Справа № 826/3783/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3783/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.
за участю:
представника відповідачаХітько В.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 23 вересня 2014 року за №1527/17-01.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Позивачем подано письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін.

В судове засідання з'явився представник відповідача, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача до суду не з'явився, хоча він був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6, зареєстрований Шевченківською районною державною адміністрацією міста Києва 12 грудня 2006 року (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1), та перебуває на обліку, як платник податків, у Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м. Києва та є платником податку на додану вартість, що підтверджується Свідоцтвом № 100143203 від 03 жовтня 2008 року.

Основним видом господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 є вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41).

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 з питань правильності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість за період: січень, лютий, квітень, травень, червень 2014 року, за результатами якої складено акт від 04.09.2014 № 1077/17-01/НОМЕР_1.

Зі змісту названого акта вбачається, що контролюючим органом встановлено завищення платником суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок у банку в сумі 215545,00 грн., в тому числі в січні 2014 року в сумі 58985,00 грн., лютому 2014 року в сумі 61464,00 грн., квітні 2014 року в сумі 30123,00 грн., травні 2014 року в сумі 23922,00 грн., червні 2014 року в сумі 41051,00 грн.

Такий висновок відповідач мотивував тим, що ФОП за відсутності ведення бух обліку, іншого обліку в частині підтвердження використання майна у власній господарській діяльності, а також не будучи суб'єктом права власності на таке майно, не має законних підстав щодо податкового кредиту з ПДВ. На переконання контролюючого органу, правові підстави для включення до податкового кредиту сум ПДВ фізичною особою-підприємцем у разі придбання ним основних фондів відсутні взагалі. При цьому, будь-яких сумнівів щодо реальності вчинених позивачем із контрагентами у перевіряємий період операцій відповідач у акті не висловив.

Враховуючи висновки зазначеного акта, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.09.2014 № 1527/17-01, згідно з яким за порушення пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 215 545,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 107772,50 грн.

Вважаючи вказане рішення податкового органу незаконним, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та завищення податкового кредиту є помилковими, а зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі - протиправним.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування рішення окружного адміністративного суду, виходячи з такого.

Приписами п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Положеннями п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України закріплено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем ввезено на митну територію України транспортний засіб, податок на додану вартість при розмитненні якого враховано у складі податкового кредиту у спірному періоді.

Вказані обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією ВМД від 13.12.2013 № 100250000/2013/019641, згідно з якою на територію України автомобілю вантажного тягача - сідельна марка: Scania, модель: R480LА4X2, номер шасі: XLER4X4. Митна вартість (скорегована) - 137326,37 грн., податок на додану вартість сплачений митним органам у розмірі 30211,80 грн.

Автомобіль зареєстрований у ВРЕВ УДАІ в місті Києві 16 грудня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрації серії САТ № 468542.

Судом встановлено, що з метою здійснення господарської діяльності та утримання транспортних засобів позивачем за перевіряємий період укладались договори про надання послуг з технічного обслуговування автотранспортних засобів та паливно-мастильних матеріалів з метою їх подальшого використання у межах своєї діяльності.

Так, судом першої інстанції правильно встановлено, що протягом періоду січень, лютий, квітень, травень, червень 2014 року позивачем укладались договори з ПП "ОККО-БІЗНЕС", ТОВ "СМ-Лубрікантс", ПП "Тедекс Мастила Україна", ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Ізотоп Прибор Сервіс", ТОВ "ТПК "Омега-Автопоставка", ТОВ "Автоєвротрейд", ТОВ "КМС- АВТО", ПП "Віптранс-Сервіс", ТОВ " Сервіс Груп-7", ТОВ "Руптела-Україна", ТОВ "Системи Контролю Транспорту", ТОВ "АВАНТІ ГРУП", ТОВ "Трак центр Лтд", ТОВ "Тахосервіс", ТОВ "Київ-Скан" та ФОП ОСОБА_9

Зокрема, між Приватним підприємством "Окко-бізнес" (продавець) та позивачем (покупець) укладено договір купівлі-продажу товарів по старт-картах від 23 березня 2011 року № 00ОБСК-1246, відповідно до якого продавець зобов'язується передати (відпустити) товари у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти товари та повністю оплатити товари в порядку та на умовах, вказаних у цьому договорі та додатках (додаткових угодах) до нього.

На виконання умов зазначеного договору, ПП "Окко-бізнес" виписано податкові накладні, також у матеріалах містяться накладні на відпуск товарів та платіжні доручення.

Крім того, між ТОВ "СМ-Лубріканст" (постачальник) та позивачем (покупець) укладено договір поставки від 15 травня 2013 року № 15/03-13-02, відповідно до якого постачальник передає та поставляє, а покупець купує та оплачує на умовах та у порядку визначених цим договором товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від постачальника до покупця та є невід'ємними частинами цього договору.

На підтвердження виконання умов договору у позивач надав виписані контрагентом податкові накладні та видаткові накладні.

За змістом договору постачання від 9 грудня 2013 року № 165/13, укладеного між Приватним підприємством "Телекс Мастила Україна" (постачальник) та позивачем (покупець), відповідно до якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, доставити мастила та змазки в асортименті, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти та оплатити таку продукцію.

На підтвердження виконання умов вказаного договору, позивачем надано копії видаткової та податкової накладної.

Також, судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ "НВП "Ізотоп Прибор Сервіс" укладено договір від 16 грудня 2013 року № 071-13, відповідно до якого постачальник зобов'язується поставити технологічне обладнання виробництва фірми CoJali S.L. (Іспанія) для обслуговування автомобілів, у комплектності зазначеній у Додатку № 1 до Договору, та згідно із замовленнями Замовника, а також обслуговувати його відповідно до сервісних та гарантійних умов, що наведені у Додатку 2. Додаток № 1 та Додаток 2 є невід'ємними частинами цього договору.

На виконання умов зазначеного договору, позивачем надано протокол узгодження договірної ціни на постачання технологічного обладнання для обслуговування автомобілів - Додаток № 1 до вказаного договору та сервісні та гарантійні умови обслуговування обладнання - Додаток № 1 до договору. Також надано повідомлення про відступлення права вимоги, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Ізотоп Прибор Сервіс" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Глобалтранс Сіті" право вимоги за частиною Договору № 071-13 від 16 грудня 2013 року, укладеного між первісним кредитором (ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Ізотоп Прибор Сервіс") та позивачем. Крім іншого, позивач надав накладну та податкову накладну.

Також, судом попередньої інстанції встановлено, що за результатами придбання запасних запчастин для транспортних засобів та здійснення розрахунків ТОВ "ТПК "Омега-Автопоставка" виписано податкову накладну та видаткову накладні.

ТОВ "Автоєвротрейд" у зв'язку із придбанням запасних запчастин для транспортних засобів та здійсненням розрахунків виписано на користь позивача відповідні податкові накладні та видаткові накладні.

Крім того, за результатами придбання запасних запчастин для транспортних засобів та здійснення розрахунків ТОВ "КМС-АВТО" виписано позивачеві податкові накладні та видаткові накладні.

Також, відповідно до договору про надання послуг від 01 жовтня 2012 року № 5, укладеного між позивачем (замовник) та ПП "Віптранс-Сервіс", виконавець зобов'язується за завданням замовника надати послуги по ремонту транспортного засобу, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. В матеріалах справи наявні виписані на виконання умов цього договору податкові накладні та наряди - замовлення.

Крім того, за результатами придбання запасних запчастин для транспортних засобів та здійснення розрахунків ТОВ "Київ-Скан" сторонами складено акти надання послуг та виписано податкові накладні.

Згідно з умовами договору на надання послуг по обслуговуванню та ремонту дорожніх транспортних засобів від 12 березня 2012 року, укладеного між ТОВ "Сервіс Груп -7" (виконавець) та позивачем (замовник), замовник передає, а виконавець приймає та виконує діагностику, обслуговування та ремонт дорожніх транспортних засобів, що належать замовнику, на підставі заявки на обслуговування та ремонт.

На підтвердження руху активів в процесі здійснення господарської операції позивачем надано суду копії атів надання послуг та податкові накладні.

Також, відповідно до договору про надання послуг від 27 вересня 2012 року № 2709/12-2, укладеного між ТОВ "Руптела-Україна" (виконавець) та позивачем (замовник), відповідно до якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги з моніторингу транспортного засобу (транспортних засобів) замовника в режимі реального часу, на якому встановлено обладнання GPS/GSM, а замовник зобов'язується оплачувати послуги виконавця відповідно до договору. На виконання умов зазначеного договору, в матеріалах містяться податкові накладні та акти надання послуг.

Крім того, за результатами придбання запасних запчастин для транспортних засобів та здійснення розрахунків Товариством з обмеженою відповідальністю "Тахосервіс" складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) та виписано податкову накладну на користь позивача.

Як встановлено судом, за змістом договору від 13 травня 2013 року № 26, укладеного між ТОВ "Системи контролю транспорту" (продавець) та позивачем (покупець), продавець зобов'язується поставити та налагодити систему контролю транспорту "Глобус" у кількості та комплектації згідно додатку № 2, який є невід'ємною частиною даного Договору. На підтвердження виконання умов договору, руху активів в процесі здійснення господарської операції позивачем надано копії додатку № 1 до договору від 13 травня 2013 року № 26, актів здачі прийняття робіт (надання послуг), податкових накладних та видаткової накладної.

Також, за результатами придбання запасних запчастин для транспортних засобів та здійснення розрахунків ТОВ "Аванті Груп" на користь позивача виписано податкові накладні, також складено видаткові накладні, акти прийому-передачі виконання робіт.

В той же час, за результатами придбання запасних запчастин для транспортних засобів та здійснення розрахунків ТОВ "Трак Центр ЛТД" складено акт надання послуг та виписано податкову накладну.

Крім того, судом встановлено, що за результатами придбання послуг з ремонту транспортних засобів та здійснення розрахунків між позивачем та ФОП ОСОБА_9 складено акт здачі-прийняття робіт та виписано податкову накладну від 21 грудня 2013 року № 56.

Поряд із вищенаведеним, позивачем у періодах, щодо яких контролюючим органом проведено перевірку, податковий кредит формувався також у зв'язку з: придбанням послуг перевезення у ТОВ "ВЕЛЕС-АГРОТРЕЙД" на підставі договору транспортного експедирування 17 вересня 2013 року № 1769; придбанням послуг сертифікації дорожніх транспортних засобів, їх складових та приладдя на підставі договору від 11 грудня 2013 року № 12/2013, укладеного з ТОВ "ІМПЕРІОН ГРУП"; оренди нежитлового приміщення на підставі договору суборенди від 4 січня 2014 року № 10/2 з ПАТ "ОСОБА_10 ТЕХНІКА"; придбанням послуг по книжкам МДП у Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України; придбанням робіт з надання рішення для цілей митного оформлення у ДП "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості"; придбанням у ДП "Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут" робіт з оформлення міжнародного сертифіката технічного огляду, з визначення відповідності конструкції і технічного стану вантажного автомобіля вимогам чинних Резолюцій Європейської Конференції Міністрів транспорту до "особливо зелених і безпечних" та "ЄВРО-3 безпечних" вантажних автомобілів; придбанням послуг у ТОВ "Консалтинговий регіональний економічний центр" з обслуговування транспортного засобу, який прибув самостійно на СОМ.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов названих договорів, контрагентами позивача вписано на його користь відповідні податкові накладні. Також у матеріалах містяться акти здачі прийняття виконаних робіт.

Відповідач не оспорює реальності наведених вище господарських операцій позивача.

Згідно з частиною 3 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Поряд з цим, судом встановлено, що саме на підставі зазначених вище документів позивач формував витрати господарської діяльності та і податковий кредит з ПДВ, сплаченого у ціні товарів (робіт, послуг).

Водночас, контролюючий орган прийшов до висновку про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та завищення податкового кредиту, у зв'язку із чим прийняв рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. При цьому, власну позицію мотивував тим, що фізична особа-підприємець, за відсутності ведення бухгалтерського обліку, іншого обліку в частині підтвердження використання майна у власній господарській діяльності, а також не будучи суб'єктом права власності на таке майно, не має законних підстав щодо податкового кредиту з ПДВ. На переконання контролюючого органу, правові підстави для включення до податкового кредиту сум ПДВ фізичною особою-підприємцем у разі придбання ним основних фондів відсутні.

Поряд з цим, як було зазначено вище, з положень пункту 198.3 статті 198 та 193.1 статті 193 Податкового кодексу України вбачається, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товарів, послуг, необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України, з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач у податкових деклараціях з податку на додану вартість відображав суми ПДВ на підставі податкових накладних, виписаних постачальниками та на підставі митних декларацій щодо ввезення на митну територію України транспортних засобів.

Як було зазначено вище, основним видом господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 є вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41), матеріалами справи підтверджується, що позивач придбав саме транспортні засоби для перевезення великогабаритних вантажів, тобто з метою використання у межах господарської діяльності.

При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до другого абзацу пункту 6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. N 1371) транспортні засоби, що належать фізичним особам-підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

Водночас, відповідач не заперечує, що придбані транспортні засоби, запасні частини та роботи з технічного обслуговування автотранспортних засобів та придбанням паливно-мастильних матеріалів позивач використовував у межах власної господарської діяльності.

Також відповідач не заперечує, що наведені вище операції з придбання товарів, робіт, послуг мали реальний характер, крім того, відповідачем не висловлено зауважень до форми та змісту первинних документів складених на виконання договорів, не зазначено про дефекти форми чи змісту таких документів і судовою колегією таких не встановлено.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини використання позивачем придбаних транспортних засобів, запасних частин та робіт у власній господарській діяльності, підтвердження сум ПДВ, сплачених в ціні цих товарів податковими накладними, суд першої інстанції, на переконання судової колегії, дійшов правильного висновку про правомірність включення сум ПДВ у вартості таких товарів до податкового кредиту відповідного податкового періоду.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст ухвали виготовлено 30 червня 2015 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.