Справа № 204/1091/15-а
Суддя: Токар Н. В.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/1091/15-а
Провадження № 2-а/204/53/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Гусєвій В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпропетровську справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просила скасувати та визнати протиправною постанову №512 від 06.08.2014 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу; провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала на те, що відповідно до постанови №512 від 06.08.2014 року, складену Адміністративною комісією при виконкомі міської ради, позивача було визнано винною в порушенні вимог ст.152 КУпАП та Правил благоустрою міста, затверджених рішенням сесії міської ради №44/43 від 27.11.2013 року та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 1360,00 грн. З постановою про притягнення її до адміністративної відповідальності позивач не згодна, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню з тих підстав, що постанова не містить опису обставин, установлених при розгляді справи; не містить посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення; матеріали адміністративної справи не містять жодного доказу в підтвердження того, що позивач дійсно порушила правила благоустрою, тобто вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.152 КУпАП. Також, при винесенні постанови, було порушено вимоги ст.268 КУпАП, оскільки позивач не була ознайомлена з матеріалами справи; протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, у звязку з чим, позивач вимушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні.

Суд, вислухавши позивача, заперечення представника відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким сторони обґрунтовували свої позиції по справі, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, згідно постанови №512 від 06.08.2014 року, складену Адміністративною комісією при виконкомі міської ради, ОСОБА_1 було визнано винною в порушенні вимог ст.152 КУпАП та Правил благоустрою міста, затверджених рішенням сесії міської ради №44/43 від 27.11.2013 року та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 1360,00 грн. (арк.с.53).

Склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КУпАП становлять дії, що полягають в порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержання правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах. Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського благоустрою. Об'єктивна сторона правопорушення, полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах. Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. Суб'єктами правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й обєктивне зясування всіх обставин справи.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З протоколу про адміністративне правопорушення №181 від 23.07.2014 року вбачається, що ОСОБА_1, управляюча магазину «Сільпо» ТОВ «Фоззи-Фуд» не вжила заходи щодо утримання прилеглої території у належному санітарному стані (не прибране побутове сміття, тара, ящики, піддони) за адресою: пр.Г.Правда,50 (арк.с.54).

Отже, посилання позивача на те, що факт вчинення правопорушення не підтверджено доказами є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи містяться докази, передбачені ст.251 КУпАП - протокол про адміністративне правопорушення, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, та інші.

Винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними у справі об'єктивними доказами, наданими відповідачем у судовому засіданні, проте, суд критично оцінює пояснення позивача на не вчинення нею адміністративного правопорушення, оскільки зазначене ґрунтується виключно на її суб'єктивній оцінці обставин справи щодо правопорушення та не підтверджені жодними належними доказами.

Судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем було встановлено факт наявності адміністративного правопорушення та винність позивача у його вчинені, виходячи із дослідження протоколу про вчинення адміністративного правопорушення №181 від 23.07.2014 року, ксерокопіями фотографій об'єкту (арк.с.57-62).

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Крім того, в порушення вимог ч.2 ст.106 КАС України, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, зокрема на підтвердження факту відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Інші посилання позивача, суд не приймає до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на законі.

Тоді як відповідач, відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України, щодо обовязку доказування правомірності прийнятого рішення, надав суду докази правомірності його дій, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, постановою про адміністративне правопорушення.

Інші посилання позивача, правового значення для вирішення зазначеного спору, з урахуванням його характеру та юридично значимих фактів, не мають, твердження останньої є безпідставними, спростовуються наведеними обставинами, а докази, на які посилається остання, не ґрунтуються на законі.

Враховуючи зазначені обставини, а також відсутність належних доказів в підтвердження позовних вимог, суд вважає, що факт вчинення порушення, передбаченого ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлений та доведений. Адміністративною комісією Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради правомірно в межах наданих повноважень винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з дотриманням вимог передбачених ст.ст. 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України, судові витрати віднести на рахунок державного бюджету.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.251, 254, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 69, 71, 104, 159, 160, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Токар