Справа № 760/7711/15-а
Суддя: Кицюк В. С.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Солом'янський районний суд м. києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року Солом'янський районний суд міста Києва

у складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Грінченко Є.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Шевчук Т.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року позивач звернувся в суд із вищезазначеним позовом, в якому просив визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язати відповідача призначити позивачу таку пенсію з 15.01.2015 року, мотивуючи свої вимоги наступним.

Так, позивач стверджує, що його загальний трудовий стаж складає 40 років 9 днів разом із періодами навчання та проходження строкової служби в армії. В свою чергу, з 23.07.1979 року по 09.06.1986 року він працював на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на 2 роки, тобто після досягнення 58 років.

Проте, звернувшись до відповідача із відповідною заявою, отримав відмову, яка була обґрунтована тим, що за наданими позивачем документами неможливо встановити, робітниками яких професій здійснював керівництво позивач в період роботи майстром, виконробом та старшим виконробом.

Вважаючи такі дії відповідача такими, що не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, позивач звернувся до суду із даним позовом (а.с.3-7)

В судовому засіданні і позивач, і його представник кожний окремо підтримали позов з підстав, викладених судом вище. Окремо підкреслили, що сам відповідач визнає, що позивач працював на посадах, які віднесено до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року, і цього, на їх думку, цілком достатньо для призначення позивачу відповідної пенсії. Вимагання додаткових документів є незаконним, в тому числі тих, які можуть підтверджувати факт здійснення керівництва позивача у спірний період робітниками, які користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за виконувану роботу. В той же час, сам позивач наполягає на тому, що в разі такої необхідності зазначені відомості можуть бути підтверджені показами свідків - самих таких робітників, оскільки в архіві зазначена інформація не міститься. Також представник позивача вважає таким, що не ґрунтується на положеннях діючого законодавства звернення відповідача до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві) для отримання висновку комісії, який, до речі не носить обов`язкового характеру, про підтвердження періодів роботи позивача, що зараховуються до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах працівникам підприємств та організацій, які ліквідовані без визначення правонаступників. Саме таке звернення, на думку представника позивача, протирічить п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, оскільки таке звернення можливе лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, оскільки у позивача наявна і трудова книжка, і в ній містяться відповідні записи, що не заперечується і відповідачем. Також представник позивача акцентує увагу на застосуванні відповідачем та третьої особою по справі подвійних стандартів до громадян України, які отримують вже та виявляють бажання отримувати зазначену пенсію.

Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити, надав письмові заперечення, з яких вбачається, що рішенням Комісії №7 від 24.02.2015 року про підтвердження періодів роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах працівникам підприємств та організацій, які ліквідовані без визначення правонаступника ГУ ПФУ в м. Києві не підтверджено періоди роботи позивача по Списку №2 з 24.051978 року по 09.06.1986 року на посаді майстра, виконроба, старшого виконроба, оскільки за наданими документами неможливо визначити робітниками яких професій керував громадянин ОСОБА_1 в даний період (а.с.34-35)

ГУ ПФУ в м. Києві про дату, час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, проте свого представника в судове засідання не направило. Суд за відсутності заперечень сторін вважав можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи (а.с.46)

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

В свою чергу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Так, судовим розглядом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1, 14.01.1957р.н., працював за професіями майстра, виконроба та старшого виконроба в період з 24.05.1978 року по 09.06.1986 року в ЗАТ «Будівельно-монтажне управління №14» (а.с.62, 68-71)

Відповідно до п.2 розділу ХV Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які, зокрема, працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. Проте до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону №1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року (далі - Закон №1766-ХІІ)

Відповідно до п. б) ч.1 ст.13 Закону №1766-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими та важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст.12 Закону №1766-ХІІ на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

23.01.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, в якій зазначив, що при необхідних 6 роках 3 місяцях він працював більше 6 років 10 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, а тому просить призначити йому пенсію із зниженням пенсійного віку на 2 роки, тобто з 58 років.

23.03.2015 листом за №3728/06 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, мотивуючи свою відмову тим, що за наданими позивачем документами неможливо встановити, робітниками яких професій здійснював керівництво позивач в період роботи майстром, виконробом та старшим виконробом (а.с.95)

Проте із таким висновком суд погодитись не може.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Натомість відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилався виключно на рішення Комісії №7 від 24.02.2015 року для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсій за віком на пільгових умовах працівникам підприємств та організацій, які ліквідовані без визначення правонаступників (далі - Комісії) ГУ ПФУ в м. Києві, яке не носить обов`язкового характеру, що останнім не оспорювалось в судовому засіданні. Комісія лише «пропонує» управлінням ПФУ районів м. Києва зараховувати чи не зараховувати зазначені періоди роботи робітників за Списком №2 (а.с.56 на звороті, 62)

Аналіз зазначеного рішення та отриманих за запитом суду рішень Комісій ГУ ПФУ в м. Києві №377 від 03.09.2009 року та №86 від 30.08.2013 року по аналогічним питанням щодо робітників, які також працювали в спірний період в ЗАТ «Будівельно-монтажному управлінні №14», а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5, навпаки дають підстави стверджувати, як на тому наполягає представник позивача, про неоднозначне вирішення питання підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах працівникам одного й того ж самого підприємства, яке ліквідовано, для призначення пенсії на пільгових умовах в один і той самий період (а.с.56, 61, 62)

Так, всі вищезазначені рішення приймалися на підставі аналогічних пакетів документів (макетів пенсійних справ) від осіб, які виявили бажання призначення їм пенсії на пільгових умовах, серед них безпосередньо заява, копія паспорта заявника, довідка з ЄДР про ліквідацію ЗАТ «Будівельно-монтажного управління №14», трудова книжка, архівні довідки, зокрема, довідки про роботу на підприємстві, про заробітну плату, інформація про те, що атестація не проводилась. Проте, ні від ОСОБА_4, ні від ОСОБА_5 не вимагалась пенсійними органами довідка на підтвердження того, робітниками яких професій вони керували.

Більше того, саме зазначені документи (які надавалися пенсійним органам) передбачені п.11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсій на пільгових умовах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1 (далі - Порядок №18-1), в якому також відсутнє посилання на обов`язкове представлення пенсійному органові додаткових документів, окрім тих, що перераховані судом вище.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №18-1 передбачено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії), які створюються, зокрема, при ГУ ПФУ в м. Києві.

В свою чергу, рішення Комісії можуть бути оскаржені ПФУ або в судовому порядку (п.16 Порядку №18-1)

Однак, незважаючи на те, що рішення Комісії №7 від 24.02.2015 року, прийняте щодо позивача, не оскаржено, суд ставиться до нього критично, оскільки всупереч імперативним положенням п. п. 5, 7 Прядку №18-1, якими передбачено, що Комісії діють у відповідності до цього Порядку №18-1, на її засідання не було запрошено позивача чи його представника, чим було порушено права останніх надати аргументовану відповідь по порушеним питанням, зробити заяви чи заявити клопотання про, наприклад, витребування аналогічних макетів пенсійних справ по іншим робітникам даного підприємства чи то заслуховування на засіданні Комісії самих цих робітників, які вже отримують пенсію на пільгових умовах.

Жодних даних про те, що позивач був повідомлений згідно п.9 Порядку №18-1 про дату, час та місце засідання Комісії ані відповідачем, ані третьою особою суду також не надано.

