Справа № 2а-4664/11/2170
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/800/36648/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.
Гончар Л.Я.
Конюшка К.В.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року у справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до Державної екологічної інспекції у Херсонській області, третя особа: квартирно експлуатаційний відділ м. Херсона про скасування рішень, -
в с т а н о в и л а :
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати дії відповідача щодо прийняття рішення від 25 липня 2011 року за №01-33/62 про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації пункту заправки автомобілів військової частини НОМЕР_1 неправомірними та скасувати вказане рішення.
Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 06 березня 2013 року позовні вимоги задоволено. Визнано дії відповідача щодо прийняття рішення від 25 липня 2011 року за № 01-33/62 про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації пункту заправки автомобілів військової частини НОМЕР_1 неправомірними. Скасовано рішення Державної екологічної інспекції у Херсонській області від 25 липня 2011 року за № 01-33/62 про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації пункту заправки автомобілів військової частини НОМЕР_1 .
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, військова частина НОМЕР_1 звернулась з касаційною скаргою, у якій просить його скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, 04 травня 2011 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Дудченко Н.С. за участю помічника військового прокурора Херсонського гарнізону старшого лейтенанта Гирника А.О., в присутності начальника служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту - начальника служби безпеки ВЧ НОМЕР_1 майора Макаренка В.М. та начальника служби квартирно-експлуатаційного відділу капітана ОСОБА_1 проведена позапланова перевірка з дотримання вимог природоохоронного законодавства військової частини НОМЕР_1 .
Вказана перевірка проводилась відповідно до пункту "б" ст. 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, на підставі Листа № 2-4/562 вих.-11 від 31.03.2011 року військової прокуратури Херсонського гарнізону згідно з наказом Державної екологічної інспекції в Херсонській області від 04.05.2011 року за № 392.
В ході перевірки встановлені порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме: на території ВЧ НОМЕР_1 знаходиться пункт заправки автомобілів, який складається з двох однорукавних колонок та чотирьох підземних резервуарів (два резервуари об`ємом по 10 м.куб. та два резервуари по 9,5 м.куб.). Пункт заправки автомобілів обладнаний 9 металевими бочками для зберігання палива на металевих рейках, без опломбування, що є порушенням ст. 58 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища". Автозаправне устаткування пункту заправки автомобілів на момент перевірки не експлуатувалось. Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел відсутній, що є порушення ч. 5 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".
Порушення вимог природоохоронного законодавства зафіксовано актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 04.05.2011 року.
За наслідками розгляду зазначеного акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства прийнято рішення, яким з 25.07.2011 року тимчасово заборонено (зупинено) експлуатації пункту заправки автомобілів військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), та зобов`язано командира ВЧ НОМЕР_1 гвардії полковника ОСОБА_2 отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що саме КЕВ м.Херсона входить до кола суб`єктів, на яких поширюється вимоги ч. 5 ст. 11 Закону України " Про охорону атмосферного повітря", а тому, рішення про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації пункту заправки автомобілів Державною екологічною інспекцією у Херсонській області може прийматись лише відносно КЕВ м. Херсона, у зв`язку з чим, військова частина НОМЕР_1 не може нести відповідальність за невиконання вказаного обов`язку.
Натомість, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що саме на позивача покладено обов`язок як користувача пунктом заправки автомобілів, а не КЕВ м.Херсона, отримати відповідний дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, а отже рішення відповідача про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації пункту заправки автомобілів військової частини НОМЕР_1 прийнято правомірно.
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.
Законом України «Про охорону атмосферного повітря» встановлено, що для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин.
Положеннями ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров`я.
Відповідно до положень ст. 12 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.
Пунктом 2 Порядку обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об`єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища, затвердженого Постановою ВР України від 29.10.1992 № 2751-XII, встановлено, що діяльність підприємств, що здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, може бути: обмежена - на певний період (до виконання необхідних природоохоронних заходів) встановлюються зменшені обсяги викидів і скидів забруднюючих речовин та розміщення відходів у цілому по підприємству чи по окремих його цехах (дільницях) і одиницях обладнання; тимчасово заборонена (зупинена) - до виконання необхідних природоохоронних заходів зупиняється експлуатація підприємства чи окремих його цехів (дільниць) і одиниць обладнання; припинена - повністю припиняється експлуатація підприємства чи окремих його цехів (дільниць) і одиниць обладнання.
Оскільки під час перевірки встановлено порушення природоохоронного законодавства при експлуатації пункту заправки автомобілів без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел та інше, тому обґрунтованими є дії відповідача по винесенню спірного рішення від 25 липня 2011 року за №01-33/62 про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації пункту заправки автомобілів військової частини НОМЕР_1 .
Крім того, відповідно до приписів ст.10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин, тощо.
За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційних скарг висновків судів не спростовують.
Згідно з частиною першою статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: