Справа № 826/20636/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 червня 2015 року № 826/20636/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк" Пантіної Любові Олександрівни
провизнання протиправними дій, визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк" Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправними дій, визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії.

14.01.2015 позивачем через канцелярію суду подано заяву про зміну позовних вимог та 18.02.2015 клопотання щодо виправлення описки. Зазначені уточнення прийняті судом.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що зупинення відповідачем виплат та перерахувань на користь позивача, що гарантовані Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", лише на тій підставі, що роблячи припущення про наявність у діях особи наміру неправомірно отримати від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантованої суми відшкодування за вкладами та звернення у зв'язку з цим до правоохоронних органів, до винесення обвинувального вироку суду не відповідає положенням чинного законодавства. Також позивач посилався на те, що правочин за депозитним договором укладеним між позивачем та ПАТ "Старокиївський Банк"" є загально прийнятим та розповсюдженим публічним договором (правочином) щодо надання одного з видів банківських послуг, не був спрямований на порушення публічного порядку, та не містить ознак нікчемного правочину визначених в статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач 1 проти позовних вимог заперечила, через у судовому засіданні надав суду письмові заперечення на адміністративний позов в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач1 обґрунтовує тим. що складання Загального реєстру вкладників не відноситься до повноважень Уповноваженої особи, а включення осіб до Зального реєстру вкладників здійснюється на підставі переліку вкладників, переданого Уповноваженою особою.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідач 2 проти позовних вимог заперечив, у судовому засіданні надав суду письмові заперечення на адміністративний позов в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що під час перевірки було встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надходили внаслідок так званого «дроблення» рахунку іншого клієнта, з огляду на що відкриття рахунку та внесення коштів на цей рахунок є нікчемними та позивач не має вкладу в банку та не є вкладником банку. Також відповідач 2 зазначив про те, що було подано заяву про вчинення злочину до правоохоронних органів.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

15.05.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Старокиївський Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір №7930 банківського рахунку.

Згідно із пунктом 1.1 зазначеного договору, банк за заявою клієнта, відкриває банківський поточний рахунок клієнта НОМЕР_1 у гривні та здійснює за ним операції згідно діючого законодавства .

Відповідно до пункту 2.1 договору № 7930 від 15.05.2014, за користування грошовими коштами, що знаходяться на поточному рахунку Клієнта, Банк сплачує проценти за ставкою 0 % річних. Відсотки нараховуються за кожну зараховану на Рахунок суму, з дня наступного за днем надходження грошових коштів на Рахунок, до дня, що передує видачі чи перерахуванню коштів з Рахунку.

Згідно з пунктами 2.2 та 2.3 зазначеного договору рахунку, розрахунок та нарахування відсотків на рахунок здійснюється банком самостійно, щомісяця, в останній робочий день місяця. Відсотки виплачуються щомісячно та при закритті рахунку. Виплата процентів починається з першого робочого дня банку, наступного за днем нарахування відсотків.

Відповідно до квитанції № 63877 від 15.05.2014, ОСОБА_1 на вказаний поточний рахунок перераховано кошти в розмірі 200000,00 грн.

Між Публічним акціонерним товариством "Старокиївський Банк" та ОСОБА_1 укладено договір № DEP-238 від 15.05.2014 на відкриття та обслуговування рахунку міжнародної платіжної картки Visa Electron для виплати відсотків за депозитними вкладами.

Постановою Правління Національного банку України №365 від 17.06.2014 Публічне акціонерне товариство "Старокиївський Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 50 від 17.06.2014 розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 18.06.2014 по 18.09.2014 та призначено уповноваженою особою Фонду за тимчасову адміністрацію ПАТ "Старокиївський Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Любов Олександрівну.

24.06.2014 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський банк" Пантіною Л. О. видано наказ № 23 "Про перевірку договорів в ПАТ "Старокиївський Банк", яким наказано здійснити в ПАТ "Старокиївський банк" перевірку договорів (інших правочинів), укладених ПАТ "Старокиївський банк" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають критеріям, передбаченим частиною другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

21.08.2014 за результатами засідання виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб складено протокол № 182/14 відповідно до пункту 14 якого вирішено підтримати пропозицію Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський банк" Пантіної Л. О. щодо тимчасового блокування виплати грошових коштів за рахунками фізичних осіб - вкладників ПАТ "Старокиївський Банк" згідно переліку та винести це питання на розгляд виконавчої дирекції та надати доручення звернутись до правоохоронних органів із завою про вчинення кримінального правопорушення за фактами можливого «дроблення» депозитних вкладів фізичних осіб, сума за якими перевищує граничний розмір відшкодування, здійсненого з метою отримання відшкодування клієнтами за рахунок коштів Фонду, долучивши до неї копії матеріалів перевірки (висновку, пояснень, копій юридичних справ, виписок руху коштів за рахунками, тощо).

29.08.2014 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський банк" Пантіною Л. О. затвердженого протокол засідання комісії з перевірки договорів, призначеної наказом № 30-А від 14.07.2014 в якому зазначено наступне: "Нікчемні договори та інші правочини були вчинені в зв'язку з тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів ПАТ «Старокиївський банк» перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом гарантування, а відповідно існували ризики для незадоволення вимог кредиторів в результаті ліквідації Банку та реалізації його майна, фізичними особами було ініційовано процес фіктивного відкриття рахунків іншими фізичними особами для штучного зарахування коштів на них у розмірі, що не перевищує суму граничного розміру відшкодування коштів у 200 000 гривень. Операції із штучного залучення вкладів фізичних осіб здійснювались без присутності осіб, на ім'я яких відбувалось внесення готівкових коштів. Такі операції здійснювались у періоді, коли Банк не мав можливості виконати свої зобов'язання перед кредиторами Банку навіть в незначних розмірах (з 12.05.2014р. по 17.06.2014р.) та з метою отримання грошових коштів за рахунок виплат Фондом гарантування вкладів на користь фізичних осіб.

Крім того, виявлені операції із перерахування грошових коштів з поточних рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб в періоді з 12.05.2014р. по 17.06.2014р., які були здійснені всупереч обмеженню щодо залучення вкладів фізичних осіб, встановлене Постановою НБУ. Такі дії вчиненні з метою отримання грошових коштів за рахунок виплат Фондом гарантування вкладів на користь фізичних осіб.

Таким чином, керуючись положеннями статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» статей 215, 216, 228 Цивільного кодексу України запропоновано надати на затвердження Уповноваженій особі ФГВФО на тимчасову адміністрацію перелік нікчемних договорів та інших правочинів, виявлених за результатами перевірки."

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський банк" Пантіною Л. О. зважаючи на необхідність звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо виявлених фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку та інших осіб стосовно ПАТ «Старокиївський банк», враховуючи рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №182/14 від 21.08.2014 та №188/14 від 28.08.2014 видано наказ №61 від 29.08.2014, яким наказано зупинити перерахування/виплати за транзакціями і правочинами згідно переліку, який додається до наказу та визнати нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно вказаного переліку. До переліку який є додатком до наказу № 61 від 29.08.2014 включено у тому числі транзакції і правочини проведені за договором № 7930 від 15.05.2014.

11.09.2014 Правлінням Національного банку України прийнята постанова №563 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк".

08.09.2014 ОСОБА_1 звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк" Пантіної Любові Олександрівни з заявами щодо включення його до реєстру вкладників ПАТ «Старокиївський банк» та відшкодування коштів за вкладом.

Листом № 2388/09-02 від 17.09.2014 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіна Л.О. повідомила ОСОБА_1 про те, що правочини, в тому числі договір №7930 від 15.05.2014 та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахункам, відкритим на виконання вказаних договорів, які є предметом кримінального провадження, Банком визнані нікчемними відповідно до вимог частин 2 та 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Листом № 21-036-8689/14 від 01.10.2014 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив ОСОБА_1 про те, що Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» здійснюється перевірка правових підстав розміщення її вкладу в банку, з урахуванням обмежень діяльності банку, встановлених Національним банком України під час віднесення ПАТ «Старокиївський банк» до категорії проблемних.

ОСОБА_1 вважаючи протиправним рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк" Пантіної Любові Олександрівни щодо визнання правочину за договором банківського рахунку №7930 від 15.05.2015 нікчемним та вважаючи, що її має бути включено до переліку вкладників та загального реєстру вкладників ПАТ "Старокиївський Банк" звернулась з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною першою статті 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частинами п'ятою та шостою зазначеної статті встановлено, що протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Пунктом 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860 уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ зазначеного Положення перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Відповідно до пункту 5 та 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860 перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними. Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файла "Перелік вкладників" (додаток 9) та за правилами формування csv файлів. протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Пунктами 2, 3 та 4 розділу IV зазначеного Положення Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр). Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях. Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Відповідачем 2 видано наказ № 23 від 24.06.2014 "Про перевірку договорів ПАТ "СТАРОВИЇВСКИЙ БАНК" та 29.08.2014 проведено засідання комісії з перевірки договорів, призначеної наказом № 30-А від 14.07.2014.

