Справа № 463/2909/15-а
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Львів 463/2909/15-а

2-а/463/137/15

Личаківський районний суд м. Львова

в складі

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю перекладача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

та відповідача ОСОБА_4

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши адміністративний позов Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4 про примусове видворення іноземця за межі території України, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить суд постановити рішення про примусове видворення громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач у складі групи осіб незаконно, поза межами пунктів пропуску, перетнув державний кордон України з республікою ОСОБА_6 в районі 717 прикордонного знаку, на території Жужелянської сільської ради Сокальського району Львівської області, внаслідок чого 21.06.2015 року був затриманий представниками прикордонної варти ОСОБА_6 та 22.06.2015 року переданий на територію України на підставі ст.ст.3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб». Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 22.06.2015 року відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи, що на даний час у них є обєктивні дані вважати, що відповідач в подальшому буде ухилятися від виїзду за межі території України та спробує незаконно перетнути державний кордон знову, оскільки у нього відсутня можливість самостійного повернення на Батьківщину, а також легального перетину державного кордону України, відсутні документи на право перебування на території України та родинні звязки на території України; а також він виявляє відкритий намір потрапити в країни Західної Європи незаконним шляхом. А тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав, дав пояснення аналогічні вище наведеним.

Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив, пояснив, що хоче повернутися на Батьківщину.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що адміністративний позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.3 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Судом встановлено, що відповідач, у складі групи осіб незаконно, поза межами пунктів пропуску, перетнув державний кордон України з республікою ОСОБА_6 в районі 717 прикордонного знаку, на території Жужелянської сільської ради Сокальського району Львівської області, внаслідок чого 21.06.2015 року був затриманий представниками прикордонної варти ОСОБА_6 та 22.06.2015 року був переданий на територію України на підставі ст.ст.3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб».

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 22.06.2015 року був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно рішення начальника Львівського прикордонного загону від 22.06.2015 року, громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вирішено примусово повернути за межі України та зобовязано його примусово покинути територію України у термін до 03.07.2015 року.

В судовому засіданні відповідач підтвердив відсутність у нього родинних звязків чи друзів на території України, а також той факт, що у нього не має постійного чи тимчасового місця проживання в Україні, ніде не працює та не отримує засобів до існування. Крім цього ствердив про відсутність наміру добровільно виконувати рішення про його видворення за межі України. Погодився на його примусове видворення.

З врахуванням наведеного, оскільки відповідач на даний час перебуває в Україні без жодних засобів для існування, без постійного чи тимчасового місця проживання, вчинив адміністративне правопорушення намагаючись незаконно перетнути державний кордон України з Польщею, був затриманий представниками прикордонної варти ОСОБА_6 і переданий на територію України в ході прикордонно-представницької зустрічі в порядку реадмісії, наміру виконувати рішення начальника Львівського прикордонного загону від 22.06.2015 року про примусове видворення за межі України не має можливості, а тому суд вважає, що позовні вимоги про примусове видворення відповідача за межі території України є підставними і їх слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 160-163, 183-5, 256 КАС України, ст.30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, суд,-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задоволити.

Надати дозвіл Львівському прикордонному загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України на примусове видворення за межі території України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в п'ятиденний строк з дня проголошення постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Суддя: Гирич С. В.