Справа № 809/2257/15
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" червня 2015 р. Справа № 809/2257/15
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Черепія П.М.
суддів: Гундяка В.Д.,
Мигалюка Ю.В.,
при секретарі судового засідання Дубінській І.В.
представника позивача: Олійника Я.М.,
представника відповідача: не прибув,
представника третьої особи: Павліва В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до відповідача: Міністерства соціальної політики України
третя особа: Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації
про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:
08.06.2015 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства соціальної політики України (надалі відповідач), третя особа - Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання до вчинення дій.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач в період з 18.07.1986 року по 15.08.1986 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини НОМЕР_1 . Отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорія 2 серії НОМЕР_2 . Рішенням тимчасової комісії Івано-Франківської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 позбавлено статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Не погодившись з вищевказаним рішенням позивач звернувся до відповідача щодо поновлення йому відповідного статусу. 31.03.2015 року комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України, протокольним рішенням за № 84 не підтверджено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 ОСОБА_1 . Просить суд визнати протиправними та скасувати вищевказані рішення.
Позивач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з підстав викладених в адміністративному позові. Просили позов задовольнити повністю.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, на адресу суду директор Департаменту Міністерства соціальної політики України надіслав листа, в якому зазначив, що Комісією не підтверджено ОСОБА_1 статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2. В поданих матеріалах відсутній період перебування у зоні відчуження та не зазначені населені пункти зони відчуження. Просить розгляд справи провести без участі представника Комісії.
Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, щодо задоволення адміністративного позову заперечив. Просив в задоволенні позову відмовити.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період з 18.07.1986 року по 15.08.1986 року в складі Івано-Франківського батальйону протипожежної служби (в/ч НОМЕР_1 ) приймав участь у ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, а саме виконував господарські роботи в наметовому містечку в с. Оране, що підтверджується довідкою № 283 від 12.08.1997 року. (а.с. 45).
15.01.1993 року позивачу видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорія 2 серії НОМЕР_2 . (а.с.23).
Постановою Кабінету Міністрів України "Про перевірку правильності видачі посвідчень "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" від 04.02.1997 року №135 визнано за необхідне провести у період до 1 травня 1998 року перевірку правильності видачі посвідчень "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС". При цьому, зобов`язано Міністерство з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські державні адміністрації для проведення цієї перевірки утворити тимчасові комісії та затвердити відповідні положення.
На виконання Постанови Кабінету Міністрів України, розпорядженням голови Івано-Франківської облдержадміністрації від 26.03.1997 року за № 184 така комісія утворена в Івано-Франківській області. (а.с. 40).
В судовому засіданні встановлено, що обласна тимчасова комісія по перевірці правильності видачі посвідчень "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" позбавила ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
06.11.2013 року позивач подав директору Департаменту соціальної політики Івано-Франківської ОДА заяву про винесення на розгляд комісії його звернення про поновлення статусу ліквідатора другої категорії. (а.с. 14).
У зв`язку із тим, що порушене заявником питання є спірним, обласна тимчасова комісія 09.12.2013 року документи ОСОБА_1 направила на розгляд Міністерству соціальної політики України. (а.с. 16).
31.03.2015 року комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України, протокольним рішенням за № 84 не підтвердила статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 ОСОБА_1 , оскільки в поданих матеріалах відсутній період перебування у зоні відчуження та не зазначені населені пункти зони відчуження. (а.с. 21).
Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (надалі Закон) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я.
Статтею 10 Закону встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Приписами статті 15 Закону встановлено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 20.01.1997 року за № 51, а саме абзацу третього пункту десятого, посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на підставі одного з таких документів:
а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;
б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;
в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 в період з 18.07.1986 року по 15.08.1986 року в складі Івано-Франківського батальйону протипожежної служби (в/ч НОМЕР_1 ) приймав участь у ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, а саме виконував господарські роботи в наметовому містечку в с. Оране. (а.с. 45).
Згідно додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року № 106 Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" c. Оране Іванківського району Київської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, перебування в якій не дає права на отримання посвідчення учасника ліквідації.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Частиною 3 цієї статті КАС України встановлено, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, а позов таким, що задоволенню не підлягає.
На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
В задоволенні позову відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя: Черепій П.М.

Судді: Гундяк В.Д.

Мигалюк Ю.В.

Постанова складена в повному обсязі 26.06.2015 року.