Справа № 810/828/15
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/828/15 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_3 та просила зобов'язати відповідача за власний рахунок знести самочинно збудовані третій та мансардний поверхи об'єкту за адресою: АДРЕСА_1

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 15 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_3 самовільно розпочав та здійснив надбудову третього та мансардного поверхів без виготовленої та затвердженої проектної документації, без дозволу на виконання будівельних робіт та без документу, що посвідчує право власності.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, в 2011 році Інспекцією ДАБК у Київській області в зв'язку із зверненням ОСОБА_4 проведено позапланову перевірку об'єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_1 з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої складено акт.

В ході перевірки було встановлено, що за вказаною адресою ОСОБА_3 самовільно розпочав та здійснив надбудову третього та мансардного поверхів без виготовленої та затвердженої проектної документації, без дозволу на виконання будівельних робіт та без документу, що підтверджує право власності, чим порушив вимоги ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» та ст. 26, 27, 29, 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Внаслідок встановлених порушень, 27.12.2011 Інспекцією було складено протокол про адміністративне правопорушення № 5 та припис № П-01. Приписом відповідача зобов'язано в строк до 01 травня 2012 року припинити будівництво та усунути виявлені в ході перевірки порушення.

27 Грудня 2011 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн.

24.Червня 2014 року Інспекцією ДАБК у Київській області проведено повторну позапланову перевірку виконання вимог припису від 27.12.2011 № П-01 та встановлено, що на час перевірки вказаний припис відповідачем не виконано, порушення у сфері містобудівної діяльності не усунуто, у зв'язку з чим контролюючим органом було винесено Припис № С-2406/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме: добровільне знесення самовільно збудованого третього та мансардного поверхів у будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що законодавцем було запроваджено виключно судовий механізм застосування таких заходів як знесення самочинного будівництва, а саме: знесення самочинного будівництва можливе лише за позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. Тобто, вирішення питання про необхідність знесення самочинного будівництва належить до виключної компетенції суду та може бути вирішено шляхом винесення припису, а тому звернення позивача до суду із вимогою зобов'язати виконати припис про знесення самочинної добудови не підлягає задоволенню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого:

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI) та Законом України «Про архітектурну діяльність» (Закон №687-ХІV).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 10 Закону № 687-ХІV для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Відповідно до ст. 9 Закону № 687-ХІV будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з ч. 9 ст. 37 Закону № 3038-VI виконання будівельних робіт без відповідного документа, який дає право виконувати такі роботи, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про основи містобудування» особи, винні у виконанні будівельних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього, недотриманні екологічних і санітарно-гігієнічних вимог, встановлених законодавством при проектуванні, розміщенні та будівництві об'єктів, несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством.

Відповідно до абз. 3 п. 3 ст. 41 Закону № 3038-VI посадові особи інспекції державного-будівельного контролю можуть, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема, будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з ст. 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може своїм рішенням зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Аналіз вищезазначених норм права свідчить про те, що законодавець чітко розмежував повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (його територіальних органів) з винесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та з приводу звернення до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта.

Отже, звернення контролюючого органу до суду із позовом про знесення самочинного будівництва можливе лише за наявності певних обставин як крайній захід, коли використано всі передбачені законодавством України заходи, наявні істотні порушення будівельних норм і правил або наявна шкода суспільним інтересам чи інтересам інших осіб, за умови неможливості перебудови.

Водночас, Інспекцією не надано доказів того, що будівельні роботи, виконані позивачем, суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, істотно порушують будівельні норми, а також доказів неможливості перебудови такого об'єкту з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм. При цьому, можливість знесення самочинного будівництва закон пов'язує саме з цими обставинами, а не з невиконанням припису.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду Україїни від 22.01.2015 по справі №К/800/55027/14 та постанові від 21.05.2015 по справі №К/800/40528/14.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки при зверненні з даним адміністративним позовом Інспекцією ДАБК не було надано жодних належних та допустимих доказів, з якими законодавець пов'язує можливість примусового знесення самочинного будівництва, крім того, не було дотримано процедури звернення до суду, визначеної для справ даної категорії.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, суд повно і правильно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини, що склалися між сторонами, і дав їм належну правову оцінку, - з огляду на що підстави до скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 травня 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 30 червня 2015 року.

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Шостак О.О.

Мамчур Я.С