Справа № 2а-1102/11/0970
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Справа № 50547/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

прокурора Шимін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора Косівського району Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року у справі за позовом прокурора Косівського району Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в Косівському районі Івано-Франківської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД-ПРОМ-ГРУП», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державний реєстратор Косівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, про визнання протиправним рішення, скасування запису про державну реєстрацію, зобов'язання вчинити дій, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Косівського району Івано-Франківської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в Косівському районі Івано-Франківської області з позовом до ТзОВ «Цукровий завод Бучач» (правонаступником якого є ТзОВ «ЗАХІД-ПРОМ-ГРУП»), яким просив: визнати протиправним рішення власника ТзОВ «Цукровий завод Бучач» від 24.01.2011 року про зміну місцезнаходження товариства; скасувати запис про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи ТзОВ «Цукровий завод Бучач» від 03.02.2011 року № 7000733; скасувати запис про державну реєстрацію внесення змін до відомостей про юридичну особу ТзОВ «Цукровий завод Бучач» від 03.02.2011 року № 8000733, що не пов'язані із змінами в установчих документах; зобов'язати Державного реєстратора Косівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області внести запис про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів та змін до відомостей про юридичну особу ТзОВ «Цукровий завод Бучач».

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що позовна вимога про визнання протиправним рішення ТзОВ «Цукровий завод Бучач» про зміну місцезнаходження товариства, а саме протоколу загальних зборів учасників Товариства від 24.01.2011 року № 24/01-11, не підлягає до задоволення, оскільки ні Податковим кодексом України, ні Законом України «Про державну податкову службу в Україні» не передбачено права органів державної податкової служби звертатись до суду з таким позовом. Також оскільки відсутні судові рішення про скасування зазначеного рішення засновників (учасників) ТзОВ «Цукровий завод Бучач» чи уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів товариства, або рішення про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів товариства, на думку суду, немає правових підстав для скасування оскаржуваних записів про державну реєстрацію внесення змін до відомостей про юридичну особу. А в зв'язку з тим, що відсутні підстави для скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТзОВ «Цукровий завод Бучач», то суд дійшов висновку, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання державного реєстратора Косівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області внести зміни до відомостей про юридичну особу щодо зміни місцезнаходження ТзОВ «ЗАХІД-ПРОМ-ГРУП» (правонаступника ТзОВ «Цукровий завод Бучач»), а також вчинити інші дії, пов'язані з такою зміною.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив прокурор, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у випадках, встановлених законом, прокурор може звертатися до адміністративного суду з адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах.

Враховуючи, що прокурор Косівського району Івано-Франківської області визначив органом державної влади, в інтересах якого він звертається до суду з позовною заявою, Державну податкову інспекцію в Косівському районі Івано-Франківської області, він має ті ж процесуальні права, в тому числі підстави звернення до адміністративного суду, що і орган державної податкової служби.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктами 7-9 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу визначено, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду; відповідач - це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Компетенцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з п. 4 ч. 1 цієї статті компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Вказані положення кореспондуються з нормами п. 5 ч. 4 ст. 50 цього ж Кодексу, відповідно до якого відповідачами в адміністративній справі можуть бути: громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності визначаються Законом України «Про державну податкову службу в Україні».

Випадки, коли податковий орган вправі звернутися до суду з адміністративним позовом були передбачені, зокрема, ст. ст. 10, 11 і 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, вказаним Законом чи будь-якими іншими законодавчими актами України, в тому числі Податковим кодексом України, не встановлено права органів державної податкової служби звертатись до суду з позовами про оскарження рішення власника (засновників, учасників) підприємства, яке не є суб'єктом владних повноважень, про внесення змін до установчих документів.

А згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, правильно встановивши дану обставину, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов помилкового висновку про те, що з цих підстав слід відмовити у задоволенні позову у вказаній частині.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів, підвідомчі господарським судам.

Таким чином, позовні вимоги органу державної податкової служби, в тому числі за позовом прокурора, пред'явленого в інтересах такого органу, про скасування рішення власника (засновників, учасників) підприємства про зміну відомостей чи внесення змін до установчих документів цього підприємства, не можуть розглядатись в порядку адміністративного судочинства, а тому провадження у справі в цій частині необхідно закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

З врахуванням наведених законодавчих норм колегія суддів дійшла висновку, що розгляд даної справи у вказаній частині повинен здійснюватись в порядку господарського, а не адміністративного судочинства.

А згідно з ч. 1 ст. 203 цього Кодексу постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Щодо позовних вимог про скасування записів про державну реєстрацію змін до установчих документів та державну реєстрацію внесення змін до відомостей, що не пов'язані із змінами в установчих документах юридичної особи ТзОВ «Цукровий завод Бучач», а також зобов'язання Державного реєстратора Косівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області внести певні записи в Єдиний державний реєстр юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців відносно ТзОВ «Цукровий завод Бучач», колегія суддів зазначає наступне.

Зазначені позовні вимоги, на думку колегії суддів, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, однак такі вимоги повинні пред'являтись до суб'єкта владних повноважень, до компетенції якого належить вчинення відповідних реєстраційних дій, в даному випадку - Державного реєстратора Косівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області.

Проте суд першої інстанції всупереч вимогам процесуального законодавства не дослідив дане питання та не залучив Державного реєстратора Косівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області до участі у справі в якості співвідповідача.

При цьому, колегія суддів зазначає, що підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з частиною першою якої суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Оскільки за змістом цієї норми допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи, то можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції процесуальним законодавством не передбачено.

Враховуючи наведене, колегії суддів вважає, що позовні вимоги в частині скасування відомостей про ТзОВ «Цукровий завод Бучач», внесених в Єдиний державний реєстр юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців записів та зобов'язання державного реєстратора внести певні зміни в цей Реєстр, не підлягають задоволенню з тих підстав, що вони пред'явлені до неналежного відповідача - ТзОВ «Цукровий завод Бучач» (правонаступником якого є ТзОВ «ЗАХІД-ПРОМ-ГРУП»), а не до Державного реєстратора Косівської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, який є належним відповідачем в частині зазначених позовних вимог.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті у вказаній частині, але помилково застосував норми матеріального і процесуального права, що відповідно до ч. 1 ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни оскаржуваної постанови в цій частині.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає частковому скасуванню, а в іншій частині її слід змінити, оскільки вона прийнята частково з порушенням та помилковим застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 198, п. 1 ст. 201, ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Косівського району Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2011 року у справі № 2а-1102/11/0970 в частині позовних вимог про визнання протиправним рішення власника Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукровий завод Бучач» від 24 січня 2011 року про зміну місцезнаходження товариства - скасувати та закрити провадження у справі у цій частині.

В решті позовних вимог постанову змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Постанова складена в повному обсязі 15.06.2015 року