Справа № 645/11227/14-а
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року м. Київ К/800/15107/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Черпака Ю.К.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради про визнання незаконним дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради, у якому просила суд: визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у видачі ОСОБА_4 посвідчення з написом «члена сім'ї загиблого» учасника бойових дій у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр. ОСОБА_5; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради видати на руки ОСОБА_4 посвідчення з написом «члена сім'ї загиблого» учасника бойових дій у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 рр. ОСОБА_5

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, задовольнивши позов у повному обсязі.

Відповідач у письмових заперечень на вказану касаційну скаргу, які надійшли до Вищого адміністративного суду України просить її залишити без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанції встановлено, що листом від 23.06.2014 року відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для задоволення заяви про видачу їй посвідчення з написом «члена сім'ї загиблого», учасника бойових дій у Великій Вітчизняній війні, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з підстав відсутності підтверджуючих документів щодо причинного зв'язку між захворюванням в 1954 р., пов'язаним із перебуванням на фронті та захворюванням, яке призвело до смерті її чоловіка - ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, учасник бойових дій, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Гомель (Білорусія) від язви середнього відділу шлунку - копія свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 20.10.1954р.).

Відмовляючи у задоволені позову суди попередніх інстанції дійшли до висновку, з яким погоджується колегія суддів Вищого адміністративного суду України, що відповідач діяв у відповідності до вимог діючого законодавства України.

Основним Законом, що визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від .

Відповідно до п. 1 ст. 10 цього Закону його чинність поширюється на: сім'ї військовослужбовців, партизанів підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій чи конфліктів.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» якщо міжнародними договорами або угодами, в яких бере участь Україна, встановлені більш високі вимоги щодо захисту ветеранів війни, ніж ті, що їх містить законодавство України, то застосовуються норми міжнародного договору або міжнародної угоди.

Відповідно до ст. 1 Угоди про взаємне визнання пільг та гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців, ратифікованої Законом України № 144/96-ВР від 26.04.1996 року, дія цієї Угоди поширюється на інвалідів і учасників громадянської та Великої Вітчизняної воєн, учасників бойових дій на території інших держав, родини загиблих військовослужбовців та на інші категорії осіб, яким надані пільги законодавством колишнього Союзу РСР згідно з додатком 1 цієї Угоди.

Зі змісту вказаних положень вбачається, що для встановлення статусу інваліда війни особа повинна подати документи, на підтвердження того, що особа є інвалідом, внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків. Жодних інших обмежень Законом не передбачено.

Згідно із пунктом 12 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання медико-соціальної експертизи» від 03 грудня 2009 року №1317 причинний зв'язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням інших обов'язків військової служби встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікарськими закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).

Проте вказаних документів, які б встановлювали причинно-наслідковий зв'язок смерті чоловіка позивача у 1954 році із захворюванням пов'язаного з перебуванням останнього на фронті матеріали справи не містять, що свідчить на користь правомірності дій відповідач по відмові позивачу у наданні статусу члена сім'ї загиблого (померлого) учасника бойових дій.

Порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не виявлено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради про визнання незаконним дії та зобов'язання вчинити певні дії, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

Ю.К. Черпак