Справа № 176/265/14-а
Суддя: Завізіон Т. В.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 176/265/14-а
провадження №2-а/176/46/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Завізіон Т.В.

при секретарі Лоцман М.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області про визнання неправомірною бездіяльність відповідача та зобовязання поновити виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2014 року позивач, через свого представника, звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області в якому просила постановити судове рішення, яким визнати бездіяльність відповідача, яка полягає у неправомірному ігноруванні заяви представника позивача про поновлення виплати раніше призначеної пенсії позивачу неправомірною, та зобов'язати відповідача поновити виплату раніше призначеної пенсії позивачу з 07.10.2009 року із урахуванням усіх перерахунків та індексацій відповідно ст. 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, що діє на підставі довіреності від 09 грудня 2014 року, просив визнати неправомірними дії ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області щодо відмови поновити виплату раніше призначеної пенсії позивачу та зобовязати відповідача поновити виплату з 07 жовтня 2009 року з урахуванням усіх перерахунків та індексацій відповідно до ст. 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позову зазначив, що станом на 2014 рік постійним місцем проживання позивача - ОСОБА_3 є США. На підставі п.2 ч.1 ст.49, другого речення ст.51 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-ІV) виплата пенсії їй була припинена. Рішенням Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 року положення п.2 ч.1 ст.49 та другого речення ст.51 Закону №1058-ІV визнані неконституційними, тобто втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом. У звязку з вище означеними обставинами, 29 жовтня 2013 року представник позивача, через поштове відділення, звернувся з письмовою заявою до відповідача про поновлення виплати раніше призначеної пенсії позивачу. Однак станом на 15 січня 2014 року будь-яка відповідь ні позивачу ні його представнику від відповідача на зазначену заяву не надходила. Тобто фактично відповідач проігнорував подану представником позивача заяву про поновлення виплати раніше призначеної пенсії позивачу, порушуючи таким чином її конституційні права, як громадянки України, просив визнати такі дії відповідача неправомірними. На обґрунтування вимог з приводу поновлення виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_3, вказував на те, що на даний час будь-який двосторонній договір між Україною і Сполученими Штатами Америки щодо пенсійного забезпечення відсутній. Разом з тим, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Згідно ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні процесуальні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Крім того, згідно із положеннями Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні реєстрація місця проживання чи місце перебування особи або відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмежень. Вважає, що постійне проживання ОСОБА_3 в США та відсутність двостороннього договору між Україною та США щодо пенсійного забезпечення громадян України, які проживають у США не може бути підставою для обмеження прав громадян України на соціальний захист. Тому, посилаючись на вказане, просив позов задовольнити та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води поновити виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_5 починаючи з 07 жовтня 2009 року, а саме з дати ухвалення вищенаведеного рішення Конституційного Суду України.

Представник відповідача ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області в судовому засіданні позов не визнала, з підстав, зазначених в письмових запереченнях. Зокрема, вказувала на те, що відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затверджений постановою правління ПФУ 25.11.2005 року за №22-1, який є центральним органом виконавчої влади, та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846. Цим Порядком передбачено, що заява про призначення (поновлення) пенсії подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації). Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (п.5 Порядку). Зважаючи на відсутність іншого нормативно-правового акту, що регулює порядок відновлення виплати пенсії особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, застосуванню підлягають приписи діючого Порядку № 22-1, відповідно до яких для поновлення виплати пенсії особа має подати заяву особисто або через представника, який діє на підставі довіреності, посвідченої нотаріально. Однак, ОСОБА_3 особисто або через представника не зверталася у передбаченому Законом порядку до управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води за відновленням виплати раніше призначеної їй пенсії згідно із Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та не подала заяви встановленого зразку, а також необхідний пакет документів. А отже, вимоги позивача щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води щодо зобов'язання відновити виплати раніше призначення пенсії ОСОБА_3 є безпідставними та необґрунтованими. Також зазначила, що документи, які надійшли по пошті до УПФ України в м. Жовті Води від представника позивача ОСОБА_6 у вигляді копії заяви про поновлення виплати пенсії ОСОБА_3, яка до того ж не засвідчена у встановленому законом порядку (зокрема, не підписана ОСОБА_3Д.), не може вважатися заявою тому і не розглядалася спеціалістами управління ПФУ, оскільки оформлення та подання даного документу здійснено з грубими порушеннями вимог Закону та Порядку. При цьому зазначила, що у копії наданого документу заявником не вказано ні фактичного місця проживання в межах України, ні місця реєстрації, ні банківського рахунку, який було б відкрито відповідно до вимог Порядку виплати пенсії та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженими постановою КМУ від 30.08.1999р. №1596. Крім того, посилаючись на незгоду з вимогами позивача про поновлення виплат раніше призначеної пенсії починаючи з 07.10.2009 року пояснила, що згідно положень Порядку, поновлення призначеної пенсії позивачу підлягає не з дати ухвалення вищенаведеного рішення Конституцйного Суду України, а з дати звернення до відповідача про поновлення раніше призначеної пенсії. Окрім цього, заявником не надано жодного доказу, пояснення щодо наявності обґрунтованих причин пропуску звернення до суду. Просила суд в задоволенні позову відмовити повністю за безпідставністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійснені ними владних управлінських функцій.

Відповідно до ст. 8 КАС України при вирішенні справи суд має керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

За приписами ст.21 Основного закону усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Таким чином, право особи на забезпечення її у старості є невідчужуваним і непорушним, гарантується Конституцією України та реалізовано, зокрема, через норми Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є громадянинкою України, з 08.10.1999 року перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Жовті Води та отримував пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № 125337 /а.с.10/

На підставі заяви позивача від 03.02.2005 року та додатково наданих копій документів, засвідчених в установленому законодавством порядку (паспорту громадянина України для виїзду за кордон та довідки ОГІРФО Жовтоводського МВ УМВС України в Дніпропетровській області від 26.10.2004 року №10884 про оформлення документів для виїзду на ПМП у США) у лютому 2005 року її пенсійну справу було закрито, особовий рахунок №125337 знято з обліку у звязку з виїздом на постійне місце проживання за межі України у Сполучені Штати Америки. /а.с.36, 37, 38,/

Пунктом 2 ч.1 ст.49 Закону Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (в редакції до 07.10.2009 р.) було передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Реченням другим ст.51 цього Закону (в редакції до 07.10.2009 р.) було передбачено, що під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.51 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та згідно разового доручення №1 позивачу ОСОБА_3 було виплачено пенсію за шість місяців наперед перед виїздом до США, рахуючи з місяця що настає за місяцем з обліку за місцем постійного проживання, тобто за березень-серпень 2005 року в розмірі 1796,94 грн. /а.с.39/

Таким чином, пенсію виплачено по 31.08.2005 року включно, що підтверджується копією атестату від 04.02.2005 року №27. /а.с.40/

Рішенням №25-рп/2009 положення вищезазначених правових норм Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а отже пенсіонерам які виїхали на постійне місце проживання за кордон, будо поновлено право отримання раніше нарахованої пенсії.

Положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто з 07.10.2009 року.

Крім того, за правилами ч.2 ст.49 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч.3 ст.35 та ст.46 цього Закону.

Таким чином, норма вказаної статті пов'язує час поновлення пенсії з настанням обставин для відновлення її виплати, якими у даному випадку є Рішення №25-рп/2009.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення ст.24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Крім того, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами (ч.3 ст.25 Конституції України).

Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні, а держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Суд зазначає, що проживаючи в США, як громадянка України, ОСОБА_3 має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни цієї держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії за ознакою місця проживання. Відсутність механізму законодавчого врегулювання порядку виплати пенсій громадянам, які обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору, не може бути підставою для невиконання державою взятих на себе зобов'язань щодо забезпечення права особи на соціальний захист.

29 жовтня 2013 року представником позивача ОСОБА_6 через пошту до відповідача по справі було направлено письмову заяву про поновлення виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_3 з 07.10.2009 року. Дану заяву відповідач отримав 03.11.2013 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення./а.с.9/

Однак, станом на 15 січня 2014 року будь-яка відповідь ні позивачу ні його представнику від відповідача на зазначену заяву не надходила. Тобто, на думку позивача, відповідач фактично проігнорував подану представником позивача заяву про поновлення виплати раніше призначеної пенсії позивачу, порушуючи таким чином його конституційні права, як громадянина України, в звязку з чим, він змушений був звернутися до суду з даним позовом.

Частиною третьою статті 4 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення, а саме:

- основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цим Законом, законом про недержавне пенсійне забезпечення, законами, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування да недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорами з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні

Враховуючи викладене, на думку суду, дія Закону України Про звернення громадян, на який посилався заявник у копії заяви про поновлення виплати пенсії та згідно якого вимагав надати йому відповідь, не розповсюджується на відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, ззареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846.

