Справа № 755/2345/15-а
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 755/2345/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Чех Н.А. Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

30 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Главою 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження в окремих категоріях адміністративних справ. Зокрема, ч. 1 ст.183-2 КАС України, яка є імперативною нормою, встановлюється перелік адміністративних справ, щодо яких обов'язково застосовується скорочене провадження. Проте, частиною другою цієї статті передбачається можливість розгляду в скороченому провадженні за умови, що вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб. Тобто лише у випадку залучення до участі у справі третіх осіб адміністративна справа не може бути розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у ч. 1 ст.183-2 КАС України адміністративні справи, щодо яких застосовується скорочене провадження, можуть бути розглянуті не у скороченому провадженні у випадку, передбаченому ч. 4 ст.183-2 цього Кодексу з обов'язковим постановленням відповідної ухвали.

При відкритті провадження в адміністративних справах за позовними вимогами, зазначеними у ч. 1 ст.183-2 КАС України, суди першої інстанції мають зазначати, що саме скорочене провадження відкривається в адміністративній справі, а постанови суду першої інстанції за результатом розгляду таких справ мають містити виключно відомості, зазначені у частині шостій цієї статті.

Тому порушення судом першої інстанції особливості провадження справи, а саме розгляд її не у скороченому провадженні, не є перешкодою для апеляційного її розгляду в порядку письмового провадження, в зв'язку з чим і оскарження постанови суду першої інстанції здійснюється в порядку, передбаченому ч.ч. 8-10 ст.183-2 КАС України.

Крім того, порушення судом першої інстанції норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення справи.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2015 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва. Її чоловік - ОСОБА_4, отримував пенсію державного службовця відповідно до Указу Президента України від 25.05.1994 року № 254. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

14.07.2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії (переведення з одного виду пенсії на інший) у зв'язку з втратою годувальника, як непрацездатному члену сім'ї померлої особи відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 70 % пенсії померлого годувальника.

Листом від 17.09.2014 року № 15907/06 відповідач повідомив ОСОБА_3 про встановлення їй пенсії за особливі заслуги перед Україною.

22.10.2014 року ОСОБА_3 звернулася до управління із заявою щодо підстав нарахування їй пенсії та обґрунтування розрахунку.

Листом від 30.10.2014 року № 562/09/Л-546 управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва повідомило позивача, що розрахунок пенсії відповідає вимогам чинного законодавства, з посиланням на Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та лист Міністерства праці та соціальної політики України від 02.11.2006 року № 2951/0/10-06/039. Додатково зазначено, що відповідно до вказаного листа, у разі втрати годувальника непрацездатним членам сімей осіб, пенсію яким було призначено відповідно до Указу Президента від 25.05.1994 року № 254, призначають у розмірі 50 % від пенсії померлого годувальника.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія, у зв'язку з втратою годувальника, призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія, у зв'язку з втратою годувальника, призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років, непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім'ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім'ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судом першої інстанції встановлено, що чоловік позивача - ОСОБА_4 отримував пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно з ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Так, 14.07.2014 року позивач звернулась із заявою про призначення їй пенсії державного службовця на підставі Закону України «Про державну службу».

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем неправомірно було відмовлено позивачу в перерахунку пенсії позивачеві згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу», оскільки ОСОБА_4 одержував пенсію державного службовця згідно з Законом України «Про державну службу». Відтак позивач має право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.