Справа № 521/9271/13-а
Суддя: Поліщук І. О.
Дата ухвалення: 2013-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №521/9271/13-а
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2013 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю третьої особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю третьої особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить поновити його порушені права; визнати протиправною відмову відповідача в призначені йому довічної військової пенсії за вислугу років відповідно до п. в ст. 12 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1992 року (зі змінами) та п. 11 ст. 1 ЗУ Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням ЗСУ та членів їх сімей, а також зобов`язати відповідача призначити йому довічну військову пенсію за вислугу років відповідно до п. в ст. 12 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1992 року (зі змінами) та п. 11 ст. 1 ЗУ Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням ЗСУ та членів їх сімей з часу його звернення до відповідача.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 16 квітня 2013 року йому виповнилося 45 років, на день звільнення з військової служби у запас 29.12.2006 року загальна вислуга років військової служби складала 15 років 09 місяців, отже він набув право на призначення йому військової пенсії за вислугу років з 16 квітня 2013 року, відповідно до вимог п. в ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року. Після чого позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання про направлення наданої ним заяви та відповідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. в ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року. Обласний військовий комісаріат в установленому законом порядку направив його заяву та всі необхідні документи разом з поданням для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Проте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 30.05.2013 № 4387/05 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років з підстав того, що саме на день звільнення з військової служби він не досяг 45-річного віку, з якого відповідно до п. в ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб призначається пенсія по вислузі років. У зв`язку з тим, що вказана підстава відмови в призначення пенсії за вислугу років є безпідставна та не ґрунтується на Законі, оскільки у зазначеній нормі Закону відсутня вимога про те, що особа, якій надається право на пенсію за вислугу років, має відповідати вищевказаним критеріям саме на дату звільнення з військової служби. Крім того, в розрахунку вислуги років військовослужбовця на пенсію зазначено, що право на пенсію від Міністерства оборони України він буду мати по досягненні 45-річного віку, у зв`язку з чим позивач звернувся з наведеним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу з його відсутності.

Представник відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписки про вручення судових документів.

Представник третьої особи Одеський обласний військовий комісаріат в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 11.07.2002 року по 15.12.2006 року проходив військову службу у збройних Силах України, перед звільненням з військової служби у запас працював на посаді судді військового апеляційного суду Південного регіону у військовому званні майор юстиції.

Згідно до наказу Міністра оборони України №1972 від 15.12.2006 року відповідно до Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщикам (мічманами) Збройних Сил України, Журавльова звільнено з військової служби у запас за пунктом 67, підпункт б (за станом здоров`я) у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України.

Відповідно до Наказу ВО Голови військового апеляційного суду Південного регіону № 96 від 29 грудня 2006 року майора юстиції ОСОБА_1 виключено з 31 грудня 2006 року зі списків особового складу військового апеляційного суду Південного регіону, знятий з усіх видів забезпечення та звільнений в запас за пунктом 67 п.п. б (за станом здоров`я). Загальна вислуга років на час звільнення 15 років 9 місяців.

16 квітня 2013 року ОСОБА_1 виповнилося 45 років.

Після цього позивач звернувся з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання про направлення наданої ним заяви та відповідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. в ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року. Обласний військовий комісаріат в установленому законом порядку направив заяву ОСОБА_1 та всі необхідні документи разом з поданням для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Проте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 30.05.2013 № 4387/05 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років з підстав того, що саме на день звільнення з військової служби він не досяг 45-річного віку, з якого відповідно до п. в ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб призначається пенсія по вислузі років.

07.06.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом вимагаючи визнання дій відповідача неправомірними та визнання за ним права на пенсію за вислугу років на підставі п. в ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб ( зі змінами згідно з Законом України Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців від 04.04.2006 року № 3591-IV).

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача стосовно набуття ним права на пенсію за вислугу років відповідно до п. в ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік у 2007 році призначення (перерахунок) та виплата пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, здійснюється органами Пенсійного фонду України. Порядок передачі зазначених вище функцій визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року №1522 Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян.

Відповідно до Положення про управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, затвердженого начальником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 02.01.2008 року, управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області є структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, та згідно з п.п. 2.2.2. призначає особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до ст. 63 Закону України Про судоустрій України від 07.02.2002 року № 3018-III судді військових судів перебувають на військової службі і входять до штатної чисельності Збройних Сил України.

Пунктом 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховується час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на службі в органах внутрішніх справ на посадах начальницького складу, військовій службі в органах і військових формуваннях Служби безпеки, Службі зовнішньої розвідки (абз.7).

Згідно зі ч.1 ст.1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справі в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до п. а ст. 1-2 Закону № 2262-ХII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби за контрактом.

Згідно ст. 2 зазначеного Закону військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються та виплачуються після звільнення їх зі служби.

Відповідно до п. в ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року (зі змінами та доповненнями, в редакції Закону № 3591 IV від 04.04.2006 року), пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом при досягненні 45-річного віку і за наявності в них вислуги 15 років, які звільняються з військової служби відповідно до Закону України Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей.

Як вибачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 звільнений з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України.

Згідно п. 11 ст. 1 Закону України Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей, особам, які звільняються з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, при досягненні 45-річного віку і за наявності 15 років пенсія обчислюється у розмірі 40 відсотків від грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 відсотки за кожний наступний рік, але не більше ніж 50 відсотків відповідного грошового забезпечення.

На момент звільнення позивача з військової служби 15.12.2006 року набрав чинності п. в ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб зі змінами від 04.04.2006 року (набрали чинності 29.04.2006 року згідно з ЗУ №3591-ІV).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що згідно з п. а ст. 12 Закону № 2262-ХII позивач має право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, оскільки є звільненою зі служби особою офіцерського складу (майор юстиції).

Крім того, ОСОБА_1 , як особа офіцерського складу, яка має встановлену п в ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб вислугу років (15 років 09 місяців при необхідних 15), відповідно до ч.1 ст.1 цього Закону набув право на довічну пенсію за вислугу років, а реалізація цього права згідно з законодавством поставлена в залежність від певних обставин, настання яких згідно ст. 12 цього закону є умовами призначення пенсії за вислугу років.

На підставі викладеного, пенсія за вислугу років ОСОБА_1 могла бути призначена з наступною виплатою тільки після його звільнення з військової служби; право на довічну пенсію за вислугу років позивач набув в момент досягнення встановленої й Законі 15-річної вислуги років, а умовою її призначення ОСОБА_1 за п. в ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб є досягнення ним 45-річного віку і його звільнення з військової служби відповідно до Закону України №1763 від 15.04.2004 року.

Позивач на момент звернення за призначенням пенсії за вислугу років до Одеського обласного військового комісаріату для вирішення питання про направлення наданої ним заяви та відповідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до п. в ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року, так як досяг 45 років та має вислугу років на військовій службі 15 років 11 місяців 5 днів (вказані обставини відповідачами не спростовані) та який звільнений з військової служби відповідно до Закону України Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей (о також відповідачем не оспорюється).

У п. в ст. 12 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб словосполучення при досягненні 45 років слід розуміти виключно як зазначення події, настання якої надає позивачу право звернутись за призначенням пенсії в порядку встановленому ст. 48 цього Закону до органів ПФУ. Інше тлумачення змісту п. в ст. 12 Закону України №2262 в цій частині, на чому наполягає відповідач не ґрунтується на законі і по суті позбавляє ОСОБА_1 права на довічну пенсію за вислугу років, належність якого позивачу виходячи з змісту ч.1 ст. 1 Закону №2262 не може визначатись в залежності від досягнення ним 45-річного віку на момент звільнення. Слід зауважити, що законодавець чітко розрізняє умови призначення пенсії за вислугу років у п. б ст. 12 Закону, де вказано на досягнення особою 45-річного віку на момент звільнення, а п. в ст. 12 таку вимогу не містить.

На момент звернення для призначення пенсії позивач об`єктивно не міг мати статус військовослужбовця, мав статус особа офіцерського складу (майор юстиції), а пенсія може бути призначена згідно зі ст. 2 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб тільки після звільнення з військової служби.

З цих підстав суд робить висновок, що ОСОБА_1 правомірно вимагає визнання за ним права на пенсію за вислугу років відповідно до п. в ст. 12 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

За змістом положень Порядку № 3-1 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року, уповноваженні структурні підрозділи Міністерства оборони України наділені повноваженнями виключно з підготовки та подання документів для призначення пенсії (п.12 Порядку №3-1), а приймання, оформлення і розгляд документів здійснюється органами, що призначають пенсії, - органами Пенсійного фонду України, визначеними у п. 1 Порядку № 3-1-в даному випадку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Згідно з п. 18 Порядку № 3-1 рішення щодо призначення пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Як вибачається з листа начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.05.2013 № 4387/05 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років з підстав того, що саме на день звільнення з військової служби він не досяг 45-річного віку, з якого відповідно до п. в ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб призначається пенсія по вислузі років.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюється органам Пенсійного фонду України.

Згідно зі ст. 48 Закону заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою дата їх відправлення.

Відповідно до ст. 50 Закону України Про Пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб пенсії призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів а, в статті 12 цього Закону з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня по який їм сплачено грошове забезпечення.

З цих підстав суд робить висновок, що ОСОБА_1 правомірно вимагає визнання за ним права на пенсію за вислугу років відповідно до п. в ст. 12 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вирішення питання про направлення наданої ним заяви та відповідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. в ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року.

Обласний військовий комісаріат в установленому законом порядку направив заяву ОСОБА_1 та всі необхідні документи разом з поданням для призначення йому пенсії за вислугу років до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Проте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 30.05.2013 № 4387/05 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років з підстав того, що саме на день звільнення з військової служби він не досяг 45-річного віку, з якого відповідно до п. в ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб призначається пенсія по вислузі років.

Вказана підстава відмови в призначення пенсії за вислугу років є безпідставна та не ґрунтується на Законі, оскільки у зазначеній нормі Закону відсутня вимога про те, що особа, якій надається право на пенсію за вислугу років, має відповідати вищевказаним критеріям саме на дату звільнення з військової служби. Крім того, в розрахунку вислуги років військовослужбовця на пенсію зазначено, що право на пенсію від Міністерства оборони України позивач буде мати по досягненні 45-річного віку (2013 рік).

За таких обставин відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років не ґрунтується на законі, порушує його соціальні права, які передбачені Законом України Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей, та підлягають захисту.

На підставі вище викладеного та керуючись п. б ч.1 ст. 13, ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, ч.2 ст.6, ч.2 ст.19, ч.1 ст.68 Конституції України, Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року ст.ст. 2, 9-11, 70, 99, 159-163, 167 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю третьої особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії-задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в призначені ОСОБА_1 довічної військової пенсії за вислугу років відповідно до п. в ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року (зі змінами) та п.11 ст.1 Закону України Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 довічну військову пенсію за вислугу років відповідно до п. в ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року (зі змінами) та п.11 ст.1 Закону України Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей з часу звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Постанова може бути оскаржена учасниками процессу до Одеського апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів.

Головуючий: