Справа № 826/526/15
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/526/15 Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я.І. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П, Ключковича В.Ю.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про зобов'язати вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної фіскальної служби України та Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, в якому просила:

- зобов'язати ДФС України не вносити інформацію про позивача до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків;

- зобов'язати ДФС України зберегти за позивачем форму обліку платників податків за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації (згідно дії ст.ст. 28, 294, 296 ЦК України);

- зобов'язати ДПІ здійснювати в подальшому облік позивача як платника податків за раніше встановленими формами обліку: без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку платника податків без використання серії та номеру паспорта (за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації);

- зобов'язати ДПІ не вносити інформацію про позивача до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів;

- зобов'язати ДПІ проставити у паспорті позивача (на ст. 7, 8 або 9) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позивачем вимог .

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_3 звернулася до ДФС України та ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ГУ ДФС України із заявами від 07.11.2014 р., в яких, зважаючи на свої релігійні переконання (є віруючою, прихожанкою Української православної церкви), зазначила, що відмовляється від цифрового ідентифікатора та користування ним, при цьому також, посилаючись на норми ст.ст. 22, 24, 34, 64 Конституції України, ст. 11 Закону України "Про інформацію", ст.ст. 6, 7, 8, 15 Закону України "Про захист персональних даних", ст.ст. 28, 294, 296 ЦК України, просила не вносити про неї інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (далі - ДРФОПП), зберегти за нею форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження), а також проставити у її паспорті відмітку (на стор. 7, 8 або 9) про наявність права на вчинення певних дій без присутності цифрового ідентифікатора - ІІН; серія та № паспорта та ін.

У відповідь на звернення позивача листом від 18.11.2014 р. ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ГУ ДФС України з посиланням на норми ПК України та Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 №779 (далі - Положення №779), повідомила про можливість отримання позивачем в передбаченому даним Положенням порядку лише відмітки в паспорті "Має здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта".

Аналогічну позицію підтримано і ДФС України. Так, у листі від 24.12.2014р. №3804/Т/99-99-11-02-02-14 ДФС України зазначено, що для реалізації права відмови фізичної особи від реєстраційного номера облікової картки такій особі для обліку в окремому реєстрі необхідно подати особисту заяву до контролюючого органу за місцем свого проживання або за власним бажанням - до контролюючого органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування, при цьому зауважено, що при заповненні цієї заяви використовується дані паспорта громадянина України. Між тим, ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ГУ ДФС України у даному листі відмічено про відсутність повноважень у контролюючих органів щодо ведення обліку платників податків в іншому порядку, за іншими формами, способами або видами, аніж у передбаченому податковим законодавством.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ст. 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів», для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Отже, платнику податків надано право виконати свій конституційний обов'язок по сплаті податків та інших обов'язкових платежів без присвоєння ідентифікаційного номеру після того, як він офіційно повідомить про це відповідні державні органи.

Таким чином, Законом України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів» передбачено, що невнесення інформації до Державного реєстру і надання права сплати податків без ідентифікаційного номера, або, вилучення ідентифікаційного номера з Державного реєстру зазначених осіб можуть наступити тільки за умови виконання вимог щодо офіційного повідомлення про це відповідних органів.

Так, згідно довідки Української православної церкви Київської єпархії Свято-Ольгинської парафії від 25.11.2014р. №27, позивач ОСОБА_3 дійсно являється прихожанкою цієї парафії.

Згідно із частиною 2 статті 5 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів», до державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

А у випадку, коли ідентифікаційний номер громадянину вже присвоєний і відповідна інформація про таку особу вже внесена до Державного реєстру - то він підлягає негайному анулюванню, а інформація - безумовному виключенню.

Така позиція сприяє дотриманню конституційного принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 8 ст. 5 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів», зміни та уточнення щодо даних, занесених до Державного реєстру під час реєстрації, вносяться державними податковими інспекціями за місцем постійного проживання платників податків та інших обов'язкових платежів, а для осіб, які не мають постійного місця проживання в Україні, - за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування.

Обсяг інформації про фізичних осіб, яка включається до Державного реєстру, визначено статтями 3 та 5 цього Закону. Зокрема, передбачено, що до інформаційного фонду Державного реєстру включаються такі дані: індивідуальні ідентифікаційні номери, що надаються фізичним особам - платникам податків та інших обов'язкових платежів і зберігаються за ними протягом усього їх життя; інформація про сплату фізичними особами податків та інших обов'язкових платежів; прізвище, ім'я та по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання; місце основної роботи; види сплачуваних податків та інших обов'язкових платежів; інформація про сплату фізичними особами податків та інших обов'язкових платежів.

Згідно з частиною 3 статті 9 зазначеного Закону, фізичні особи - платники податків та інших обов'язкових платежів, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи, зобов'язані: зареєструватись у Державному реєстрі з моменту виникнення об'єкта оподаткування чи сплати податків та інших обов'язкових платежів; подавати до державних податкових інспекцій по районах, районах у містах і містах без районного поділу відомості про зміну даних відповідно до частини 3 статті 5 цього Закону протягом місяця з дня виникнення таких змін.

Системний аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку, що у випадку, коли фізична особа, яка через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомила про це органи державної податкової служби, з Державного реєстру підлягає виключенню вся інформація про таку особу, а не лише її ідентифікаційний номер.

У зв'язку з цим, колегія суддів зазазначає, що позивач мала безумовне право на виключення ідентифікаційного номера та пов'язаної з нею інформації із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів з усіма відповідними наслідками, зокрема, збереження раніше встановленої форми обліку платників та інших обов'язкових платежів.

Таким чином, Державна фіскальна служба України та Державна податкова інспекція у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві у відповідності до наданих їм повноважень зобов'язані виключити з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів ідентифікаційний номер і будь-які інші відомості про позивача та здійснювати її облік як платника податків та інших обов'язкових платежів за раніше встановленими формами обліку.

Отже, відповідачами неправомірно було відмовлено позивачу в анулюванні ідентифікаційного номера та у виключенні з Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів всієї інформації про них, що призвело до порушення її прав та свобод.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для виключення та невнесення відомостей про особу позивача до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, враховуючи, що через свої релігійні переконання позивач відмовляється від прийняття реєстраційного номера, а також проставленні у паспорті позивача відмітки про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі фізичних осіб - платників податків за прізвищем, ім'ям та по-батькові, датою народження та місцем проживання.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк В.Ю. Ключкович

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.