Справа № 2-а-3700/11,6-а/309/1/15
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року Справа № 876/4431/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р. С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 26 лютого 2015 року про відмову в задоволенні заяви про зміну способу виконання виконавчого листа в справі № 6а/309/1/15 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Хуст та Хустському районі Закарпатської області про зобовязання відповідача провести перерахунок державної та додаткової пенсії, як особі, постраждалій внаслідок ЧАЕС,-

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2015 року Хустським районним судом Закарпатської області зареєстровано заяву відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про зміну способу виконання судового рішення із зобовязання на стягнення управління Пенсійного фонду України в м. Хуст та Хустському районі Закарпатської області на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої пенсії в розмірі 16716,57 грн.

В обґрунтування вимог заяви про зміну способу виконання судового рішення зазначено, що відповідно до листа управління Пенсійного фонду України в м. Хуст та Хустському районі Закарпатської області № 554/07 від 29 січня 2015 року позивачу проведено перерахунок та нарахування пенсії, однак провести виплату коштів немає можливості оскільки відсутнє бюджетне фінансування на ці видатки.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 26 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні заяви про зміну способу виконання виконавчого листа від 26 листопада 2014 року № 2а-3700/11.

Зазначену ухвалу мотивовано тим, що зміна способу виконання рішення суду не принесе бажаного результату, оскільки у боржника відсутні кошти на проведення виплати стягувачу.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, заявником відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану ухвалу та винести нову ухвалу, якою задовольнити подану заяву.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом апеляційної інстанції заслухано суддю-доповідача, досліджено матеріали справи та проаналізовано доводи апеляційної скарги, внаслідок чого зроблено висновок, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Згідно вимог ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Із матеріалів справи вбачається, що судовим рішенням про зміну способу і порядку виконання якого клопоче заявник задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 стосовно зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За приписами п.2 ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п.2 ч.2 ст.162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини судового рішення та наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин державний виконавець просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст.198, 223 КАС України).

Стаття 263 КАС України не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, однак основними обставинами для цього слід вважати такі, що роблять виконання судового рішення неможливим.

Апеляційним судом встановлено, що станом на день подачі подання державним виконавцем, УПФ виконало зазначений вище виконавчий лист в частині нарахування ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 16716,57 грн., в решті відповідач вказав про неможливість виконання судового рішення з причин відсутності коштів.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 11 листопада 2014 року у справі № 21-394а14.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для задоволення подання державного виконавця про зміну способу і порядку виконання судового рішення відсутні.

У відповідності до ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є:

1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права;

2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті, але з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому, мотивувальну частину даної ухвали слід змінити.

Керуючись ст. ст. 41, 158-163, 195, 196, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області задовольнити частково.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 26 лютого 2015 року про відмову в задоволенні заяви про зміну способу виконання виконавчого листа в справі № 6а/309/1/15 змінити в частині мотивів відмови в задоволенні заяви, а в решті залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: В.П. Сапіга

ОСОБА_2

Ухвалу складено в повному обсязі 22 червня 2015 року.