Справа № 810/4712/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Київ К/800/30087/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула в порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" на постанову Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" до Київської митниці Міндоходів про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ» звернулося до суду з позовом до Київської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості від 26.02.2013 року №125000004/2013/110176/1.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2014 року, у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ» подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального та матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.01.2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ» із компанією «Zeppelin International AG» уклало договір купівлі-продажу обладнання №ZIAG-ZUK-2012, відповідно до якого продавець зобов'язується продавати та поставляти, а покупець (позивач) приймати та оплачувати обладнання, таке як екскаватори, бульдозери, грейдери та інша техніка виробництва КАТЕРПІЛЛАР та Катерпиллар груп (HYSTER, BITELLI, ZEPPELIN, WEBER, HATZ), а також обладнання виробництва AGCO, BERTHOUD Agricole SAS, BOURGAULT, CLAAS, Cosben, Floetzinger, Lameter, M3, MAN, Meccanica Breganzese, Metso, OLYMPIAN, REMU, Reschke, Romea, SHWING, SYMEX TECHOTER S.R.L., TEDOM, TEREX, TRIMBLE, Verco, VTN та частини дорожньої техніки вище зазначених торгових марок згідно з кількістю та цінами, зазначеними в інвойсах, які є додатком до цього контракту, на умовах СІР Київ, або EXW Брюссель (Incoterms-2000).

Відповідно до п. 4.3 договору ціни на обладнання визначаються кожною окремою позицією в калькуляції та транспортному інвойсі за кожну одиницю.

Додатковою угодою від 21.12.2012 року передбачено, що загальна сума договору складає 100000000 (сто мільйонів) доларів США та 10000000,00 (десять мільйонів) євро.

26.02.2013 року позивач подав до Київської обласної митниці вантажну митну декларацію №125130000/2013/207543 з метою проведення митного оформлення товару «Дорожня техніка «CATERPILLAR» (країна походження - Великобританія): колісний екскаватор-навантажувач, у комплекті з двома ковшами, фронтальним та екскаваціонним, 2008 року виробництва, модель 428Е, с.н. CAT0428EPSNL02599, вже був у використанні, та колісний екскаватор-навантажувач, у комплекті з двома ковшами, фронтальним та екскаваціонним модель, 2008 року виробництва, 428Е, с.н. CAT0428EPSNL04454, вже був у використанні. Товар поставлявся на підставі договору №ZIAG-ZUK-2012 від 01.01.2012 року, згідно інвойсів №202460/1072 від 25.02.2013 року на суму 39029,46 доларів США та №202460/1074 від 25.02.2013 року на суму 39454,40 доларів США.

До митної декларації було додано зовнішньоекономічний договір із додатками та інвойси.

Митна вартість пред'явлених до митного оформлення товарів була визначена декларантом за основним методом (за ціною договору (контракту) та становила 78483,86 доларів США (627321,49 грн.).

Відповідачем з урахуванням цінової інформації, наявної у митного органу, та наданих до розгляду документів, на декларації митної вартості зроблено запис про надання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару, а саме: зовнішньоекономічного договору (контракту); договору із третіми особами та рахунків про здійснення платежів третім особам; висновку експертної організації про якісні та вартісні характеристики товару; довідкової інформації щодо вартості у країні-експортера товарів, що є ідентичними та/або подібним оцінюваним товаром; виписки з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів на території України; довідки про транспортні витрати; банківських платіжних документів за попередні митні оформлення.

В той же день, 26.02.2013 року митним органом з декларантом проведено процедуру консультацій у письмовій формі.

26.02.2013 року відповідачем, у зв'язку з ненаданням позивачем додаткових документів, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №125000004/2013/110176/1, в якому зазначено, що перший метод не застосовується, оскільки декларантом не подано додаткові документи для підтвердження митної вартості. Методи за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовуються у зв'язку з невиконанням вимог статей 59-60 Митного кодексу України; методи згідно із статтями 62 та 63 цього кодексу не застосовуються через відсутність інформації щодо ціни складових для визначення за даними методами; а резервний метод використаний з урахуванням інформації наявної в митному органі (попередні митні оформлення - рішення ВМП від 01.02.2013 року №125000004/2013/110099/1).

Також відповідачем прийняти рішення про коригування митної вартості та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 26.02.2013 року № 125130000/2013/00139, згідно якої позивачу повідомлено про неможливість прийняття митного оформлення вантажної митної декларації від № 125130000/2012/906885.

26.02.2013 року позивач звернувся до митного органу із заявою про митне оформлення товару в режимі «під гарантійне зобов'язання», подав нову вантажну митну декларацію №125130000/2013/207610 від 26.02.2013 року, в якій задекларував цей же товар за митною вартістю, що визначена з урахуванням рішення митного органу про коригування митної вартості товарів, сплатив всі митні платежі згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною відповідачем, для випуску товару у вільний обіг.

16.04.2013 року позивач звернувся до митного органу із заявою про перегляд рішення щодо коригування митної вартості та надав наступні документи: облікову картку №100/2012/0000965 від 05.10.2012 року; контракт купівлі-продажу № ZIAG-ZUK-2012 від 01.01.2012 року; копії вантажних митних декларацій № 125130000/2013/230210 від 22.02.2013 року, № 125130000/2013/207543 від 26.02.2013 року, № 125130000/2013/207610 від 26.02.2013 року; рішення № 125000004/2013/110176/1 від 26.02.2013 року; інвойс № 202460/1072 від 25.02.2013 року; рішення «Держзовнішінформ» №12/133 від 12.04.2013 року; довідку з банку про оплату за товар від 09.04.2013 року; договір купівлі-продажу обладнання на території України із додатками від 20.02.2013 року; акт приймання-передачі обладнання від 04.03.2013 року; технічний паспорт на колісний екскаватор-навантажувач; видаткову накладна № KVRN0001269 від 04.03.2013 року; рахунок від 29.01.2013 року; калькуляцію № 3110 від 20.02.2013 року; експортну вантажну митну декларацію країни відправлення.

Проаналізувавши додатково подані документи, відповідач листом від 23.04.2013 року надав відповідь про неможливість застосування заявленого декларантом рівня вартості товару, оскільки надані товариством документи не підтверджують заявленої митної вартості товару, тому що надані не в повному обсязі, зокрема, відсутні: договір із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) із третіми особами; довідкова інформація щодо вартості у країні-експортері товарів, які є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам. Враховуючи рівень митної вартості товарів, які були ввезені на митну територію України в максимально наближений період на момент митного оформлення, застосування заявленого декларантом рівня митної вартості є неможливим.

Згідно ст. 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Статтею 266 Митного кодексу України на декларанта покладено обов'язок надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ч.4 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частино 8 ст.55 Митного кодексу України встановлено, що протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом (ч.9ст.55МК).

Статтею 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об'єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Як встановлено, що контрагент позивача - компанія «Zeppelin International AG» (Швейцарія), який є відправником товару, згідно митної декларації не є виробником відповідної продукції. Крім того, пунктом 1.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" визначено, що єдиним учасником Товариства є акціонерне товариство «Zeppelin International AG», що дає митному органу обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

У зв'язку з наведеним, згідно з частиною 4 статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) додаткові документи.

Враховуючи те, що позивачем не виконано вимоги митниці щодо надання додаткових документів, колегія суддів вважає, що митний орган обґрунтовано застосував резервний метод визначення митної вартості товару, обґрунтувавши у своєму рішенні неможливість застосування попередніх методів.

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильних висновків про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" відхилити, постанову Київського окружного адміністративного суду від 15.10.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: