Справа № 1910/1120/2012
Суддя: Радосюк А. В.
Дата ухвалення: 2012-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1910/1120/2012
Провадження № 2-а/1910/41/2012
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2012 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Радосюка А. В.

при секретарі Демчук Т. В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління ДАІ УМВС України в Хмельницькій області, третя особа інспектор ДПС ВЗС ОСОБА_2 про визнання недійсною постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до управління ДАІ УМВС України в Хмельницькій області, третя особа інспектор ДПС ВЗС ОСОБА_2 про визнання недійсною постанови про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВХ1 №137159 від 28.08.2012 року, складеної інспектором ДПС ВЗС ОСОБА_2, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпроАП та накладено адміністративне стягнення у виді 425 грн. штрафу за те, що він 28.08.2012 року в м.Хмельницький на вул.Львівське шосе, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ-21011, д.н.з. НОМЕР_1, здійснив обгін транспортного засобу на пішохідному переході. Позивач вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки вказаного порушення він не вчиняв. Так, 28.08.2012 року в м.Хмельницький на вул.Львівське шосе, керуючи автомобілем, він дійсно на пішохідному переході обїхав транспортний засіб, який різко зупинився перед ним. Вказаний обгін було здійснено ним з метою уникнення аварійної ситуації, оскільки автомобіль, який рухався перед ним без видимих на те причин почав різко гальмувати, що могло призвести до ДТП. В момент обгону транспортного засобу на пішохідному переході не було пішоходів та зустрічних транспортних засобів. Крім того, інспектор ДАІ при винесенні постанови не врахував його майновий стан та наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав і просив суд його задовольнити, пославшись при цьому на обставини вказані в позовній заяві.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не зявилися, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, не повідомили представник відповідача та третя особа і про причини своєї неявки в судове засідання.

Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно постанови старшого інспектора ДПС ВЗС ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення серії ВХ1 №137159 від 28 серпня 2012 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпроАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.. Відповідно до мотивувальної частини постанови вказано, що ОСОБА_1 28.08.2012 року в м.Хмельницький на вул.Львівське шосе, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ-21011, д.н.з. НОМЕР_1, здійснив обгін транспортного засобу на пішохідному переході.

Згідно ст.254 КУпроАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.256 КУпроАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно п.14.6 «в» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, обгін заборонено ближче ніж 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом.

Як пояснив в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 він, керуючи автомобілем, дійсно на пішохідному переході обїхав транспортний засіб, який різко зупинився перед ним. Вказаний обгін було здійснено ним з метою уникнення аварійної ситуації, оскільки автомобіль, який рухався перед ним, без видимих на те причин почав різко гальмувати, що могло призвести до ДТП.

Згідно ст. 280 КУпроАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпроАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 293 КУпроАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпроАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов, складеного депутатом Лановецької міської ради ОСОБА_3, ОСОБА_1 проживає в двокімнатній квартирі разом з дружиною та трьома неповнолітніми дітьми, які знаходяться на їх утриманні.

Відповідно до довідки про доходи від 09.10.2012 року №19, ОСОБА_1 працює начальником відділу управління праці та соціального захисту населення Лановецької РДА і його заробітна плата за шість місяців становить 11589,22 грн.

Згідно ст. 22 КУпроАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Виходячи з наведенного, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було вірно кваліфіковано його дії за ч. 2 ст. 122 КУпроАП, проте не було враховано характер вчиненого правопорушення, яке було вчинене з метою уникнення аварійної ситуації, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, та те, що правопорушенням збитків не завдано, а тому постанова підлягає скасуванню.

Також, враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що є законні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 11, 14, 71, 86, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 22, 33, 254, 256, 280 288, 293 КУпроАП, суд,-

постановив:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВХ1 №137159 від 28 серпня 2012 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпроАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, звільнити його від адміністративної відповідальності за цією статтею і обмежитись усним зауваженням.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4