Справа № 207/1767/15-а
Суддя: Тюлюнова В. Г.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 207/1767/15-а
№ 2-а/207/42/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тюлюнової В.Г.,

при секретарі Куцевол Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про внесення змін в актовий запис про народження,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про внесення змін в актовий запис про народження.

В обґрунтування предявлених вимог позивачка посилається на те, що вона, народилась 10 грудня 1976 року у с. Токарівка, Тельманського району, Карагандинської області Казахстан, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії ІІ СЮ № 266030, виданого 11 січня 1977 року Тельманським Райбюро ЗАГС Карагандиської області. У книзі реєстрації актів про її народження запис вчинено 11 січня 1977 року за №1. Батьками ОСОБА_3 ОСОБА_1 вказані: батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_5. У актовому записі про її народження та у свідоцтві про народження національність батька позивачки вказана «росіянин» і національність матері позивачки вказана «росіянка». Разом з тим, мати та батько позивачки ОСОБА_1 за національністю є «німцями».

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 208/10554/14 від 19.01.2015 р. встановлено факт, який має юридичне значення, а саме, те, що мати ОСОБА_3 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка Усть-Порту Усть-Єнісейського району Російської Федерації є за національністю німка, батько ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3 Казахстану за національністю німець та те що ОСОБА_3 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка с. Токарівка, Тельманського району Карагандинської області Казахстану є за національністю німка.

Після набуття чинності рішенням суду позивачка ОСОБА_1 у квітні 2015 року звернулась до відповідача із заявою про внесення змін в актовий запис про її народження стосовно національності її батька та матері та просила внести зміни в актовий запис про її народження, вказавши національність її батька та матері «німець» та відповідно «німка» замість «росіянин» та «росіянка» відповідно. Однак, у задоволенні її заяви їй було відмовлено з посиланням на те, що актовий запис знаходиться у Р.Казахстан, а за діючим законодавством України дані про національність в актових записах не зазначаються.

Представник відповідача ОСОБА_2 відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у судове засідання не зявився. Просив суд справу розглянути за відсутності представника.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Із свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_1 вбачається, що вона народилась 10 грудня 1976 року у с. Токарівка Тельманського району Карагандинської області та її батьками вказані: батько ОСОБА_4 за національністю «росіянин», та мати ОСОБА_5 за національністю «росіянка».

Однак, відповідно до рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, те що батьки позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4, та мати ОСОБА_5 за національністю є «німцями».

Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VI).

Частиною 1 статті 6 Закону № 2398-VI визначено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до статті 9 Закону № 2398-VI, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Частиною 1 статті 22 Закону № 2398-VI визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Аналогічні положення містяться у Правилах внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Мінюсту від 12 січня 2011 року № 96/5.

Пунктом 2.6. вказаних Правил передбачено, що разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Питання зміни національності громадянами України регулювалось Указом Президента України "Про порядок зміни громадянами України національності" від 31 грудня 1991 року N 24, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилась відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті Ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалась також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність згідно Указу Президента України від 27 січня 1999 року N 70/99.

Відповідно до ч.1 статті 8 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року ( 997_009 )ратифікованої Верховною Радою України 10 листопада 1994 зазначено: « 1. При виконанні доручення про надання правової допомоги запитувана установа застосовує законодавство своєї країни. На прохання запитуючої установи вона може застосувати і процесуальні

норми запитуючої Договірної Сторони, якщо тільки вони не суперечать законодавству запитуваної Договірної Сторони.»

Отже, з боку ОСОБА_2 відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції порушення вимог закону в частині відмови у внесенні змін до актового запису не встановлено, він діяв в межах своїх повноважень, оскільки актовий запис в даній установі відсутній, а відповідно до вимог Конвенції в актовому записі про шлюб відомості зазначені правильні, повні, тому підстав для внесення змін відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5 у відповідача не було.

При цьому відповідно до статті 65 Кодексу про шлюб (одруження) та сімю Республіки Казахстан встановлено, що національність дитини визначається національністю батьків»

Згідно ч.ч. 2, 3 статті 193 Кодексу про шлюб (одруження) та сімю Республіки Казахстан встановлено, «Відомості про національну належність батька, який є іноземцем зазначаються відповідно до його закордонного паспорту.

При відсутності в закордонному паспорті іноземця відомостей про національність остання може бути визначена відповідно до документу, виданого компетентним органом іноземної держави, громадянином якої він є».

Отже, визначення належності особи до певної національності є її особистим немайновим правом, яке нерозривно пов'язане з особою.

Відповідно до ст.ст. 1,3,11 ЗУ «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує своїм громадянам незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи. Підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення.

При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, до яких належать групи громадян України, які не є українцями, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. Громадяни України мають право вільно обрати та відновлювати національність. Згідно ст. 300 ЦК України особа має право на індивідуальність, до якої відноситься і право особи визначати свою національність і таке право підпадає під захист ст.. 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних в демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки. Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.

Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована ЗУ № 703/97-ВР від 09.12.1997 р.) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

ОСОБА_3 ОСОБА_1 має право вільно обрати або відновити свою національність, а отже, вважати себе за національністю німкенею.

При таких обставинах, суд, оцінивши всі докази, зібрані по справі, в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на позивачку.

Керуючись ст. 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин, ст. 11 Конституції України, ст.ст. 1,3,11 ЗУ «Про національні меншини в Україні», ст.ст. 6, 9, 22 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 8, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 р. , ст.ст. 158-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про внесення змін в актовий запис про народження задовольнити частково.

1. Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1, вчиненого Тельманським районним бюро ЗАГС Карагандинської області Казахської РСР від 11.01.1977 року під №1 (,який знаходиться у відділі РАГС Апарата акіма Бухар-Жирауського району Карагандинської області Казахстану) та вказати у графі «національність» батька ОСОБА_1 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Казахстану замість національності «росіянин» - «німець» та вказати у графі національність матері ОСОБА_6 - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5 Російської Федерації замість національності «росіянка» - «німка».

2. В решті позовних вимог відмовити.

3. Судові витрати покласти на позивачку.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Тюлюнова В.Г.