Справа № 463/4710/14-а
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року м. Львів 463/4710/14-а

2-а/463/67/15

Личаківський районний суд м. Львова

в складі

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю представника позивача та

одночасно третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи Львівської міської ради ОСОБА_5

та третьої особи ОСОБА_6

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 районної адміністрації Львівської міської ради, третіх осіб: Львівської міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_11 про визнання протиправним та скасування розпорядження, суд -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача, третіх осіб про визнання протиправним та скасування розпорядження ОСОБА_8 районної адміністрації Львівської міської ради від 05.10.2011 року №512 «Про надання дозволу на влаштування тераси в квартирі №1 в будинку №5 на вул. Самійленка».

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що вказане розпорядження винесено з порушенням його прав та законних інтересів, не відповідає вимогам чинного законодавства України, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню з ряду підстав. Так, зазначив, що цим розпорядженням ОСОБА_6 та ОСОБА_9 надано дозвіл на влаштування тераси зі сторони їхньої квартири №1 на вул. Самійленка, 5 у м. Львові без його згоди, як співвласника квартири №2 у вищевказаному будинку та суміжного землекористувача в порушення п.5 Регламенту затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 30.09.2011 року №883.

В той же час, наслідком прийняття оспорюваного розпорядження, стало здійснення ОСОБА_6 та ОСОБА_12 побудови тераси з порушенням санітарно-пожежних та архітектурно-будівельних норм і у випадку завершення такої, на його думку, призведе до погіршення вентиляції підвального приміщення та руйнування водостоку, унеможливить доступ до санітарно-технічних комунікацій загального користування, перекриє єдиний можливий доїзд до будинку. Вказані обставини відповідачем при прийнятті розпорядження не досліджувалися, як і можливість облаштування додаткового заїзду до будинку. У звязку із цим переконаний, що будівництво третіми особами тераси здійснюється з порушенням вимог пожежної безпеки, санітарних норм, суперечить вимогам Державних будівельних норм. Окрім цього, будинок належить до пам'яток архітектури, а тому виходячи із законодавчо встановлених обмежень щодо режиму використання таких обєктів, переконаний, що будинок повинен зазнавати в процесі експлуатації якомога менших змін та зберігати свій автентичний вигляд. Просить адміністративний позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача та одночасно представник третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3 підтримав адміністративний позов в повному обємі з наведених підстав, доповнив, що не зважаючи на те, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 28.01.2011 року було встановлено порядок користування земельними ділянками згода сусідніх землекористувачів стосовно прибудови тераси є необхідна. В той же час, влаштування на підставі розпорядження тераси створюватиме перешкоди в повноцінному користуванні належними позивачу на праві власності підвальним приміщенням, санітарно-технічними комунікаціями, водопостачанням для обслуговування фасаду будинку і прибудинкової території та існуючим каналізаційним колектором розміщеним у дворі на прилеглій до будинку території.

Представник відповідача ОСОБА_8 районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_4 відносно адміністративного позову заперечила, суду пояснила, що оскаржуване позивачем розпорядження є законним та не порушує прав позивача, оскільки прийняте з врахуванням рішення Личаківського районного суду м. Львова про встановлення порядку користування земельною ділянкою, закріпленою за будинком №5 по вул. Самійленка в м. Львові. Крім цього вказала, що адміністрацією надавався третім особам ОСОБА_9 та ОСОБА_6 дозвіл не на будівництво, а на облаштування тераси на консолях, а не на фундаменті без захоплення земельної ділянки з опорою на існуючий фундамент огорожу сусідньої земельної ділянки. Тому, в такий спосіб жодні права чи законні інтереси позивача, як співвласника будинку не були порушені, доступ до комунікацій будинку не перекривався, таке облаштування тераси не тягне за собою порушення міцності, надійності, довговічності будинку, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення. Крім цього, з врахуванням того, що будинок є памяткою архітектури, а відтак погодження представлених проектних пропозицій погоджувалося управлінням охорони історичного середовища. А тому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Представник третьої особи Львівської міської ради ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, пояснив, що вказаним розпорядженням права позивача, як суміжного землекористувача не порушуються, оскільки ним надано дозвіл на облаштування тераси на консолях без зайняття земельної ділянки. Також не порушені права позивача, як і співвласника будинку, оскільки тераса розташована з протилежної сторони будинку від місця його проживання, не перекриває доступ до вентиляційних каналів, підвальних приміщень та інженерних комунікацій. З врахуванням наведеного вважає, що адміністрацією правомірно на підставі зібраних документів та без отримання згоди позивача було вирішено питання про надання дозволу третім особам ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на облаштування тераси. Просить в задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_6 в судовому засіданні відносно позову заперечила, суду пояснила, що зібравши необхідний перелік документів, вона звернулася до ОСОБА_8 районної адміністрації та на підставі оспорюваного розпорядження отримала дозвіл на облаштування тераси. В 2013 році спорудження вказаної тераси вона завершила, після чого оформила відповідні правовстановлюючі документи. Зазначила, що вказаною терасою права позивача одним чином не порушуються, оскільки тераса з одного боку є дотичною до лоджії її квартири, яка облаштована за згодою позивача у 2001 році, а з іншого боку спирається на фундамент огорожі суміжної земельної ділянки. Жодним чином тераса не займає земельної ділянки закріпленої за їх будинком та не чинить перешкод позивачу у користуванні інженерними спорудами розміщеними на ній та в доступі до вентиляційних решіток та інших комунікацій будинку. А тому просить відмовити в задоволенні позову.

Треті особи ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в судове засідання повторно не зявилися, про час та місце розгляду адміністративного позову були повідомлені у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили, явку свого представника не забезпечили, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи та давши правову оцінку представленим доказам у їх сукупності, суд вважає, що слід постановити судове рішення про таке.

Судом встановлено, що будинок №5 по вул. Самійленка, 5 у м. Львові складається з двох квартир. При цьому квартира №1 перебуває у приватній власності третіх осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_6, а власниками квартири №2 являються позивач ОСОБА_7 та треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Розпорядженням ОСОБА_8 районної адміністрації Львівської міської ради від 05.10.2011 року №512 (а.с.10 том 1), третім особам ОСОБА_9 та ОСОБА_6 надано дозвіл на влаштування тераси зі сторони дворового фасаду в квартиру №1 у будинку №5 на вул. Самійленка відповідно до відкоригованої проектної документації.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги, вважає, що вказане розпорядження прийняте органом місцевого самоврядування без отримання його згоди, що призвело до виконання власниками квартири №1 будівельних робіт, якими порушуються його права як співвласника будинку, а також санітарно-технічні та будівельні норми, оскільки внаслідок облаштування тераси він позбавлений можливості доступу до інженерних мереж будинку з метою їх обслуговування, погіршуються умови користування підвальним приміщенням, перекривається єдиний можливий доїзд до будинку.

Так, згідно з ч.2 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи. Відповідно до ст.5 Закону України «Про основи містобудування» (в редакції Закону від 12.03.2011 року) при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок; охорона культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених пунктів; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; інформування через засоби масової інформації громадян про плани перспективного розвитку територій і населених пунктів, розміщення важливих містобудівних об'єктів; участь громадян, об'єднань громадян в обговоренні містобудівної документації, проектів окремих об'єктів і внесення відповідних пропозицій до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій; захист прав громадян та громадських організацій згідно із законодавством.

Крім цього, у відповідності ч.2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Отже, при прийняті оскаржуваного розпорядження відповідач зобовязаний був дотримуватися зазначених вище вимог, а саме при наданні дозволу на влаштування тераси до квартири АДРЕСА_1 перевірити, чи було враховано законні інтереси та вимоги усіх власників будинку та користувачів земельної ділянки, закріпленої за ним, зокрема факт наявності згоди позивача на здійснення добудови тераси до будинку.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України N 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року встановлено, що відповідно до Конституції України всі суб'єкти права власності рівні перед законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступника) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівноправними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями, в тому числі із питань улаштування мансард, надбудови поверхів та інше.

Однак, як встановлено в судовому, при вирішенні питання про надання дозволу власникам квартири АДРЕСА_2 на влаштування тераси, ОСОБА_8 районною адміністрацією Львівської міської ради в порушення наведених положень закону факт наявності згоди співвласників квартири №2 цього ж будинку, а зокрема згоди позивача, не перевірявся. А відтак з цих підстав розпорядження є таким що не відповідає вимогам законодавства України.

При цьому суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача ОСОБА_8 районної адміністрації та представника третьої особи Львівської міської ради про те, що при вирішенні даного питання не вимагалася згода позивача, оскільки рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28.01.2011 року, яким встановлено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками будинку, на даний час скасовано ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21.11.2013 року. А тому посилання відповідача на ту обставину, що облаштування тераси передбачалося на земельній ділянці, з врахуванням визначеного порядку користування земельною ділянкою є безпідставними.

Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, що хоча і проектною документацією передбачено облаштування тераси на консольній основі з опорою на існуючий фундамент огорожі суміжної земельної ділянки, однак внаслідок облаштування позивачу створено перешкоди у доступі до каналізаційного люку, що розташований під терасою, а також утруднено користування підвальними приміщеннями через закриття доступу до віконного прорізу в обємі цих приміщень.

Дані обставини додатково підтверджуються висновком експертного будівельно-технічного дослідження (а.с.21-24 том 2), яким встановлено, що при умові будівництва (прибудови) тераси до квартири №1, що в будинку №5 по вул. Самійленка у м. Львові (історичний ареал), якщо взяти до уваги рельєф, де розташований вказаний будинок; наявність каналізаційного колектора; наявність вікна з підвального приміщення квартири №2; наявність виведеної труби водогону для обслуговування прибудинкової території з вікна підвального приміщення квартири №2 не відповідатиме вимогам Державних ОСОБА_13 з огляду можливості його повноцінної експлуатації. Заїзд до будинку №5 по вул. Самійленка зі сторони існуючих сходів з вул. Самійленка технічно неможливий і не відповідатиме вимогам ДБН так, як рельєф місцевості містить перепад висот, ухил території в бік будинку становить біля 3,0м що унеможливлює влаштування заїзду на територію будинковолодіння. Технічна можливість доступу пожежної машини до будинку №5 по. вул. Самійленка при умові будівництва (прибудови) тераси до квартири №1, що в будинку №5 по вул. Самійленка не буде так, як на момент проведення огляду відстань від стіни веранди до межі становить 4,61м, а якщо буде здійснено власниками квартири №1 прибудову тераси, то відстані буде недостатньо для влаштування заїзду, який є обов'язковим для забезпечення виконання протипожежних вимог Додатку 3.1 (обов'язковий) ДБН 360-92* «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Технічної можливості у власників квартири №2, що в будинку №5 по вул. Самійленка обслуговувати свої балкони, фасад, покрівлю, стіни, ринви у випадку будівництва (прибудови) тераси до квартири №1, що в будинку №5 по вул. Самійленка не буде.

За таких обставин суд переконаний, що прийнявши оскаржуване розпорядження про надання дозволу на влаштування тераси в квартирі №1 в будинку №5 на вул. Самійленка, без отримання згоди позивача, ОСОБА_8 районна адміністрація вийшла за межі наданих їй законом повноважень, що внаслідок проведених власниками квартири №1 будівельних робіт спричинило до порушення прав позивача у вигляді створення перешкод у користуванні приміщеннями будинку, що є у його власності, а також земельною ділянкою, закріпленою за будинком, що перебуває у спільному користуванні співвласників будинку. А тому адміністративний позов слід задоволити визнавши протиправним та скасувати зазначене розпорядження органу місцевого самоврядування.

Одночасно задовольняючи адміністративний позов, суд у відповідності до положень ст. 94 КАС України понесені судові витрати відшкодовує позивачу з місцевого бюджету м. Львова.

Керуючись ст.ст. 2,9,94,160-163 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження ОСОБА_8 районної адміністрації Львівської міської ради від 05.10.2011 року №512 «Про надання дозволу на влаштування тераси в квартирі №1 в будинку №5 на вул. Самійленка».

Стягнути з місцевого бюджету м. Львова в користь позивача ОСОБА_7, понесені ним судові витрати у справі - судовий збір в розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 25 червня 2015 року.

Суддя: Гирич С. В.