Цим порядком передбачено, що заява про призначення (поновлення) пенсії подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації). Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (п.5 Порядку).

Зважаючи на відсутність іншого нормативно-правового акту, що регулює порядок відновлення виплати пенсії особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, застосуванню підлягають приписи діючого Порядку №22-1, відповідно до яких для поновлення виплати пенсії особа має подати заяву особисто або через представника, який діє на підставі довіреності, посвідченої нотаріально. Надання такої заяви поштою Порядком не передбачено.

Крім того, сама форма та вид документу Заява про поновлення виплати пенсії повинна відповідати встановленим Порядком формам заяв.

Пунктом 16 Порядку також встановлено, що особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік.

Також статтею 47 Закону встановлено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Однак, ОСОБА_3 особисто або через представника не зверталася у передбаченому Законом порядку до управління Пенсійного фонду України в м. Жовті Води за відновленням виплати раніше призначеної їй пенсії згідно із Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та не подавала заяви встановленого зразку, а також необхідний пакет документів.

Для огляду в судовому засіданні представником позивача були надані документи, які надійшли по пошті до УПФ України в м. Жовті Води від представника позивача ОСОБА_6 у вигляді копії заяви про поновлення виплат пенсії ОСОБА_3 за підписом ОСОБА_6, копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон, копії довіреності, копії пенсійного посвідчення.

Судом встановлено, що надані документи дійсно жодним чином не засвідчені у встановленому законом порядку, зокрема, заява не підписана ОСОБА_3 окрім того, у копії наданого документу заявником не вказано ні фактичного місця проживання в межах України, ні місця реєстрації, ні банківського рахунку, який було б відкрито відповідно до вимог Порядку виплати пенсії та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженими постановою КМУ від 30.08.1999р. №1596.

Незасвідчена копія документа, який надано разом із заявою, є копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон, в якому також відсутні дані про місце проживання (реєстрації) заявника.

Згідно з пунктами 2 та 3 Порядку № 1596 виплата пенсій та грошової допомоги здійснюється через поточні рахунки, що відкриваються у банках, з якими Пенсійний фонд та Мінсоцполітики за результатами конкурсу укладають відповідні угоди з визначенням санкцій за недотримання ними договору перед одержувачами.

Виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за місцем проживання в населених пунктах, де функціонують установи уповноважених банків.

Враховуючи викладене, для забезпечення виплати пенсії Позивач повинен був відкрити поточний рахунок у будь-якій уповноваженій установі банку на території міста Жовті Води Дніпропетровської області.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими посилання відповідача на те, що документ, який надійшов до управління ПФУ поштою у вигляді копії заяви про поновлення виплати пенсії, яка до того ж не засвідчена у встановленому законодавством порядку, не може вважатися заявою на призначення/ перерахунок пенсії або заявою про виплату пенсії та не повинна розглядатися спеціалістами управління ПФУ, оскільки оформлення та подання даного документу здійснено з грубими порушеннями вимог Закону та Порядку.

З огляду на зазначення, у відповідача не було законних підстав для надання заявнику будь-яких письмових відповідей оскільки отриманий документ: не є письмовим зверненнм та не підлягає під дію Закону України Про звернення громадян; не є заявою на призначення/перерахунок пенсії або заявою про виплату пенсії та не підлягає під дію Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Також, помилковим є припущення позивача та його представника, що виплата пенсії підлягає поновленню з моменту набрання чинності рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 року №25рп/2009, тобто з 07.10.2009 року, оскільки підставою для поновлення пенсії, відповідно до зазначених вище норм законодавства, є заява особи про це до пенсійного органу.

Отже, судом не встановлено протиправності дій ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Жовті Води при вирішенні питання про поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги чи заперечення.

Згідно ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на законі, є недоведеними, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, у відповідності з зазначеними нормами закону і керуючись ст.ст. 2,8,9,11,71, 160-163 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Жовті Води Дніпропетровської області про визнання неправомірною бездіяльність відповідача та зобовязання поновити виплату пенсії- відмовити.

Постанова може бути орскаржена на протязі десяти днів до Дніпропетровського апеляційного адмінітративного суду через Жовтоводський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Жовтоводського міського суду Т.В. Завізіон