Справа № 1170/2а-2314/11
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року м. Київ К/800/7113/13

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби (далі - Інспекція)

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.07.2011

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2012

у справі № 1170/2а-2314/11

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрійський цукровий завод" (далі - Товариство)

до Інспекції

про скасування податкового повідомлення-рішення.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про скасування податкового повідомлення-рішення від 10.06.2011 № , згідно з яким Товариству визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 216 666 (у тому числі 173 333 грн. за основним платежем та 43 333 грн. за штрафними санкціями).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.07.2011, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2012, позов задоволено.

У прийнятті цих судових рішень суди обох попередніх інстанцій виходили з того, що операції позивача з придбання товарів у рамках господарських правовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромтех» (далі - ТОВ «Укрпромтех») відображені у податковому обліку Товариства відповідно до їх фактичного змісту на підставі належним чином оформлених первинних документів.

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з касаційною скаргою Інспекції, в якій вона просить скасувати ухвалені у справі судові акти та повністю відмовити у позові. Касаційні вимоги мотивовані посиланням на протиправний характер діяльності названого постачальника, що, на думку контролюючого органу, свідчить про номінальне оформлення спірних операцій з метою імітації руху активів та отримання Товариством завдяки цьому податкової вигоди.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення розглядуваних касаційних вимог виходячи з такого.

Попередніми судовими інстанціями у розгляді справи з'ясовано, що оспорюване податкове повідомлення-рішення було прийнято Інспекцією за наслідками проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з питання відображення в податковому обліку операцій із здійснення взаємовідносин з ТОВ «Укрпромтех» за грудень 2010 року.

Під час цієї перевірки податкова інспекція дійшла висновку про незаконне формування позивачем податкового кредиту за операціями з придбання бурякомийок у названого постачальника з огляду на належність ТОВ «Укрпромтех», а також його контрагентів до підприємств-транзитерів та «податкових ям».

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (який визначав порядок формування податкового кредиту на час виконання спірних господарських операцій) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу вимог підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї ж статті Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

З наведених законодавчих положень вбачається, що податкові наслідки у вигляді зменшення бази оподаткування податку на додану вартість на суму понесених витрат по сплаті ПДВ у ціні придбаних товарів (робіт, послуг) є правомірними за умови реального виконання господарської операції та наявності належним чином оформлених первинних документів (зокрема, податкових накладних), що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції. При цьому законодавцем презюмується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, а також достовірність документів податкового обліку, доки податковим органом це не спростовано належними та однозначно розтлумаченими доказами.

Досліджуючи відповідність сформованого позивачем податкового кредиту по операціям з ТОВ «Укрпромтех» наведеним критеріям, суди встановили, що фактичне виконання операцій з поставки цим постачальником Товариству двох бурякомийок Ш-1 ПМД-3 загальною вартістю 1 040 000 грн. (у тому числі 173 333,34 грн. ПДВ) підтверджується договором купівлі-продажу від 23.11.2010 № 2311/10-1, видатковими накладними, податковими накладними; перевезення товару засвідчено товарно-транспортною накладною; оплату товару здійснено позивачем у повному обсязі, що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень Товариства.

Заперечення ж податкової інспекції проти права позивача на податковий кредит за цими операціями ґрунтуються на установлених у рамках контрольно-перевірочних заходів обставинах щодо відповідності ТОВ «Укрпромтех» критеріям підприємства-транзитера. Втім наведені доводи Інспекції мають характер припущень, не підтверджені у відповідності з вимогами частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, та не спростовують достовірність поданих платником доказів.

Так само податковим органом не доведено і зв'язку протиправної діяльності контрагентів ТОВ «Укрпромтех» (товариства з обмеженою відповідальністю «Віко-Миколаїв» та приватного підприємства «Стилет Юг»), з якими позивач не перебував у господарських правовідносинах безпосередньо, з відображенням у податковому обліку позивача спірних операцій з придбання бурякомийок у ТОВ «Укрпромтех» на підставі вищезазначених первинних документів.

Будь-яких інших доводів, які б свідчили про недобросовісність позивача як платника податків та необґрунтованість одержаної ним податкової вигоди, Інспекцією не наведено.

З урахуванням викладеного суди цілком об'єктивно зазначили про відсутність підстав для невизнання права Товариства на податковий кредит за наслідками виконання спірних операцій, та правомірно визнали протиправним оспорюване податкове повідомлення-рішення.

Норми матеріального права застосовані судами правильно, вимоги процесуального законодавства дотримані.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби відхилити, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.07.2011 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2012 у справі № 1170/2а-2314/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько