Справа № 2-а-440/10
Суддя: Курнос С. О.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-440/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2010р. Летичівський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Курнос С.О.

розглянувши у порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Летичівському районі про встановлення підвищення до пенсії згідно Законом України «Про соціальний захист дітей війни»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом в якому просить зобов'язати відповідача провести нарахування підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком та стягнути суму недоплаченої надбавки до пенсії за період з 09.07.2007р. по 31.12. 2007р. та з 22.05.2008р. по день винесення постанови суду.

24 листопада 2010року ухвалою Летичівського районного суду відкрито скорочене провадження у справі і в частині проведення нарахування та виплати підвищення до пенсії згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 року, та з 22.05.2008р. до 18.05.2010 року позовні вимоги залишенні без розгляду на підставі ч. 2 ст. 99 КАС України, де визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідач подав письмове заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки фінансування виплат, передбачених Законом України Про соціальний захист дітей війни, проводиться із Державного бюджету, а не з бюджету Пенсійного фонду України, фіксований щомісячний розмір виплат по 49,80 грн. встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, крім того, вказує, що позивач пропустив 6-місячний строк звернення до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи в цілому, вважає, що позов в частині вимог позивача за період з 12.05.2010 року підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років, а отже позивач відноситься до категорії - дітей війни, що підтверджується посвідченням № 118316 та довідкою відповідача № 1081 згідно якої позивачу надбавка до пенсії в 2006-2007 роках не призначалася, а в 2008 - 2010 роках була призначена і виплачена в розмірі 10 відсотків.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-4, дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, попри відсутність встановлених в законодавчому порядку обмежень щодо нарахування та виплати щомісячного підвищення до пенсії дітям війни у 2010 році,

відповідач, діючи всупереч вимогам ч.2 ст.19 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з 23.05.2010 р. не виплачував позивачці щомісячне підвищення до пенсії у повному обсязі - в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Положення постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, у відповідності з якою діє відповідач, суперечать Закону «Про соціальний захист дітей війни», а тому не підлягають застосуванню, виходячи з принципу пріоритету законів над підзаконними актами.

Крім того, відповідно до ст.3 Закону України „Про соціальний захист дітей війни державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 86, 158-163, 183-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково. Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Летичівському районі щодо ненарахування та невиплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Летичівському районі проводити нарахування та виплату ОСОБА_1 надбавки до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 23.05.2010р., з врахуванням виплачених коштів за вказаний період.

В решті позовних вимог відмовити.

Копії постанови не пізніше наступного дня направити сторонам рекомендованими листами з повідомленнями про вручення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду через Летичівський районний суд, з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції, протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Курнос С.О.