21.08.2014 за результатами засідання виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб складено протокол № 182/14 відповідно до пункту 14 якого вирішено підтримати пропозицію Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський банк" Пантіної Л. О. щодо тимчасового блокування виплати грошових коштів за рахунками фізичних осіб - вкладників ПАТ "Старокиївський Банк" згідно переліку та винести це питання на розгляд виконавчої дирекції та надати доручення звернутись до правоохоронних органів із завою про вчинення кримінального правопорушення за фактами можливого «дроблення» депозитних вкладів фізичних осіб, сума за якими перевищує граничний розмір відшкодування, здійсненого з метою отримання відшкодування клієнтами за рахунок коштів Фонду, долучивши до неї копії матеріалів перевірки (висновку, пояснень, копій юридичних справ, виписок руху коштів за рахунками, тощо).

Відповідачем 2 зважаючи на необхідність звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо виявлених фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку та інших осіб стосовно ПАТ «Старокиївський банк», враховуючи рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №182/14 від 21.08.2014 та №188/14 від 28.08.2014 видано наказ №61 від 29.08.2014, яким наказано зупинити перерахування/виплати за транзакціями і правочинами згідно переліку, який додається до наказу та визнати нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно вказаного переліку. До переліку який є додатком до наказу № 61 від 29.08.2014 включено у тому числі транзакції і правочини проведені за договорами № 7930 від 15.05.2014 та № DEP-238 від 15.05.2014.

В наданих суду запереченнях та в судовому засіданні відповідач посилався на те, що під час перевірки було встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли внаслідок так званого «дроблення» (розподілу) депозитного рахунку іншого клієнта, який володів коштами, що перевищували суму 200 000,00 грн.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з частиною другою статті 38 зазначеного Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до наказу № 61 від 29.08.2014 відповідач 2 при прийнятті рішення про визнання нікчемними транзакцій та правочинів, керувався пунктом 6 частини другої статті 37 та частинами другою та третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В наданих під час судового засіданнях поясненнях та в письмових заперечення представник відповідача посилався на те, що правочин укладений позивачем з Публічним акціонерним товариством "Старокиївський Банк" було визнано нікчемним на підставі пунктів 2 та 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", водночас при цьому ним не було наведено факту наявності причинно-наслідкового зв'язку між правочином, який укладено між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Старокиївський Банк" та неплатоспроможністю банку чи неможливістю виконання у зв'язку з таким правочином зобов'язань перед іншими кредиторами.

З аналізу договорів № 7930 від 15.05.2014 № DEP-238 від 15.05.2014 вбачається, що вони не містять в собі жодних умов, які б передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" за зазначеним договорами передбачають відкриття і обслуговування рахунків вкладника, забезпечення збереження вкладу, а також повернення суми вкладу та виплату нарахованих процентів.

З огляду на зазначене суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на пункти 2, 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як на підставу для віднесення договорів № 7930 від 15.05.2014 та № DEP-238 від 15.05.2014 до нікчемних правочинів.

В судовому засіданні та в наданих суду письмових запереченнях відповідач також посилався на те, що договори № 7930 від 15.05.2014 та № DEP-238 від 15.05.2014 є нікчемним в силу статті 228 Цивільного кодексу України як такі, що порушують публічний порядок, при цьому як було встановлено судом визнаючи договори нікчемними, відповідач у своєму розпорядчому документі посилалася виключно на норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частини першої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідач 2, як на обґрунтування того, що договори № 7930 від 15.05.2014 та № DEP-238 від 15.05.2014 порушують публічний порядок, посилається на факт того, що вони спрямовані на незаконне заволодіння майном держави шляхом отримання від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів у розмірі, що перевищує суму, гарантовану частиною пергою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Такий висновок відповідач 2 обґрунтовує тим, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли із депозитного рахунку, сума коштів на якому значно перевищувала 200000,00 грн. Як зазначає відповідач у поданих суду запереченнях договори № 7930 від 15.05.2014 та № DEP-238 від 15.05.2014 були укладені в інтересах власника зазначеного рахунку, які полягали у тому, щоб перерахувати частину коштів на рахунок позивача, цим самим збільшивши суму коштів, яка може бути повернута за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що кошти у сумі 200000,00 грн. були внесенні на поточний рахунок НОМЕР_1, відкритий на ім'я позивача 15.05.2014 та зараховані того ж дня.

Вказана обставина підтверджується копією квитанції № 63877 від 15.05.2014 та витягом з реєстру платіжних документів. На зазначеній квитанції міститься підпис уповноваженої особи банку, відтиск штампу з прізвищем особи банку Сидоренко І.В. та відтиск штампу самої банківської установи, із зазначенням МФО та коду ЄДРПОУ банку.

Згідно квитанції № 63877 від 15.05.2014 кошти на поточний рахунок НОМЕР_1 позивача були внесені нею особисто.

Відповідно до п.2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного Банку України № 174 від 01.06.2011 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.06.2011 за № 790/19528, банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівник а банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Також в квитанції № 63877 від 15.05.2014 зазначено дебетом рахунок № 10028901 та кредитом рахунок НОМЕР_1, а призначенням платежу "поповнення поточного рахунку (№ дог. №7930 від 15.05.2014)".

Відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України затвердженого постановою Правління національного банку України № 280 від 17.06.2004 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.07.2004 за № 918/9517 рахунок за класом "1002" - Банкноти та монети в касі відділень банку та за класом "2620" - Кошти на вимогу фізичних осіб.

Таким чином, на підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунок до банку позивач надала належним чином оформлений документ банківської установи, який свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору позивачкою були внесені, тоді як відповідачами доказів того, що зазначені кошти фактично не вносились, надано не було.

Посилання відповідача 2 на звернення до правоохоронних органів із заявою про скоєння службовими особами юридичної особи приватного права ПАТ «Старокиївський банк» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 Кримінального кодексу України є необґрунтованими, адже згідно листа № 13/2/2-22818 від 18.11.2014 "Про надання інформації у кримінальному провадженні № 0000367" досудове розслідування за вказаною заявою ще триває.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про те, що відповідачами не надано суду доказів того, що договори № 7930 від 15.05.2014 та № DEP-238 від 15.05.2014 є нікчемним в силу пунктів 2, 7 частини третьої 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та частини другої статті 228 Цивільного кодексу України.

При цьому суд звертає увагу на те, що правова оцінка доводів відповідача 1, які вказують на недійсність правочину з інших підстав, ніж у зв'язку з його нікчемністю, не може бути надана під час розгляду та вирішення даної справи оскільки юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вирішення спорів про визнання договору недійсним.

Докази визнання у встановленому законом порядку недійсним договорів № 7930 від 15.05.2014 та № DEP-238 від 15.05.2014 в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним рішення відповідача 2 щодо зупинення та перерахування/виплат за трансакціями і правочинами з ОСОБА_1, визнання нікчемними усіх трансакцій та правочинів (договорів) з ОСОБА_1, у тому числі договору на відкриття та обслуговування рахунку міжнародної платіжної картки Visa Electron для виплати відсотків за депозитними вкладами №DЕР-238 від 15.05.2014 та договору банківського рахунку №7930 від 15.05.2014.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправним аналогічного рішення прийнято відповідачем 1 суд звертає увагу на те, що останнім відповідного рішенням не приймалось.

Щодо позовної вимоги стосовно визнання протиправними дій відповідача щодо не включення позивача до повного переліку вкладників , які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд враховуючи те, що на час формування вказаного переліку було чинним рішення відповідача 2 оформленого наказом № 61 від 29.08.2014, не вбачає факту вчинення відповідачем 2 протиправних дій.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання відповідача 2 включити позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, визнання протиправними дій відповідача 1 щодо невключення позивача до Реєстру вкладників (Загального реєстру вкладників) Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язання включити її до зазначеного реєстру суд звертає увагу на те, що у даному випадку зазначені позовні вимога є невірно обраним способом захисту порушеного права та, як наслідок, задоволенню не підлягають, з огляду на те, що оскільки позивача не було включено до Переліку вкладників, то у відповідача 1 не виникало правових підстав для включення її до Загального реєстру вкладників, у той час, як діючими нормативно-правовими актами не передбачено, після складання Переліку вкладників, функцій відповідача щодо повторного складання або перезатвердження Переліку вкладників.

Водночас, відповідно до положень пункту 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860 відповідач наділений повноваженнями на подання додаткової (уточнюючої) інформації про вкладників, які мають право на відшкодування, внаслідок чого належним способом захисту порушеного права, в рамках даних правовідносин, є саме зобов'язання відповідача 1 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування, в разі встановлення судом під час розгляду справи факту необґрунтованості не включення кожного окремого вкладника банку до переліку вкладників.

Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про те, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивачів в рамках даного адміністративного спору необхідно вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача 2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з правом на відшкодування коштів за договорами № 7930 від 15.05.2014 та № DEP-238 від 15.05.2014.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України №К/800/16057/15 від 09.06.2015.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов - задовольнити частково.

2. Вийти за межі позовних вимог.

3.Визнати протиправним рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк" Пантіної Любові Олександрівни щодо зупинення та перерахування/виплат за трансакціями і правочинами з ОСОБА_1, визнання нікчемними усіх трансакцій та правочинів (договорів) з ОСОБА_1, у тому числі договору на відкриття та обслуговування рахунку міжнародної платіжної картки Visa Electron для виплати відсотків за депозитними вкладами №DЕР-238 від 15.05.2014 та договору банківського рахунку №7930 від 15.05.2014.

4. Зобов'язати Уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк" Пантіну Любов Олександрівну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "Старокиївський Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договорами №DЕР-238 від 15.05.2014 та №7930 від 15.05.2014.

5. В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов