Справа № 2а-453/11/12/0170
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2015 р. м. Київ К/9991/22711/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом Управління Пенсійного фонду України в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим до Нижньогірського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Нижньогірського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 13 липня 2011 року та постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року, -

встановив:

У січні 2011 року Управління Пенсійного фонду України в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим звернулося в суд з позовом, у якому, після уточнення у квітні 2011 року позовних вимог, просило стягнути з Нижньогірського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України суму переплати по пенсії у розмірі 30742,98 гривень.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 13 липня 2011 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Нижньогірського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України на користь Управління Пенсійного фонду України в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим суму переплати по пенсії, виплаченої ОСОБА_4, у розмірі 29465,59 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від

28 лютого 2012 року постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 13 липня 2011 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Нижньогірського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України на користь Управління Пенсійного фонду України в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим суму переплати по пенсії, виплаченої ОСОБА_4, у розмірі 30742,98 гривень.

У касаційній скарзі Нижньогірський спортивно-технічний клуб Товариства сприяння обороні України, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 13 липня 2011 року та постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року і залишити позовну заяву без розгляду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Управління Пенсійного фонду України в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим звернулося в адміністративний суд з позовом до Нижньогірського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України про стягнення суми переплати по пенсії, виплаченої ОСОБА_4, у розмірі 30742,98 гривень.

Вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов висновку, що даний спір є справою адміністративної юрисдикції і, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з Нижньогірського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України на користь позивача суму переплати по пенсії, виплаченої ОСОБА_4, у розмірі 29465,59 гривень.

Суд апеляційної інстанції погодився із доводами суду першої інстанції про те, що цей спір є публічно-правовим та має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, дійшовши при цьому висновку про скасування постанови Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 13 липня 2011 року та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим у повному обсязі.

Проте з висновком судів про те, що даний спір є справою адміністративної юрисдикції погодитися не можна, виходячи з наступного.

Згідно частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення до суду з вказаним позовом) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (пункт 6 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України

юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Відповідно до статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Таким чином, при вирішенні даної справи судам попередніх інстанцій слід було виходити з юридичної природи спору, що виник між сторонами, й, зокрема звернути увагу на те, чи стосується такий спір сфери повноважень суб'єктів публічно-правових відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами за своєю суттю зводиться до вимог Управління Пенсійного фонду України в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим про відшкодування шкоди, завданої внаслідок видачі Нижньогірським спортивно-технічним клубом Товариства сприяння обороні України недостовірної довідки, шляхом стягнення відповідної суми збитку.

При цьому, видача певних документів, у тому числі довідок, підприємствами, організаціями, як вже зазначалось, передбачена чинним законодавством; питання ж достовірності суми, що зазначена в довідці (за обставин даної справи), не вказує на правомірність чи неправомірність дій, а свідчить про наявність спору про відшкодування майнової шкоди, завданої такими діями.

Вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі за зверненням Управління Пенсійного фонду України в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим з позовом про стягнення з Нижньогірського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України суми переплати по пенсії, не свідчать про їх адміністративний характер.

Відповідно до частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог частини 4 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов'язкове скасування судового рішення.

Керуючись статтями 157, 2201, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Нижньогірського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 13 липня 2011 року та постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року - скасувати.

Провадження в адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим до Нижньогірського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України про стягнення заборгованості - закрити.

Роз'яснити позивачеві право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.