Справа № 803/2460/14
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Справа № 876/2200/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову ОСОБА_2 Франківського окружного адміністративного суду від 31 січня 2015 року у справі №803/2460/14 за позовом ОСОБА_1 до Луцької обєднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, -

В C Т А Н О В И В:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулася з позовом до Луцької обєднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 23 червня 2014 року № НОМЕР_1.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що оскаржуване податкове повідомлення рішення, яким збільшено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 58118,39 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 14699,60 грн. є безпідставним, оскільки позивач будь якого повідомлення про анулювання боргу та про включення суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платників податку, не отримувала, а прощення боргу було проведено на підставі двостороннього правочину, а не на підставі самостійного рішення кредитора.

ОСОБА_2 Франківського окружного адміністративного суду від 31 січня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Луцької обєднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив позивач ФОП ОСОБА_1, яка, покликаючись на те, що вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову ОСОБА_2 Франківського окружного адміністративного суду від 31 січня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задоволити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на ті обставини, що викладені в позовній заяві а також те, що саме ТОВ ОТП Факторинг Україна як податковий агент зобовязаний оплачувати податкові зобовязання.

Окрім цього, на думку позивача у справі, банком не було дотримано всіх вимог податкового законодавства при анулюванні боргу щодо ФОП ОСОБА_1, у звязку з цим обовязок зі сплати податку на доходи фізичних осіб у зв'язку з отриманням додаткового блага на позивача не покладається.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено те, що з 17 квітня 2014 року по 24 квітня 2014 року Луцькою ОДПІ було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року, за результатами якої складено акт від 05 травня 2014 року № 2096/17.3/НОМЕР_2.

Враховуючи відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів та надану ТзОВ ОТП Факторинг Україна інформацію у листі від 03 січня 2014 року № 24, податковим органом зроблено висновок про порушення позивачем підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, а саме: не включено до загального річного оподаткованого доходу і не задекларовано суму доходу у 4 кварталі 2012 році у вигляді додаткового блага в розмірі 343135,25 грн., отриманого від ТзОВ ОТП Факторинг Україна в результаті анулювання (прощення) боргу.

На підставі акту перевірки від 05 травня 2014 року № 2096/17.3/НОМЕР_2 відповідачем винесено податкове повідомлення рішення від 23 червня 2014 року № НОМЕР_1, яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 72817,99 грн., в тому числі: за основним платежем в розмірі 58118,39 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 14699,60 грн.

Вірно встановивши обставини справи, суд першої інстанції правильно застосував до правовідносин між сторонами відповідні їм норми процесуального права.

Відповідно до п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Як передбачено п.п. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України, платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з п. д п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платниками податку як додаткове благо (крім випадків передбачених ст. 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Підпунктом б пункту 176.2 статті 176 ПК України встановлено обовязок осіб, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Апеляційним судом встановлено те, що 25 липня 2008 року між закритим акціонерним товариством ОТП Банк та ФОП ОСОБА_1, було укладено кредитний договір № СМ-SME А00/095/2008, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 56 000 доларів США.

На підставі договору купівлі продажу кредитного портфелю від 20 липня 2011 року АТ ОТП Банк відступив ТзОВ ОТП Факторинг Україна права вимоги боргових зобовязань за кредитним договором від 25 липня 2008 року № СМ-SME А00/095/2008, що укладений між банком та ФОП ОСОБА_1

25 грудня 2012р. між ПАТ ОТП Банк, який діяв на підставі укладеного між банком та ТзОВ ОТП Факторинг Україна договору комісії, та ФОП ОСОБА_1 було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № СМ-SME А00/095/2008 від 25 липня 2008 року, відповідно до якого сплата позивачем 25 грудня 2012 року частини боргу в розмірі 22 670 доларів США була передумовою скасування всієї суми пені та анулювання (прощення) ФОП ОСОБА_1 залишку боргу в розмірі еквівалентному 343135,25 грн.

У звязку з виконанням ФОП ОСОБА_1 25 грудня 2012 року вимог зазначеного додаткового договору, ТзОВ ОТП Факторинг Україна здійснило анулювання боргу позивача в розмірі 343135,25 грн. за кредитним договором від 25 липня 2008 року № СМ-SME А00/095/2008.

Таким чином, шляхом укладення додаткової угоди, кредитор повідомив позивача про прощення боргу за кредитним договором, що спростовує твердження позивача про те, що вона не була повідомлена банком про анулювання боргу.

Анулювання боргу за кредитним договором з відома та за згодою позивачки, призвело до виникнення у позивачки доходу у вигляді додаткового блага, та необхідності відобразити такий дохід у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб а також самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу.

Однак, позивачка вказаного обовязку не виконала, податок на доходи фізичних осіб із вищевказаного доходу не сплатила. При цьому, такий податок не був сплачений і банком.

Оскільки ФОП ОСОБА_1 не включила до загального річного оподатковуваного доходу суму доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 343135,25 грн. та не перерахувала податок на доходи фізичних осіб до бюджету, тому відповідач, відповідно до пункту 167.1 статті 167 ПК України правомірно нарахував податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 58118,39 грн. та застосував штрафні (фінансові) санкції в розмірі 14 699,60 коп.

У звязку із наведеним вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правомірність податкового повідомлення рішення від 23 червня 2014 року № НОМЕР_1 та відсутність підстав для його скасування.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову ОСОБА_2 Франківського окружного адміністративного суду від 31 січня 2015 року у справі № 803/2460/14 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

ОСОБА_3