Справа № 820/3006/15
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 р. № 820/3006/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В,

при секретарі судового засідання - Кабанові Д.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 04.12.2014 року, № від 04.12.2014 року, № від 04.12.2014 року, № від 25.02.2015 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що не погоджуючись в цілому з податковим повідомленням рішенням № НОМЕР_1 від 04.12.2014 року; рішенням про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_2 від 04.12.2014 року; рішенням про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_3 від 04. 2.2014 року та вважає їх незаконними та такими що підлягають скасуванню посилаючись на те, що фактична перевірка ДПІ на підставі якої було складено Акт проведена в порушення вимог податкового законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на законних підставах та відповідають чинному законодавству. Відповідач наголошує, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності встановив наступне.

Відносини, котрі виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно, п. 75.1.3. ст. 75 ПК України Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Отже, проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок є правом Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, як податкового органу.

На підставі наказу головного управління Міндоходів у Харківській області від 06.11.2014 року №392 «Про організацію проведення фактичних перевірок» проведено перевірку щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відповідно закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) на підставі якої складно акт від 17.11.2014 року №1845/20/40/22/НОМЕР_4 (а.с.23-24).

У висновках вищевказаного акту зазначено, що під час перевірки встановлено порушення п.1п.2,п.12, п.13 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №2б5/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв». Статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 13.12.1995 року.

На підставі висновків акту перевірки від 17.11.2014 року №1845/20/40/22/НОМЕР_4 контролюючим органом прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 04.11.2014 року № в якому зазначено, що позивачем порушено статтю 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995р. із змінами та доповненнями а саме факт здійснення реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 грн. - 1700 грн.; факт здійснення реалізації тютюнових виробів без наявності ліцензії 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менш 1700 грн. (а.с.27).

Рішенням про застосування фінансових санкцій від 04.12.2014 року № зазначено, що позивачем порушено приписи Постанови КМУ від 30.10,2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» зі змінами та доповненнями а саме роздрібна торгівля горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої-100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше - 10000,00 тис. гривень (а.с.28).

Підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 04.12.2014 № в сумі 1693,90 грн. слугували, встановлені в ході фактичної перевірки, факти порушення Позивачем вимог Закону №265/95-ВР, а саме: пункту 1 статті 3 Закону 265/95-ВР не проведення розрахункової операції через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій на суму 26,00грн.(пачка цигарок з фільтром «Кеnt» за ціною 18,00грн., запальничка за ціною 3,25грн. жувальна гумка «Орбіт» за ціною 4,75грн.) з не роздрукуванням розрахункового документу. За вчинення зазначеного порушення, згідно п.1 ст.17 Закону № 265/95-ВР, передбачено застосування штрафної санкції за вчинення вперше -1 грн.; пункту 2 статті З Закону 265/95-ВР не видача розрахункового документу (чеку) на суму 26,00грн. За вчинення зазначеного порушення згідно п.1 ст.17 Закону № 265/95-ВР передбачено застосування штрафної санкції за вчинення вперше 1 грн.; - пункту 12 статті З Закону 265/95-ВР ведення з порушенням встановленого законом порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на суму 845,45грн. За вчинення зазначеного порушення передбачено застосувань штрафної санкції згідно ст. 20 Закону 265/95-ВР (у розмірі подвійної вартості неоподаткованих товарів, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) 845,45грн. *2 = 1 690,90грн; пункту 13 статті З Закону 265/95-ВР незабезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій у розмірі 17,00 грн. За вчинення зазначеного порушення згідно п. 1 ст.17 Закону № 265/95-ВР передбачено застосування штрафної санкції за вчинення вперше -1 грн. (а.с.29).

Позивач не погодившись з винесеними рішеннями скористався правом адміністративного оскарження та звернувся зі скаргами до Нововодолазької ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області.

Рішенням Нововодолазької ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області від 18.02.2015 року скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишено без задоволення а податкові повідомлення рішення від 04.12.2014 року № та рішення № без змін. Збільшено суму штрафних санкцій у розмірі 30600,00 грн., визначену в рішенні про застосування фінансових санкцій від 04.12.2014 року № відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (32-33).

Ні підставі вищевказаного рішення, Нововодолазькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області прийнято рішення від 25.02.2015 року № яким визначено фінансові санкцій у вигляді штрафу за факт здійснення реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 грн., - 17000 грн.; факт здійснення реалізації тютюнових виробів без наявності ліцензій 200 відсотків вартості отриманої партії товару але не менш 17000 грн.(а.с.30).

Перевіряючи оскаржувані рішення про застосування фінансових санкцій та податкове повідомлення - рішення на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Щодо рішень про застосування фінансових санкцій від 04.11.2014 року № та від 25.02.2015 року № суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Матеріали справи містять наступні копії ліцензій: ліцензію від 26.06.2013 серії АЕ №165500 на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 27.06.2013 до 27.06.2014; ліцензію від 24.06.2014 серії АЕ №500396 на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 28.06.2014 до 28.06.2015; ліцензію від 26.06.2013 серія АЕ №168375 на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами терміном дії з 27.06.2013 по 27.06.2014; ліцензію від 24.06.2014 серії АЕ №501427 на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами терміном дії з 28.06.2014 до 28.06.2015.

Судом встановлено що під час перевірки було здійснено роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії, саме: 27.07.2014 року було реалізовано 1 пляшку горілки «Козацька рада» місткістю 0,25 л. за ціною 19,80 грн., 1 пляшку вина «Бастардо» за ціною 31,00 грн., 1 пляшку коньяку «Шабо» (3 зірки) за ціною 68,60 грн., 1 пляшку вина «Монтеруж» за ціною 29,00 грн., 1 пляшку горілки «Медов» (0,5 л.) за ціною 36,50 грн., 1 пляшку горілки «Хлібний дар» (0,5 л.) за ціною 36,50 грн., а також роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності ліцензії а саме: 27.07.2014 було реалізовано 1 пачку цигарок «Парламент сільвер» за ціною 20,00 грн., 1 пачку цигарок «Парламент аква блю» за ціною 20,00 грн., 1 пачку цигарок «Мальборо голд» за ціною 16,40 грн.

Суд зазначає, що за отриманими Позивачем ліцензіями, він мав право здійснювати реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів у період з 27.06.2013 до 27.06.2014 (тобто 24 год. 00 хв. 26.06.2014 останній день дії ліцензії) та з 28.06.2014 (перший день дії Ліцензії з о год.00 хв.) до 28.06.2015. В той же час, згідно наданої до перевірки книги обліку розрахункових операцій та контрольних стрічок встановлено, що 27.06.2014 ФО-П ОСОБА_3 здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними та тютюновими виробами, що є порушенням вимог частини 11 статті 15 Закону № 481/95-ВР.

Статтею 252 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) визначено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до статті 254 цього Кодексу строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього дня строку.

Виходячи з вищенаведеного, субєкт господарювання має право здійснювати торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами до дати зазначеної в ліцензії на право здійснення такої торгівлі, при цьому останнім днем торгівлі буде дата, що передує даті, зазначеній в такій ліцензії. Враховуючи, що строк ліцензії, виданої Позивачеві, діяв до 27.06.2014, то останній термін дії ліцензії закінчився 26.06.2014.

Відповідно до пункту 113.3 статті 113 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

За приписами пункту 19 1.1 статті 19 Податкового кодексу України контролюючи органи здійснюють функції з ліцензування діяльності субєктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом (підпункт 19.1.13); контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (підпункт 19.114).

Пункт 11 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Кодексу встановлено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій.

Таким чином на дату прийняття оскаржуваних Позивачем рішень про застосування фінансових санкцій від 04.11.2014 №000502200 та від 25.02.2015 №0 абзац 5 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР встановлював, що фінансова санкція за здійснення субєктом господарювання роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій становить 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Щодо рішення про застосування фінансових санкцій від 04.12.2014 року № суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 р. N 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» установлено розмір мінімальних оново-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва згідно з додатком.

Згідно вимог Постанови № 957 мінімальні роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) пять зірочок та інших спиртових дистилятів і спиртних напоїв різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін міцності за обємом (у висотках) та місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Згідно додатку до Постанови №957 мінімальна роздрібна ціна на 1 літр стовідсоткового спирту становить 199,5грн., а мінімальна роздрібна ціна на вина у скляній тарі місткістю 0,7 л. та 0,75 л. становить 33грн.

Судом встановлено, що позивач здійснював роздрібну торгівлю коньяком алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами вином за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, а саме: 11.10.2014 реалізовано 1 пляшка горілки «Хортиця» 0,7 л (40 відс. Спирту) за ціною 45,25 грн., 14.10.2014 горілка «Плакуча ива» 0,5 л. (40 відс. Спирту), за ціною 38,25 грн., 19.10.2014 горілка. «Козацька рада» 1,0л. (40 відс. Спирту) за ціною 74,60 грн., 24.10.2014 горілка «Медов» 0,5 л (40 відс. спирту) за ціною 36.75 грн. (мінімальна встановлена роздрібна ціна 39.90 грн.). 28.10.2014 горілка «Мороша», 0,5 л. (40 відс. Спирту) за ціною 39,50 гри., 30.10.2014 горілка «Козацька рада» 0,5 л. (40 відс. Спирту) за ціною 38,00 грн., 01.11.2014 горілка «Хлібний дар» 0,5 л. (40 відс. Спирту), за ціною 36,50 грн., горілка «Приватна колекція» 0,25 л. (40 відс. Спирту) за ціною 18,00 гри., шампанське «Радянське» 0,75 л. за ціною 29,00 грн., 03.11.2014 горілка «Медов», 0,5 я., (40 відс. Спирту) за ціною 35,00 грн., 12.11.2014 горілка «Хортиця» 10 л. (40 відс. Спирту) за ціною 36,00 грн.

Відповідальність за реалізацію алкогольних виробів за цінами нижчими за встановлені мінімальні передбачена абз.13 ст. 17 Закону № 481/95-ВР, згідно яких до субєкта господарювання застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Тобто позивачем установлено розмір мінімальних оново-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва які не відповідають вимогам постанови кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 р. N 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» у звязку з чим відповідачем було правомірно прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 04.12.2014 року №.

