорони, особи

начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту

інформації України;

д) громадяни інших держав із числа військовослужбовців збройних сил та інших

військових формувань, утворених відповідно до законодавства цих держав, які постійно

проживають в Україні, і відповідно до міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких

надана Верховною Радою України, їх пенсійне забезпечення здійснюється згідно із

законодавством держави, на території якої вони проживають;

є) особи, зазначені у статтях 3 і 4 цього Закону: а) партизанів і підпільників, визнаних такими законодавством України, які не займали командні посади, та членів їх сімей; б) робітників і службовців відповідних категорій, що визначаються Кабінетом Міністрів України, які стали інвалідами у зв'язку з пораненням, каліцтвом або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на військовій службі ,з період Великої Вітчизняної війни чи на роботі у районах воєнних дій (на прифронтових ділянках залізниць, спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз, аеродромів тощо), і членів їх сімей; в) громадян, які стали інвалідами у зв'язку з пораненням, каліцтвом або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням у винищувальних батальйонах, взводах і загонах захисту народу, та членів їх сімей; г) військовозобов'язаних, призваних на навчальні, спеціальні або перевірочні збори, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при виконанні службових обов'язків у період проходження цих зборів, та членів їх сімей; д) працівників воєнізованої охорони, які не підлягають державному соціальному страхуванню, та членів їх сімей;

Осіб, які займали командні посади, що відповідають посадам офіцерського складу, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, у складі 1-го Чехословацького армійського корпусу під командуванням ОСОБА_4 та членів їх сімей; жінок, прийнятих у добровільному порядку на дійсну військову службу на посади солдатів, матросів, сержантів і старшин, та членів їх сімей);

є) особи із числа військовослужбовців строкової служби та члени сімей осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, у передбачених цим Законом випадках.

Також судом встановлено, що до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника у розмірі встановленому ст. 36 Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а саме -70% грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника ОСОБА_2 на одного непрацездатного члена сімї позивачка ОСОБА_1 не зверталася.

Таким чином відповідачі по справі діяли виключно в межах своїх повноважень, у повній відповідності до приписів чинного законодавства. Пенсія позивачу нарахована і виплачується у встановленому чинним законодавством порядку, а питання, щодо призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не відноситься до компетенції Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова , тому суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 71, 94, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративний позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: О.В. Глібко