Справа № 265/2563/15-а
Суддя: Міхєєва І. М.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/2563/15-а
Провадження № 2-а/265/76/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Міхєєва І.М.,

при секретарі Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника начальника Управління Державної Автомобільної Іспекції, відділу ДАЇ з обслуговування міста Маіруполя ОСОБА_2, про скасування постанови по справі про адміністративне порушення,

В С Т А Н О В И В:

29 квітня 2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до заступника начальника Управління Державної Автомобільної Іспекції, відділу ДАЇ з обслуговування міста Маіруполя ОСОБА_2 І, про скасування постанови по справі про адміністративне порушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1. ч.2 ст. 140 КУпАП України, як директора ТОВ «Техноом» за утримання АЗС «Сафарі», розташованої на вулиці Червонофлотська в місті Маріуполі, з порушенням законодавства України. В обґрунтування позову посилався на те, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки постанову прийнято на підставі інформації, отриманої в незаконний спосіб, так як перевірки підприємств, установ та організації, фізичних-осіб підприємців контролюючими органами протягом січня червня 2015 року повині здійснюватися виключно з дозволу Кабінета Міністрів України або за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки, але заявки посадових осіб ТОВ «Техноом» та дозволу КМУ на проведення відповідної перевірки не було. Крім того, в оскаржуваній постанові не вказані конкретні норми перелічиних в постанові нормативних актів, які були ним порушені, як посадовою особою ТОВ «Техноом» при утриманні АЗС «Сафарі». Посилання в постанові на порушення ОСОБА_3 КМУ від 30.03.1994 року за №198, якою затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони та Закону України «Про дорожний рух» є безпідставними, оскільки вказанми нормативними актами визначено вичерпаний перелік дорожних обєктів які необхідно утримувати та ремонтувати та осіб на яких покладено обовязок по їх утриманню, але АЗС не відносяться до дорожних обєктів перелічених в зазначених нормативних актах, так як і власників АЗС не зобовязано облаштовувати сервісні обєкти технічними засобами регулювання дорожного руху на вїздах та виїздах. (дорожні знаки, розмітка, переходно-швидкостні смуги руху). Просив суд поновити йому строк для оскарження постанови серії ПС1 № 767110 від 21.03.2015 року по справі про адміністративне порушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1. ч.2 ст. 140 КУпАП України та скасувати вказану постанову.

Позивач в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та за участю його представника.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4, діючий на підставі довгору про надання правової допомоги у судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, додатково пояснив, що позивач не був присутній при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, копію оскаржуваної постанови отримав поштою 14.04.2015 року, у звязку з чим не мав можливості оскаржити її у встановленом законом 10-дений термін.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судом як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.02.2015 року серія АВ2 № 879112 ОСОБА_1 будучи посадовою особою порушив правила, норми та стандарти (ПКМУ 198-94р, ст.12 Закону України «Про дорожній рух»), що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні АЗС «Сафарі» по вул.Червонофлотській, 115 та прилеглої вулиці та виїздів, а саме відсутні погодження з ДАІ будівництва та реконструкції, відсутні технічні засоби регулювання дорожнього руху на виїздах (дорожні знаки, розмітка, переходно-швидкостні смуги руху).

Відповідно до ч.І ст.140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 березня 2015 року відносно позивача відповідачем було ухвалено постанову серії ПС1 № 767110 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ч.2 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2040 гривень. Згідно наведеної постанови, з боку позивача, як директора ТОВ «Техноом» порушенні правила, норми та стандарти (ПКМУ 198-94р, ст.12 Закону України «Про дорожній рух»), що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні АЗС «Сафарі» по вул.Червонофлотській, 115 та прилеглої вулиці та виїздів, а саме відсутні погодження з ДАІ будівництва та реконструкції, відсутні технічні засоби регулювання дорожнього руху на виїздах (дорожні знаки, розмітка, переходно-швидкостні смуги руху).

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Крім того, суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у ньому документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Проте, в даному адміністративному позові відповідач не надав доказів, які б спростували пояснення та докази надані позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи в протоколі по справі про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 879112, та в постанові серії ПС1 № 767110 по справі про адміністративне правопорушення - не вказані конкретні норми перелічених нормативних актів, які були порушені позивачем.

При цьому посилання у постанові на ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» не має правового значення, так як вказана стаття є загальною нормою, якою передбачено форми участі підприємств, установ, організацій у забезпеченні беспеки дорожнього руху, а також обов'язки посадових осіб у цій сфері.

Крім того відповідач в постанові посилався на порушення позивачем ОСОБА_3 Кабінета Міністрів України від 30.03.1994р. № 198, якою затверджені Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони (далі - Єдині правила) Відповідно п. 1 Єдиних правил - Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони (далі - Правила) поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди (далі - дорожні об'єкти) в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів (далі - дорожньо-експлуатаційні організації) і користувачів; п. 2 Єдиних правил, передбачено, що ремонт і утримання дорожніх об'єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями; п.З Єдиних правил передбачено, що ремонт і утримання залізничних переїздів у межах смуги відчуження залізниць здійснюється власниками залізничної колії або уповноваженими ними органами.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача

відповідальною посадовою особою ДАІ мало місце неповне зясування обставин не було належним чином перевірено чи є позивач відповідальною особою за незалежне утримання АЗС «Сафарі», чи відноситься АЗС «Сафарі» до обєктів дорожного руху передбачених Єдиними правилами та Законом України « Про дорожній рух».

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність його дій під час винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та не надано доказів на яких ґрунтується висновок (постанова) про вчинення особою ОСОБА_5 адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не можу бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами адміністративного впливу проводяться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону.

Як роз`яснено в п 24 ОСОБА_3 Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Дана вимога також порушена відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови.

Розглядаючи питання поновлення строків на звернення до суду суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.289 КУпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати справу.

Факт надіслання позивачу оскаржуваної постанови 09 квітня 2015 року та отримання 14 квітня 2015 року підтверджений копію супровідного листа відповідача, а тому суд вважає за можливе визнати причину пропуску позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом поважною та поновити його.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне поновити порушене право позивача та скасувати постанова серії ПС1 № 767110 від 21 березня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до заступника начальника Управління Державної Автомобільної Іспекції, відділу ДАЇ з обслуговування міста Маіруполя ОСОБА_2, про скасування постанови по справі про адміністративне порушення - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Скасувати постанову серії ПС1 № 767110 від 21 березня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення винесену заступником начальника Управління Державної Автомобільної Іспекції, відділу ДАЇ з обслуговування міста Маіруполя ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1.2 ст. 140 КУАП України.

ОСОБА_3 може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення або у разі неприсутності сторін під час проголошення постанови протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Міхєєвва І.М.