Щодо оскаржуваного податкового повідомлення рішення № від 04.12.2014 року суд зазначає наступне.

Підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 04.12.2014 № в сумі 1693,90 грн. слугували встановлені в ході фактичної перевірки, наступні факти порушення Позивачем вимог Закону №265/95-ВР.

Щодо порушення пункту 1 статті Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» 265/95-ВР не проведення розрахункової операцій через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій на суму 26,00 грн.(пачка цигарок з фільтром «Кеnt» за ціною 18,00грн., запальничка за ціною 3,25 грн., жувальна гумка «Орбіт» за ціною 4,75грн.) з не роздрукуванням розрахункового документу.

Відповідно до п. 1, ст. 3 статті Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Щодо порушення пункту 2 статті 3 Закону 265/95-ВР не видача розрахункового документу (чеку) на суму 26,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2, ст. 3 статті Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до п.1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання.

Щодо порушення пункту 12 статті З Закону 265/95-ВР ведення з порушенням встановленого законом порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на суму 845,45 грн.

Суд зазначає, що відповідно до відповідно до п.12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, з-поміж іншого, вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Тобто фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які перебувають на загальній системі оподаткування, відповідно до вимог пункту 12 статті 3 та статті 6 Закону N 265/95-ВР зобов'язані вести облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством.

З цього приводу суд зауважує, що відповідно до п.177.10 ст.177 та п.178.6 ст.178 розділу IV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат, у якій щоденно на підставі первинних документів здійснюються записи про операції, що відбулися у звітному (податковому) періоді.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 01.10.2013 за № 1686/24218.

Облік надходження товару від постачальників здійснюється на підставі накладних товарно-транспортних накладних та інших первинних документі, що засвідчують рух товарів та слугують підставою для їх оприбуткування у бухгалтерському та податковому обліку платника.

Документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні» є первинний документ. Первинний документ документ, який містить і про господарську операцію та підтверджує її здійснення (ст..1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Ненадання платником податків при проведенні перевірки для огляду та звірки з даними бухгалтерського обліку податкових накладних на товар, ТТН, що знаходиться за місцем реалізації та зберігання товару, позбавляє контролюючий орган дійти висновку та своєчасність ведення такого обліку (в ході перевірки фахівцями фіксується товар, що знаходиться за місцем реалізації (його найменування, кількість), а відсутність накладних на нього, або інших первинних документів, зумовлює зробити висновок про його оприбуткування та відображення у відповідному обліку).

Відповідно до ст. 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд доходить висновку, що застосування до ФОП ОСОБА_3, фінансових (штрафних) санкцій (штрафу) у розмірі 1690,90 грн. є обґрунтованим та таким що відповідає вимогам ст. 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Щодо порушення пункту 13 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій у розмірі 17,00 грн.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Х-звіт від 17.11.2014, на момент проведення перевірки сума продажу становила 73,75 грн., відповідно до опису наявних купюр та монет (власноруч складеного продавцем особи Позивача) сума грошових коштів на місці проведення розрахунків становила 90,75грн. (без врахування суми покупки), що беззаперечно підтверджує наявність невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків в сумі 17,00грн.( 90,75грн.- 73,75грн.).

Відповідно до статті 2 зазначеного Закону касовий чек є розрахункові документом, що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

При цьому, пунктом 5 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 № 417, визначено, що реєстрація продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів через реєстратор розрахункових операцій Проводиться одночасно з розрахунковою операцією. Розрахунковий документ на повну суму Проведеної операції видається особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї. Розрахункова операція вважається проведеною через реєстратор розрахункових операцій, якщо дані про її обсяги введені в режимі реєстрації.

ФО-П ОСОБА_3 не надано доказів на підтвердження виконання в повному обсязі вимог пунктів 1, 2, 13 статті 3 Закону № 265/95-ВР, що свідчити б про відсутність встановлених перевіркою порушень.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши обґрунтованість доводів сторін, зясувавши обставини спірних правовідносин та перевіривши їх добутими доказами, суд доходить висновку, що в ході розгляду справи субєкт владних повноважень за правилами ч.2 ст.71 КАС України довів правомірність та обґрунтованість мотивів, покладених в основу спірних рішень в оскарженій частині, зміст складеного податковим органом акту перевірки містить належні та достатні фактичні дані, які достеменно засвідчують факт вчинення платником податків діянь, віднесених законодавцем до кола правопорушень.

Викладені в акті судження суб'єкта владних повноважень підкріплені належними висновками та доведені відповідними документами.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом встановлено факт порушень які визначені спірними оскаржуваними рішеннями, то позов задоволенню не підлягає а податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 04.12.2014 року; рішення про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_2 від 04.12.2014 року; рішення про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_3 від 04. 2.2014 року підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст.7-11, ст.ст.158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_4) на користь Державного бюджету України (р/р 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, код 37999628, МФО 851011, банк ГУДКСУ у Харківській області) судовий збір у розмірі 1644,30 грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні 30 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений 26.06.2015 року.