Справа № 9101/142598/2011
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2011 р. справа № 2а-231/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М.,

суддів: Католікяна М.О., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області 2 березня 2011 року у справі № 2а-231/11

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду в Криворізькому районі Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

21 лютого 2011 року позивач звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача по невиконанню з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по лютий 2011 року приписів статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"; визнати право на отримання невиплаченої соціальної допомоги, встановленої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30% відсотків прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на відповідний період часу з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по лютий 2011 року.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області 2 березня 2011 року позовні вимоги позивача за період з 09.07.2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 20.08.2010 року залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою поновити строк звернення до суду.

В своїй апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права: строки встановлені ст. 99 КАС України не було пропущено, оскільки позивачу про порушення права на надбавку до пенсії стало відомо із засобів масової інформації; відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»нараховані суми пенсії, які не отримані з вини органу, що призначає й виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом та просив визнати причину пропуску строку звернення до суду поважною і відновити пропущений строк для захисту порушеного права на доплату пенсії. В обґрунтування поважності причини пропуску строку звернення до суду позивач посилався на похилий вік, юридичну необізнаність та положення ст. 46 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Суд погоджується з думкою суду першої інстанції, що наведені обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначений ч.2 ст. 99 КАС України шестимісячний строк, з відповідним позовом до відповідача, виходячи з наступного.

Як слідує зі змісту ст. 46 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», обмеження строку не розповсюджується саме на нараховані та не отримані суми пенсії. Як вбачається з матеріалів справи, доплата до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», позивачу не нараховувалася.

Відповідно до ст.94 Конституції України Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Закон України "Про соціальний захист дітей війни" прийнято 18 листопада 2004 року, а набрав чинності, відповідно до ч.1 розділу IV даного закону, з 1 січня 2006 року. Закони, інші нормативно-правові акти, судові рішення є загальнодоступними для ознайомлення всіма громадянами. Виплати підвищення до пенсії є щомісячними, а відтак, позивач знав розмір цих виплат і в разі не згоди мав право звернутися до суду у встановлений ч.2 ст. 99 КАС України строк.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права в частині, що оскаржується позивачем.

Керуючись п.1 ч.1 ст.199, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області 2 березня 2011 року у справі № 2а-231/11- залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: О.М. Панченко

Суддя: М.О. Католікян

Суддя: А.О. Коршун