Між тим, з трудової книжки ОСОБА_4 вбачається, що він з 23.10.1980 по 07.09.1988 роки працював в «Будівельно-монтажному управлінні №14» за професіями майстра та виконроба (а.с.90, 91)

На підставі рішення Комісії при ГУ ПФУ в м. Києві №377 від 03.09.2009 року управління ПФУ в Святошинському районі м. Києва ОСОБА_4 була призначена пенсія по досягненню 57 років (а.с.51)

З трудової книжки ОСОБА_5 вбачається, що він з 14.11.1977 по 06.04.1986 року працював за професіями майстра, а з 07.04.1986 по 24.09.1987 роки - виконроба (а.с.81-84)

На підставі рішення Комісії при ГУ ПФУ в м. Києві №86 від 30.08.2013 року управління ПФУ в Солом`янському районі м. Києва ОСОБА_5 була також призначена пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку за Списком №2 (а.с.60)

Згідно вищезазначеного Порядку №18-1 позивач також надав аналогічні документи, в тому числі архівні довідки про виконувану роботу і заробітну плату. Також додатково позивач надав архівну довідку про те, що в документах фонду №с-152 ЗАТ «Будівельно-монтажне управління №14», які зберігаються в архівному відділі Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, в наказах директора з особового складу відомості про професії робітників, якими здійснював керівництво позивач під час роботи на посадах майстра, виконроба та старшого виконроба у період з 24.05.1978 по 09.06.1989 роки взагалі відсутня (а.с.23)

Допитані ж в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що вони працювали в ЗАТ «Будівельно-монтажному управлінні №14» за період роботи позивача разом із ним (1979-1986 роки), і підтвердили, що дійсно він здійснював керівництво ними, проте у них пенсійні органи такі довідки не вимагали.

Незважаючи на факт підтвердження в судовому засіданні керування позивачем в спірний період робітниками, які користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за виконувану роботу, в даному конкретному випадку підставою позову позивач визначає відсутність правових підстав у відповідача вимагати додаткові документи для призначення пенсії на пільгових умовах, аніж ті, що передбачені в Порядку №18-1, із чим погоджується і суд, і приходить до висновку, що такі дії відповідача не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства.

Порядок №18-1 не містить в своєму переліку необхідних документів для підтвердження вищезазначеного стажу роботи такої довідки, яку вимагає відповідач.

Щодо атестації.

Порядок застосування Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено Наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383), відповідно до п.3 якого при визначенні права на пенсію на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Оскільки позивач працював в період з 24.05.1978 року по 09.06.1986 року, то при визначенні йому права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовується Список №2 розділу ХХІХ «Будівництво будівель і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і зв`язку, житлових і культурно-побутових, а також надземних будівель і споруд шахт, копалень і комунікацій», затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, згідно якої майстрів, виконробів та прорабів віднесено до Списку №2 (а.с.24)

Зазначені ж професії чітко зафіксовані в трудовій книжці позивача у спірний період.

Згідно п.3 Порядку №383 до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та після 21.08.1992 року - за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Згідно п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, а після 21.08.1992 року - ще й виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, виключно в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, в свою чергу, доповнений постановою КМУ від 05.07.2006 року №920.

Таким чином, жодним із вищезазначених нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини, не передбачено вимоги по представленню для підтвердження пільгового стажу довідки про те, що особи, які займали конкретні посади, професії чи то виконували роботи, передбачені Списком №2 до 1992 року, керували робітниками, які користувалися правом на пільгове пенсійне забезпечення за виконувану роботу.

Тобто до 1992 року вимагається виключно підтвердження відповідної займаної посади (професії) згідно Списку №2 та зазначення періоду виконуваної роботи (без атестації), що і було зроблено позивачем шляхом представлення відповідачу разом із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах трудової книжки із відповідними записами та архівних довідок.

Стосовно періоду, з якого підлягає захисту порушене право позивача, то суд також погоджується із представником позивача, що згідно п.1) ч.1 ст.45 Закону №1058-VI пенсія за віком має бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, тобто з 15 січня 2015 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідач не мав права відмовляти у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах з підстав, не визначених законодавством.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 6 17, 18, 99, 104-106, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах - неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 15 січня 2015 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: В.С. Кицюк