Справа № 813/4904/14
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 р. № 876/8146/14

ОСОБА_1 апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_2,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці Міндоходів на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року в адміністративній справі № 813/4904/14 за позовом ОСОБА_1 митниці Міндоходів до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року ОСОБА_1 митниця Міндоходів звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (надалі ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області) ОСОБА_4 по винесенню постанов про накладення на боржника ОСОБА_1 митницю Міндоходів штрафів за невиконання та повторне невиконання без поважних причин рішення суду в установлений державним виконавцем строк: від 23.06.2014 року ВП № 43406748 в розмірі 1020,00 грн та від 14.07.2014 року ВП № 43406748 в розмірі 2040 грн. Також просила скасувати вказані постанови.

Позовні вимоги мотивовані тим, що штрафи на ОСОБА_1 митницю Міндоходів накладено необґрунтовано, оскільки рішення суду про поновлення ОСОБА_5 на роботі виконати неможливо через відсутність у ОСОБА_1 митниці вакантної посади державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Краковець»; вказана причина є поважною.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила ОСОБА_1 митниця Міндоходів, яка вважає, що при винесенні рішення у цій справі суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи; постанова винесена за невідповідності висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просила скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тими ж аргументами, що й вимоги позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області Шестака О.В. ВП № 43406748 від 26.05.2014 р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 813/482/14, виданого 08.05.2014 р. ОСОБА_1 окружним адміністративним судом, щодо негайного виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_5 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Краковець» ОСОБА_1 митниці Міндоходів та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 2270,03 грн.

Оскільки, всупереч законним вимогам державного виконавця, рішення суду в частині поновлення на роботі незаконно звільненого працівника не виконано, а будь-яких обґрунтованих пояснень щодо причин невиконання не надано, постановою від 23.06.2014 р. ВП № 43406748 головний державний виконавець ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області Шестак О.В. наклав на ОСОБА_1 митницю Міндоходів штраф у розмірі 1020,00 грн за невиконання рішення суду без поважних причин.

02.07.2014 р. за вих.№ 13-70-10/15-5780 ОСОБА_1 митниця Міндоходів звернулася до начальника ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області з заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду в порядку статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», в якій просила звернутися із заявою щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення до суду, який видав виконавчий документ, та зупинити виконавче провадження.

У відповідь на цю заяву начальник ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області у вимозі від 14 липня 2014 року № 09.1-45/363/В3-6899 повідомив, що підстав для звернення державного виконавця до суду із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення немає.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області Шестака О.В. ВП № 43406748 від 14.07.2014 р. за повторне невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення суду на ОСОБА_1 митницю Міндоходів накладено штраф у розмірі 2040,00 грн. Постанова мотивована тим, що всупереч законним вимогам державного виконавця рішення суду в частині поновлення на роботі незаконно звільненого працівника не виконано, а причини невиконання, на які посилається ОСОБА_1 митниця Міндоходів у заяві від 02.07.2014 року, не є поважними.

Не погоджуючись із постановами про накладення штрафу за невиконання судового рішення, ОСОБА_1 митниця Міндоходів оскаржила їх до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» (надалі Закон).

У відповідності до статті 11 Закону державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У статті 17 Закону передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

У відповідності до частин першої та другої статті 25 Закону державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника у строк до пятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно із частиною другою статті 75 Закону у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше пяти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 89 Закону у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України є обовязковими до виконання на всій території України.

Частиною першою статті 255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Крім того, згідно із частиною другою статті 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який, врахувавши ту обставину, що судове рішення позивач не виконав не надав належних доказів на підтвердження такого виконання (в тому числі й нарахування і виплати спірних сум заборгованості стягувачу ОСОБА_5І.), також не надав належних доказів поважності невиконання судового рішення у встановлений державним виконавцем строк, прийняв правильне рішення щодо законності винесених постанов про накладення на боржника штрафу.

Суд відкидає як безпідставні доводи апелянта щодо відсутності вакантних посад державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Краковець», оскільки будь-яких доказів внесення змін до штатного розпису ОСОБА_1 митниці Міндоходів щодо ліквідації цих посад чи скорочення їх числа не було надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач під час винесення постанов про накладення на боржника ОСОБА_1 митницю Міндоходів штрафів від 23.06.2014 року та від 14.07.2014 року в ході здійснення виконавчого провадження діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а тому оскаржувані постанови є правомірними.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року в адміністративній справі № 813/4904/14 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

ОСОБА_2

Ухвала в повному обсязі складена 26 червня 2015 року.