Справа № 681/508/15-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 681/508/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Боб'як Б.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

24 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 30 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язати перерахувати пенсію,

В С Т А Н О В И В :

06.04.2015 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Полонського районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язати перерахувати пенсію.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 30.04.2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційних скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач з 31.03.2014 року перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області та одержує пенсію як державний службовець по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 29.01.2015 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Полонському районі в Хмельницькій області щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_2 матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Полонському районі в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії для ОСОБА_2 з 12 червня 2014 року з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, які виплачувались позивачу у період його роботи в Полонській міській раді з 1.07.2007 року по 31.12.2011 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного від 10.03.2015 року вище вказане рішення було залишено без змін.

Виконуючи судове рішення, відповідачем здійснено перерахунок пенсії в розмірі 70% із суми заробітної плати, з якої раніше була призначена пенсія та враховуючи суми індексації та матеріальної допомоги за рішенням суду.

Не погоджуючись з нарахованим розміром пенсії позивач звернувся до Пенсійного фонду із заявою здійснити перерахунок пенсії в розмірі 80%, на що отримав відмову.

На думку позивача, перерахунок пенсії в розмірі 70% є необгрунтованим та порушує його законні права та охоронювані інтереси, що стало причиною звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про державну службу", Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до змісту ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на момент виходу позивача на пенсію) пенсія державним службовцям призначаються в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з матеріалами справи, пенсія позивачу була призначена з 31.03.2014 року в розмірі 80 % заробітку.

Проте, при нарахуванні пенсії пенсійним фондом безпідставно не було враховано до заробітку, з якого здійснюється нарахування пенсії, суми індексації та матеріальної допомоги, право на які було підтверджено постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 29.01.2015 року та постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.03.2015 року.

В подальшому при перерахунку пенсії відповідачем було застосовано норми Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи та ст. 37 Про державну службу в редакції, чинній з 01.10.2011 року, тим самим зменшено розрахунковий розмір пенсії з 80 відсотків до 70 відсотків.

Таким чином, зміни, що відбулись в законодавстві, стосуються саме призначення, а не перерахунку пенсії. В даному ж випадку здійснювався саме перерахунок пенсії, а відповідно розмір пенсії повинен розраховуватись відповідно до законодавства чинного на момент її призначення, тобто в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, розмір пенсії визначається у відсотках, що встановлені на момент призначення пенсії, а не на момент здійснення перерахунку.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 10.12. 2013 р. у справі № 21-420а13, від 02.12. 2014 року у справі №21-456а14.

При цьому, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом є обов"язкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Якщо за результатами справи факту такого порушення не встановлено, у адміністративного суду немає правових підстав для задоволення позову. При цьому колегія суддів зазначає, що оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачем безпідставно поширена дія Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи та ст. 37 Про державну службу в редакції, чинній з 01.10.2011 року, тим самим зменшено розрахунковий розмір пенсії позивача з 80 відсотків до 70 відсотків.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Апелянтами не надано достатніх доказів в підтвердження доводів апеляційної скарги, у звязку з чим останні задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційних скарг відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 30 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г.

ОСОБА_3