Справа № 804/19260/14
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2015 рокусправа № 804/19260/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2, - дир., ОСОБА_3, дов. від 06.06.15

відповідача: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 р. у справі № 804/19260/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор"

до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі Нікопольська ОДПІ) від 02.07.2014:

- № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання по податку на прибуток на суму 556 745,74 грн. (основний платіж - 371 255,74 грн., штрафні(фінансові) санкції - 185 490 грн.);

- № НОМЕР_2, яким збільшено грошове зобов'язання по податку на додану вартість на суму 73 521,72грн. (основний платіж - 49 014,48 грн., штрафні (фінансові) санкції - 24507,24 грн.);

- № НОМЕР_3, яким зменшено від'ємне значення податку на додану вартість у розмірі 116484,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновків податкового органу щодо нікчемності укладених позивачем правочинів, оскільки реальність здійснення господарської діяльності та правомірність відображення її результатів у власному податковому обліку підтверджено належним чином оформленою первинною документацією.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 у справі № 804/19260/14 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивовано встановленням факту реальності здійснення господарської діяльності позивача та правомірністю відображення їх результатів в податковому обліку, а висновки на підставі припущень та домислів не можуть слугувати підставою для притягнення платника податків до відповідальності.

Не погодившись з постановою суду, Нікопольською ОДПІ подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 у справі № 804/19260/14, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано дані актів перевірки/звірки контрагентів позивача - ТОВ "Укравтодизель", ПП "ВКФ "Експостач" та ТОВ "Днепртехноком", якими встановлено відсутність об'єктів оподаткування по ланцюгу постачання.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не зявились представники відповідача. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників суду не повідомлені. Представниками позивача в судовому засіданні підтримані заперечення на апеляційну скаргу, зазначено про законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, Нікопольською ОДПІ проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" () з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині повноти нарахування та сплати податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Днепртехноком" за період діяльності з 01.10.2013 по 31.03.2014 у фактичних періодах їх здійснення, ТОВ "Укравтодизель" за період діяльності з 01.10.2011 по 31.12.2011 у фактичних періодах їх здійснення та встановлення подальшого використання або реалізації по ланцюгу постачання отриманого товару (робіт, послуг) від ПП "ВКФ "Експостач", ТОВ "Укравтодизель" та ТОВ "Днепртехноком", за результатами якої складено акт № 1748/15-01.36723685 від 06.06.2014 (т.1, а. с.18-71).

02.07.2014 на підставі даного акту перевірки Нікопольською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1, яким Товариству збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 556745,74 грн., у т. ч. основний платіж - 371255,74 грн., штрафні (фінансові) санкції 185490 грн. (т.1, а. с.75);

- № НОМЕР_2, яким Товариству збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 73521,72 грн., у т. ч. основний платіж - 49014,48 грн., штрафні (фінансові) санкції - 24507,24 грн. (т.1, а. с.76);

- № НОМЕР_3, яким Товариству зменшено від'ємне значення податку на додану вартість за листопад 2011 року, січень 2012 року, листопад 2013 року у загальному розмірі 116484,01 грн. (т.1, а. с.77).

ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор", вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення відповідача неправомірними, звернулось до адміністративного суду з даним позовом.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Нікопольської ОДПІ не підлягає задоволенню з таких підстав:

Згідно висновків вищевказаної перевірки встановлено:

- Товариство здійснювало операції з фінансово-грошовими потоками відповідно до правочинів, які укладені в порушення ч.1 ст.203 ЦК України, їх зміст суперечить моральним засадам суспільства. Зазначені правочини не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними (ч. 5 ст.203 ЦК України). Недодержання в момент вчинення правочину сторонами цієї вимоги є підставою недійсності правочину.

- відповідно до ч.ч.1, 5 ст.203 ЦК України, ч.ч.1, 2 ст.215, ст.234 ЦК України, зазначені в акті перевірки правочини здійснені ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" з ТОВ "Укравтодизель", ТОВ "Днепртехноком", ПП "ВКФ "Експостач" є такими, що не підтверджують реальність здійснення господарських відносин між контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, якими встановлено дефектність первинних документів та відсутність об'єктів оподаткування. Правочини, укладені з контрагентом порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені з метою ухилення від сплати податків.

У зв'язку з вищевикладеним, перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських відносин ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" з ТОВ "Укравтодизель", ТОВ "Днепртехноком", ПП "ВКФ "Експостач", їх вид, обсяг, якість та розрахунки, встановлено дефектність первинних документів та відсутність об'єктів оподаткування, в результаті чого ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" порушено:

- п.135.1, п.135.2, п.135.4, п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.1 ст.137, п.138.1, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України з урахуванням норм п.п.14.1.36, п.п.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього на суму 371255,74 грн. у тому числі: за IV квартал 2011 року у сумі 275,74 грн.; за І квартал 2012 року у сумі 20309,09 грн.; за II квартал 2012 року у сумі 49274,66 грн..; за III квартал 2012 року у сумі 236957,39 грн.; за IV квартал 2013 року у сумі 64438,86 грн.;

- п.п.198.3, 198.6 ст.198, ст.201 ПК України з урахуванням норм п.п.14.1.36, п.п.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, в результаті чого завищено суму залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 Декларації з ПДВ) за перевіряємий період всього у сумі 116 484,01 грн., в тому числі: за листопад 2011 року - 109,01 грн.; за січень 2012 року - 116004 грн.; за листопад 2013 року - 371 грн.;

- п.п.198.3, 198.6 ст.198, ст.201 ПК України з урахуванням норм п.п.14.1.36, п.п.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість всього на суму 49 014,48 грн., у тому числі: за січень 2012 року - 16697,96 грн.; за листопад 2013 року -20212,89 грн.; за грудень 2013 року - 10248,12 грн.; за березень 2014 року - 1855,51 грн.

Такий висновок податкового органу ґрунтується на даних:

- акту ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська від 02.11.2012 №1312/226/37733144 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Укравтодизель" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Дніпропетровський завод промислової оснастки" () за листопад 2011 р., з ТОВ ПКЦ "Моторс Сим" () за період січень-квітень 2012 р., з ТОВ "Релтранс Груп" () за період березень-квітень 2012 р., з ТОВ "Торгівельний Дім "ОГК" () за лютий 2012 р.";

- акт ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська від 10.12.2012 №1816/2205/32466363 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "ВКФ "Експостач" (), щодо документального підтвердження господарських відносин, із платниками податків їх реальності та повноти відображення в обліку за січень 2012 року";

- акт ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська від 31.03.2014 № 468/04-62-22-3/38530554 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ "Днепртехноком" () з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом".

Даними актами зафіксована відсутність вказаних підприємств за місцезнаходженням, неможливість підтвердження реальності проведених господарських відносин із платниками податків, що мало місце в звязку з відсутністю об'єктів оподаткування, не звітування тощо, і що, на думку податківців, обумовлює безтоварність господарських операцій по ланцюгу постачання.

Так, у вказаних актах встановлено відсутність реального факту здійснення господарської діяльності ТОВ "Укравтодизель", ПП "ВКФ "Експостач" і ТОВ "Днепртехноком" та всі наведені в цих актах ознаки, як кожний окремо, так і у сукупності, дали податківцям підстави вважати, що вказані підприємства є суб'єктами господарювання, який провадить фіктивну господарську діяльність, тобто має ознаки не реальності здійснення господарської діяльності.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що виключно на висновках акту позапланової виїзної перевірки ТОВ "Укравтодизель" від 02.11.2012, актів про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "ВКФ "Експостач" від 10.12.2012 ТОВ "Днепртехноком" від 31.03.2014 базуються повністю висновки акту перевірки ПП «Буд-Компетенція» від 21.01.2014.

При цьому колегія суддів зауважує , стосовно посилань податківців на дані актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, що ці акти фіксують лише факт неможливості проведення зустрічної звірки, і законодавством України не надано право органам ДПС в акті про неможливість проведення зустрічної звірки співставляти дані первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювались між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Щодо безтоварності господарських операцій, то з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку (Лист ВАСУ від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11).

Господарською операцією, згідно ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 № 996-XIV, є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як свідчать матеріали справи і не заперечується сторонами, ТОВ "ВКК "Альянсремтрактор" (Покупець) мало господарські відносини:

- з ТОВ «Укравтодизель» (Продавець) за договором поставки № 31 від 31.10.2011,

- з ПП ВКФ "Експостач" (Продавець) за договором поставки № б/н від 02.01.2012,

- з ТОВ «Днепртехноком» (Продавець) за договором на закупівлю запасних частин до автотракторної техніки № ДТК-АТ від 01.06.2013.

За умовами цих договорів Продавці зобовязались поставити, а Покупець оплатити запасні частини для ремонту та технічного обслуговування машин промислового призначення.

У відповідності до п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 р. за №168/704, первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Згідно ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно статей 183 та 184 ПК України про реєстрацію особи платником податку на додану вартість їй органом державної служби надається свідоцтво про реєстрацію як платника податку. Реєстрація особи як платника податку на додану вартість діє до дати її анулювання.

Частиною 2 статті 71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача (якщо він заперечує проти адміністративного позову).

Докази, які б свідчили про відсутність у вказаних контрагентів позивача статусу юридичних осіб, статусу платників ПДВ на момент здійснення господарських операцій, відповідачем суду не надані, що свідчить про наявність необхідної податкової правосубєктності у контрагентів позивача ТОВ «Укравтодизель», з ПП ВКФ "Експостач" і ТОВ «ВКК «Альянсремтрактор».

При цьому позивачем надано належним чином оформлені первинні документи, що підтверджують реальність вищевказаної господарської операції, які були досліджені судом першої інстанції, а саме: податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення і банківські виписки, які свідчать про оплату позивачем товару, товарно-транспортні накладні, які свідчать про транспортування товару.

Вищезазначені первинні бухгалтерські документи відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є належними доказами виконання господарської операції та не визивають у колегії суддів сумнівів щодо їх недостовірності.

Крім того, відповідачем не надано суду доказів того, що податкові накладні, виписані ТОВ «Укравтодизель», з ПП ВКФ "Експостач" і ТОВ «Днепртехноком» і які за приписами Податкового кодексу України є єдиною підставою для формування податкового кредиту платника податків, не відповідають положенням Наказу Міністерства фінансів України «Про порядок заповнення податкової накладної» від 01.11.2011 № 1379, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за № 1333/20071.

Використання позивачем придбаних нафтопродуктів у власній господарській діяльності також підтверджується матеріалами справи, які свідчать, що Товариством надавались послуги з обслуговування (ремонту) транспортних засобів іншим субєктам господарювання (т.1, а. с.178-222; т.2, а. с.1-32).

Отже, вищезазначені документи підтверджують фактичний рух активів та зміни у власному капіталі позивача, які є обов'язковою ознакою господарської операції.

При цьому, доказів порушень відображення вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку Товариства матеріали перевірки та матеріали справи не містять.

Стосовно посилань податківців на безтоварність операцій позивача з ТОВ «Укравтодизель», з ПП ВКФ "Експостач" і з ТОВ «Днепртехноком» по ланцюгу постачання колегія суддів вважає за доцільне враховувати роз'яснення, наведені у Листі ВАСУ від 02.06.2011 № 742/11/13-11.

Так, згідно даного Листа ВАСУ оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що наслідком відсутності платника податків за юридичною адресою, яким обумовлено ненадання останнім первинних документів, не може бути застосування штрафних санкцій та визначення податкових зобов'язань з податку на додану вартість для контрагента такого платника податків.

Навіть за наявності факту не відображення платником податків податкових зобов'язань, зазначена обставина не позбавляє контрагента такого платника податку права на формування податкового кредиту і валових витрат за операціями з таким контрагентом, як це вірно зазначено судом першої інстанції.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не встановлено в акті перевірки позивача від 06.06.2014 і не доведено суду, що на господарські операції позивача з ТОВ «Укравтодизель», з ПП ВКФ "Експостач" і з ТОВ «Днепртехноком» мали вплив взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів, тобто що предметом господарських операцій між позивачем з ТОВ «Укравтодизель», з ПП ВКФ "Експостач" і з ТОВ «Днепртехноком» був той же предмет (запчастини), який був предметом господарських операцій, досліджених під час позапланової перевірки ТОВ «Укравтодизель» та зустрічних звірок з іншими субєктами господарювання.

Тим більш, що відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому до відповідальності може бути притягнутий лише порушник, яким у даному випадку позивач не являється.

Частиною 5 ст.203 ЦК України передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Крім того, стаття 204 ЦК України закріплює принцип презумпції правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він невизнаний судом недійсним.

Статтею 207 ГК України встановлено, що господарське зобовязання, що відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосубєктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до презумпції правомірності правочину всі укладені між сторонами правочини є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про недійсність такого правочину. Про недійсність правочини ухвалюється судове рішення.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення згідно приписів ст.71 КАС України, не надано суду рішень, які б визнавали недійсними вказаний вище правочин (договір поставки).

Також безпідставними є посилання відповідача на ознаки фіктивності господарської операції позивача та з ТОВ «Укравтодизель», з ПП ВКФ "Експостач" і з ТОВ «Днепртехноком», оскільки податковим органом не враховано, що правочини, які вчинені без наміру створення правових наслідків, що обумовлені ними, визначаються законом як фіктивні (ст.234 ЦК України).

Фіктивні правочини не віднесені законом до нікчемних, їх недійсність визнається тільки судом, а, як зазначено вище, доказів наявності відповідних судових рішень відповідачем суду не надано.

Отже, всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України відповідачем не надано суду доказів наявності законних підстав для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень Нікопольської ОДПІ від 02.07.2014 № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3, тому задоволення судом першої інстанції позовних вимог про їх визнання протиправними та скасування є обґрунтованим.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Нікопольської ОДПІ не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 р. у справі № 804/19260/14 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 р. у справі № 804/19260/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко