Справа № 1910/502/2012
Суддя: Радосюк А. В.
Дата ухвалення: 2012-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1910/502/2012
Провадження № 2-а/1910/29/2012
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2012 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Радосюка А. В.

при секретарі Демчук Т. В.,

ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача адвоката ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лопушненської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, третя особа: ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради,-

в с т а н о в и в:

До суду звернулася ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Лопушненської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, третя особа: ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради, мотивуючи свої вимоги тим, що в її користуванні з 1997 року перебувала земельна ділянка площею 0,20 га, що розташована на території Лопушненської сільської ради Лановецького району Тернопільської області в урочищі «За корчовим», яка була виділена вищевказаною сільською радою ОСОБА_6 і якою вона користувалася по обміну з останнім. В жовтні 2011 року їй стало відомо, що Лопушненською сільською радою 02 липня 2010 року на підставі рішень сільської ради від 28.10.2009 року №243, від 25.12.2009 року №254 та від 31.12.2009 року №256 на вказану земельну ділянку видано державний акт на право власності на землю на імя ОСОБА_7, хоча ні ОСОБА_6, який помер в 2001 році, ні сільська рада чи інші особи не заявляли до неї жодних претензій чи прав на земельну ділянку. Вищевказаними рішеннями сільської ради було порушено її законні права та інтереси, а тому вона просить суд визнати протиправними та скасувати дані рішення Лопушненської сільської ради Лановецького району Тернопільської області.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні уточнили позовні вимоги і просили суд скасувати рішення Лопушненської сільської ради Лановецького району Тернопільської області від 28.10.2009 року №243, від 25.12.2009 року №254 та від 31.12.2009 року №256 в частині надання ОСОБА_7 спірної земельної ділянки, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала і пояснила, що ОСОБА_2 з 1997 року по обміну з ОСОБА_6 користується спірною земельною ділянкою, хоча в сільській раді не має документів, які б підтверджували даний обмін. В оскаржуваних рішеннях сільської ради було помилково, без зясування всіх обставин, надано спірну земельну ділянку ОСОБА_7.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав, пояснивши, що він був опікуном ОСОБА_7, яка за життя одержала на підставі рішень сесії сільської ради від 28.10.2009 року №243, від 25.12.2009 року №254 та від 31.12.2009 року №256 Державний акт на право власності на землю, на земельну ділянку площею 0,2347 га, яка розташована на території Лопушненської сільської ради Лановецького району Тернопільської області. Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_7, однак за усною домовленістю з останньою нею користувалася ОСОБА_2, яка жодного відношення до земельної ділянки не має. Після смерті ОСОБА_7, він, як спадкоємець останньої, оформив свої спадкові права, однак не має змоги користуватися земельною ділянкою, оскільки йому чинить перешкоди ОСОБА_2. Оскільки ОСОБА_2 не має права на спірну земельну ділянку, тому він просить суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, зясував наступні обставини.

22 вересня 2009 року ОСОБА_7 звернулася до Лопушненської сільської ради Лановецького району Тернопільської області із заявою, в якій просила провести уточнення в рішенні про приватизацію в частині місця розташування і площі земельних ділянок, а саме: для будівництва 0,07 га та для ведення особистого селянського господарства 0,52 га, в тому числі, яка розташована біля садиби 0,29 га та в урочищі «За корчовим» - 0,23 га.

06 жовтня 2009 року ОСОБА_2 звернулася до Лопушненської сільської ради Лановецького району Тернопільської області із заявою, в якій просила провести уточнення в рішенні про приватизацію в частині місця розташування і площі земельних ділянок, а саме: для будівництва 0,15 га та для ведення особистого селянського господарства 0,60 га, в тому числі, яка розташована біля садиби 0,11 га та через дорогу - 0,49 га.

Рішеннями Лопушненської сільської ради Лановецького району Тернопільської області від 28.10.2009 року №243 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою», від 25.12.2009 року №254 «Про уточнення площ земельних ділянок переданих у власність згідно матеріалів геодезитичних вимірювань» та від 31 грудня 2009 року №256 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку» ОСОБА_7 передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Лопушненської сільської ради в урочищі «За корчовим» площею 0,2347 га та ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Лопушненської сільської ради в урочищі «За корчовим» площею 0,4998 га.

02 липня 2010 року Лопушненською сільською радою на імя ОСОБА_7 на підставі вищевказаних рішень сільської ради було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №351207, згідно якого ОСОБА_7 є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2347 га в с.Лопушне Лановецького району Тернопільської області.

Рішеннями Лопушненської сільської ради від 28 лютого 1991 року «Про виділення земельних ділянок для розширення підсобних господарств громадян, які проживають на території сільської ради» та від 01 квітня 1994 року «Про приватизацію присадибних земельних ділянок» виділено з колгоспного масиву громадянам для розширення ведення індивідуального господарства 13,9 га землі та приватизовано присадибні земельні ділянки громадян сіл Лопушно, Пахиня, Коржківці згідно поданих заяв в кількості 375 площею 224,08 га. Згідно доданого до даного рішення додатку 1 вбачається загальний розмір виділених земельних ділянок, в тому числі під будівництво та підсобне господарство, однак не конкретизовано місце розташування даних земельних ділянок.

Як вбачається із показів свідка ОСОБА_8, даних нею в судовому засіданні, вона працює земельним розпорядником Лопушненської сільської ради Лановецького району Тернопільської області. У вересні-жовтні 2009 року громадяни села подавали в сільську раду заяви про уточнення земельних ділянок, які перебувають в їх користуванні. ОСОБА_7 та ОСОБА_2 подали заяви про уточнення земельних ділянок в урочищі «За корчовим», а саме ОСОБА_7 в розмірі 0,23 га та ОСОБА_2 в розмірі 0,49 га. Відповідно до поданих заяв рішеннями сільської ради від 28.10.2009 року, 25.12.2009 року, 31 грудня 2009 року ОСОБА_7 передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Лопушненської сільської ради в урочищі «За корчовим» площею 0,2347 га та ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Лопушненської сільської ради в урочищі «За корчовим» площею 0,4998 га. ОСОБА_2 користувалася городом ОСОБА_7, оскільки здійснювала за нею догляд і остання за станом свого здоровя не могла його обробляти. В сільській раді відсутні будь-які документи щодо надання спірної земельної ділянки ОСОБА_2, а також щодо її обміну вказаної земельної ділянки з ОСОБА_6. В даний час ОСОБА_2 обробляє городу більше, ніж їй виділялося, і хоче ще одну земельну ділянку, яка їй не належить.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в судовому засіданні показали, що спірною земельною ділянкою з 1994 року користувався ОСОБА_6, якому вона була виділена сільською радою, а в 1997 році він помінявся нею з ОСОБА_2, яка з того часу продовжує її обробляти. ОСОБА_6 приватизував земельну ділянку, яку одержав на обмін від ОСОБА_2. ОСОБА_7 на їх думку жодного відношення до даного городу не мала і не має і їй його виділили незаконно.

Відповідно до ст.ст.19, 22, 23 Земельного кодексу України (1990 р.) у редакції, яка діяла на момент початку користування позивачем з її слів спірною земельною ділянкою, сільські ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, а також за їх межами для ведення особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва та інших потреб. Громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, звертаються з відповідною заявою до місцевої ОСОБА_11 народних депутатів, яка має право надавати земельні ділянки. У заяві громадянина про надання земельної ділянки вказуються бажані її розміри і місце розташування, мета використання. Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними ОСОБА_11 народних депутатів.

Згідно змісту ст.ст. 116, 125, 126 Земельного кодексу України (2001р.) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки позивачем не надано і в судовому засіданні не здобуту доказів прийняття Лопушненською сільською радою Лановецького району Тернопільської області рішень про надання ОСОБА_2 спірної земельної ділянки у власність чи користування, одержання позивачем документа, що посвідчує це право, чи укладення нею договорів оренди або обміну землі, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», який діяв до прийняття Закону України від 14 вересня 2006 року №139-V, встановлено, що громадяни України мають право продавати або іншими способами відчужувати земельні ділянки, передані їм для цілей, вказаних у статті 1 цього Декрету, без зміни їх цільового призначення. Договір купівлі-продажу або іншими способами відчужування земельної ділянки посвідчується у нотаріальному порядку і реєструється у сільській, селищній, міській раді народних депутатів, на території якої розташована земельна ділянка.

У звязку з наведеним, суд не приймає до уваги посилання позивача на покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та пояснення представника відповідача ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 користувалася спірною ділянкою з 1997 року внаслідок обміну з ОСОБА_6, оскільки даний факт не знайшов свого підтвердження належними доказами, а саме не надано договорів обміну чи користування та спростовується показами свідка ОСОБА_8, третьої особи ОСОБА_5, які показали, що даною ділянкою ОСОБА_2 користувалася за усною домовленістю з ОСОБА_7, яка по стану свого здоровя не мала можливості її обробляти.

ОСОБА_6 того, суд не приймає до уваги посилання позивача на рішення сесії Лопушненської сільської ради від 18 лютого 1991 року та 01 квітня 1994 року, як доказ надання спірної ділянки у приватну власність ОСОБА_6, оскільки в даних рішеннях вказаний лише розмір наданих у приватну власність земельних ділянок, однак не зазначене місце їх розташування, а тому не має підстав вважати, що вони стосуються саме спірної земельної ділянки.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 6, 11, 14, 70, 71, 86, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, ст.ст.19, 22, 23 Земельного кодексу України (1990 року), ст.ст.116, 125, 126 Земельного кодексу України (2001 року), Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», суд,-

постановив:

В позові ОСОБА_2 до Лопушненської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, третя особа: ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради - відмовити.

Дана постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Дана постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_12