Справа № 820/3422/15
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 червня 2015 р. № 820/3422/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Сальніковій А.А.,

за участю представників сторін: позивач - ОСОБА_1, відповідач - ОСОБА_2, третя особа-не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду із адміністративним позовом до Державного реєстратора реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, в якому просить суд скасувати рішення відповідача № 4702604 від 02.08.2013року щодо державної ресєтрації за ОСОБА_5 права власності на квартиру № 51 у будинку № 191-Д за адресою: вул. Клочківська, м. Харків.

В обґрунтування своєї правової позиції, позивач зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (серія та номер:7484190 від 02.08.2013 року), Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції 02.08.2013 року проведено державну реєстрацію права та їх обтяжень ОСОБА_5 на квартиру, яка знаходиться за адресою : м. Харків, вул. клочківськаАДРЕСА_1. Водночас, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.06.2014 року визнано недійсним свідоцтво ОСОБА_5 (серія та номер:7484190 від 02.08.2013 року) про право власності на квартиру та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на квартиру № 51 за адресою : м. Харків, вул. Клочківська, 191-Д та визнано за ОСОБА_3 право власності за вищезазначену квартиру. Однак, всупереч діючому законодавству України державним реєстратором не було скасовано державну реєстрацію про право власності за ОСОБА_6 права власності на квартиру № 51 за адресою : м. Харків, вул. Клочківська, 191-Д, що є грубим порушенням норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-ІV від 01.07.2004 року.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши, що державний реєстратор, діючи виключно в межах правового поля та на підставі наданих повноважень, провів усі необхідні реєстрацій дії у відповідності до вимог чинного законодавства.

У судовому засіданні 22.06.2015 року, представник позивача та відповідача підтримали свої правові позиції по справі.

Третя особа, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у зазначене судове засідання не прибула.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.08.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (реєстраційний номер 7484190), що підтверджує право приватної власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 130).

02.08.2013 року Державним реєстратором реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_4 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №4702604 , яким проведено державну реєстрацію права приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 (а.с. 9).

Як було встановлено під час розгляду справи, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.06.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18.09.2014 року та Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 28.01.2015 року, визнано недійсним свідоцтво ОСОБА_5 (серія та номер:7484190 від 02.08.2013 року) про право власності на квартиру та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на квартиру № 51 за адресою : м. Харків, вул. Клочківська, 191-Д та визнано за ОСОБА_3 право власності за вищезазначену квартиру.

На підставі вищезазначеного рішення суду, 25.11.2014 року представником позивача до реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області було подано повний пакет необхідних документів, для здійснення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, а саме: квартиру № 51, що розташована по вул. Клочківська, будинок № 191-Д в місті Харкові, за ОСОБА_3.

Рішенням державного реєстратора Державної реєстраційної служби Україн ОСОБА_7 № 17486534 від 26.11.2014 р. було відмовлено в державній реєстрації права власності на квартиру № 51, що розташована по вул. Клочківська, будинок № 191-Д в місті Харкові за ОСОБА_3 Відмову обґрунтовано тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не скасовано попередній запис № 1991604 про реєстрацію права власності на вищезазначену квартиру за 3-ю особою (ОСОБА_5А.) та спочатку необхідно подати заяву про скасування цього запису.

Враховуючи дане рішення, 03 грудня 2014 року до реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області представником позивача було подано повний пакет необхідних документів для проведення скасування запису № 1991604 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Державного реєстратора реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_8 від 03.12.2014 року було відмовлено в задоволенні заяви про скасування запису № 1991604, з огляду на те, що заявником не надано документ, який визначає правові підстави для проведення скасування запису у зв`язку зі скасуванням рішення державного реєстратора реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.11

Суд зазначає, що у своїй діяльності, при проведені державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції керується Конституцією України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", "Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з "Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013р (Порядок № 868).

Згідно статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Обов'язковість процедури реєстрації речових прав встановлена ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якої права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

В силу приписів частин 2, 4 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; 5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під

час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру права бо відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобовязані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Зі змісту норм частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, мають відповідати даним реєстраційної справи, яка містить документовані записи щодо прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У разі їх невідповідності пріоритет мають дані реєстраційної справи.

У відповідності до частини 5 статті 10 вище вказаного Закону органи державної реєстрації прав, державні реєстратори забезпечують достовірність інформації, її захист від несанкціонованого доступу, оновлення, архівування та відновлення даних, їх оперативний пошук і документальне відтворення процедури державної реєстрації прав, оперативне надання витягів про зареєстровані права та/або їх обтяження з Державного реєстру прав.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п 37 Порядку № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є:1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Поряд з цим, суд звертає увагу, згідно з частиною першою статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону.

Перелік випадків, за наявності яких видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав, визначено статтею 18 ЗаконуУкраїни "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Тобто Законом передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності ( Лист Державної Реєстраційної служби України від 09.01.2013 р. N 404-06-15-13).

Відповідно до пункту 35 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року N 1141 (далі - Порядок ведення), у випадках, установлених законодавством, державний реєстратор за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень оформляє свідоцтво про право власності на нерухоме майно, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі документів, визначених у статті 19 Закону, у тому числі на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке оформлює за результатом розгляду заяви та доданих до неї документів, тобто перед прийняттям відповідного рішення.

Поряд з цим, за правилами статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) та скасування записів (далі - заява) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури урегульовано Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року № 3502/5.

Для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком (пункт 2.1 Порядку № 3502/5).

Відповідно до п.2.6 Порядку № 3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Окрім того, відповідно до п. 41 Порядку № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Додатково, суд звертає увагу, що згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Зі змісту положень статті 216 Цивільного кодексу України вбачається, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З урахуванням вищезазначеного, підставою для внесення запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про виникнення право власності за ОСОБА_5 на квартиру № 51 за адресою : м. Харків, вул. Клочківська, 191-Д було свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02.08.2013 року № 7484190, яке було визнано недійсним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова, що набрало законної сили.

Враховуючи вище наведене, беручи до уваги той факт, що свідоцтво про право власності на квартиру на квартиру № 51 за адресою : м. Харків, вул. Клочківська, 191-Д було визнано судом недійсним, суд приходить до висновку про необхідність скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 4702604 від 02.08.2013 року (щодо державної реєстрації за ОСОБА_5 права власності на квартиру № 51 за адресою : м. Харків, вул. Клочківська, 191-Д) оскільки скасування даного рішення є належним захистом прав, свобод та інтересів позивача.

Виходячи із змісту приписів частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд знаходить адміністративний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 Кодексу адміністративного суду України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Державного реєстратора реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення Державного реєстратора реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_4 № 4702604 від 02.08.2013 року щодо державної реєстрації за ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_3.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 (61072, м. Харків, вул. Тобольська, буд. 49, корп. А, кв. 37, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп..

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання копії постанови. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 26.06.2015 року.

Суддя Горшкова О.О.