Справа № 826/17888/14
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Мамчура Я.С., Шостака О.О.,

при секретарі: Гуменюк Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою третьої особи ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Сипчук К.М., Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Корюк Т.В. третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Сипчі К.М., Державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Корюк Т.В., третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено частково; визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №13060560 від 15.05.2014 року на об'єкт нерухомого майна - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Корюк Тетяною Василівною, запис про що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Сипчу К.М.; в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог позивача.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанову суду в частині задоволення позовних вимог - скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 4 ч. 1 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.11.2011 року приватним нотаріусом Київського міського округу Коноваловою Е.А. посвідчено за реєстровим номером №3965 договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_3 (Позичальник) (прізвище змінено внаслідок одруження на ОСОБА_3) отримала від ОСОБА_2 (позикодавця) у позику грошову суму у розмірі 302500,00 грн., що становить еквівалент в розмірі 37531,00 доларів США, зі строком повернення не пізніше 25.02.2012 року.

Для забезпечення виконання зобов'язання відповідно до умов зазначеного договору приватним нотаріусом Київського міського округу Коноваловою Е.А. за реєстровим номером №3965 посвідчено договір іпотеки, відповідно до умов якого Іпотекодавець (позивач) передав Іпотекодержателю (третій особі) в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1. Також, між позивачем та третьою особою було вирішено питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Відповідно до п. 4.1 зазначеного Договору передбачено, що право власності на квартиру виникає у Іпотекодержателя після виникнення відкладальної обставини, визначеної в п. 6.2 цього договору або у випадку несплати Іпотекодавцем одного із платежів визначеного згідно графіку по Договору позики. У відповідності до п. 6.2 вказаного договору, сторони домовилися, що права і зобов'язання Сторін за цим договором (крім зазначених в п. 3.2 та п. 6.3 цього договору) виникають з моменту виникнення у Іпотекодержателя права на звернення стягнення на Предмет іпотеки в порядку позасудового врегулювання, тобто на 31 день після документально підтвердженого надіслання на адресу на адресу Іпотекодавця та Позичальника письмової Вимоги про усунення порушення основного зобов'язання та попередження про звернення стягнення на предмет Іпотеки у разі не виконання зазначеної вимоги у відповідності до ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Умови переходу права власності на предмет Іпотеки, передбачені в абз. 3 п. 4.1 Договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, відповідно до якого необхідною передумовою виникнення права власності є: документально підтверджене надсилання на адресу Іпотекодавця письмової Вимоги про усунення про усунення порушення основного зобов'язання та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі не виконання зазначеної вимоги.

15.05.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Сипчу К.М., державним реєстратором Державної реєстраційної служби України Корюк Т.В. прийнято рішення №13060560 про державну реєстрацію на праві приватної власності квартири, яка була предметом іпотеки. Зазначене підтверджується Витягом №21747771 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Підставою для реєстрації став договір про задовлення вимог Іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А., за реєстровим номером №3966.

При цьому, як вбачається з наявної в матеріалах реєстраційної справи заяви ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалової Е.А., на ній наявний напис «отримала особисто, зі змістом ознайомлена, суму заборгованості визнаю, 16.08.2012 року ОСОБА_3». Окрім того, в матеріалах справи міститься вимога Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалової Е.А. №44/-02-24 від 16.08.2012 року.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-IV, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Пунктом 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 встановлено, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

При цьому, під час розгляду справи судом першої інстанції, позивач зазначав, що жодних вимог нотаріуса він не підписував, про вказану вимогу йому стало відомо лише, за наслідком отримання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення.

З метою проведення судової експертизи, суд першої інстанції неодноразово зобов'язував представника третьої особи надити оригінал вимоги (заяви-претензії). Окрім того, судом першої інстанції ухвалами від 27.01.2015 року, 18.02.2015 року, 11.03.2015 року витребовувалося від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалової Е.А оригінал заяви, що зареєстрована в реєстрі за №3704 та письмові пояснення щодо обставин реєстрації та посвідчення заяви №3704.

На виконання вказаних ухвал 13.03.2015 року нотаріус повідомив, що заява-претензія була вручена ОСОБА_3 особисто 16 серпня 2012 року, що зазначено на заяві, де ОСОБА_3 підписалася про вручення і що вона ознайомлена зі змістом та суму заборгованості визнає. Разом з заявою, нотаріусом надано копію заяви - претензії.

Скасовуючи рішення відповідача №13060560 від 15.05.2014 року суд першої інстанції зазначив, що оригіналу зазначеної заяви-претензії №3704 суду не надано, при цьому під час розгляду справи позивачем стверджувалось, що жодних вимог нотаріуса він не підписував. Зазначене, на думку суду першої інстанції свідчить про порушення відповідачем порядку реєстрації прав на нерухоме майно, і, як наслідок, протиправність рішення відповідача №13060560 від 15.05.2014 року.

Проте, із вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України 02.04.2013 року № 607/5 «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» (далі - Порядок взаємодії), встановлено, що у разі подання до структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру, заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно (далі - речові права на нерухоме майно), що виникають на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру.

Згідно з Порядком взаємодії, протягом одного робочого дня з дати прийняття заяви орган державної реєстрації прав забезпечує виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування оригіналів документів, що подаються для проведення державної реєстрації прав, та копій документів, що пред'являються для державної реєстрації прав, засвідчені в установленому порядку та розміщення у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Орган державної реєстрації прав у день прийняття відповідної заяви, за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передає таку заяву на розгляд до Укрдержреєстру.

Відповідно до пункту 5 Порядку взаємодії, державний реєстратор прав на нерухоме майно Укрдержреєстру з дотриманням процедури, визначеної Порядком, розглядає заяву, подані до неї електронні копії документів, поданих для державної реєстрації прав, та приймає відповідне рішення.

Пунктом 6 Порядку взаємодії передбачено, що орган державної реєстрації прав, який прийняв відповідну заяву, після прийняття рішення державним реєстратором прав на нерухоме майно Укрдержреєстру, забезпечує, зокрема, внесення запису про державну реєстрацію на підставі рішення, прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно Укрдержреєстру; відкриття реєстраційної або облікової справи в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» для проведення державної реєстрації прав, заявник до органів державної реєстрації подає відповідну заяву, яка в порядку черговості її надходження реєструється в базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати та часу реєстрації. Моментом прийняття заяви вважається дата та час її реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів. Згідно пунктом 22 Порядку державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав вносить записи до Державного реєстру прав. Пунктом 23 Порядку визначено, що датою і часом державної реєстрації речових прав вважаються дата і час реєстрації заяви в базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

При цьому, згідно з пунктом 13 Порядку № 868, заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1.1 цього Порядку, необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату адміністративного збору.

Зазначеною нормою передбачена можливість подання саме копій відповідних документів для державної реєстрації прав на нерухоме майно, а тому, висновки суду першої інстанції про порушення відповідачем порядку реєстрації прав на нерухоме майно є необґрунтованими, оскільки відповідач діяв в межах та спосіб, встановлений законодавством.

Крім того, безпідставними є сумніви суду першої інстанції щодо існування оригіналу заяви №3704, оскільки зазначену заяву викладено на Спеціальному нотаріальному бланку, дійсність якого перевірялась нотаріусом при вчиненні зазначеної нотаріальної дії.

Враховуючи приписи статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, оскаржене судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог судом апеляційної інстанції не переглядається.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо правомірності оскарженого рішення відповідача, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню у відповідній частині.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254, КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2015 року в частині задоволення вимог позивача ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №13060560 від 15.05.2014 року на об'єкт нерухомого майна - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Корюк Тетяною Василівною, запис про що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Сипчу К.М. - скасувати, та ухвали в скасовані частині нове рішення, яким в задоволенні вимог позивача - відмовити.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки передбаченні ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови суду виготовлено 30.06.2015 року.

Головуючий суддя: Бистрик Г.М.

Судді: Мамчур Я.С.

Шостак О.О.

Головуючий суддя Бистрик Г.М.

Судді: