Справа № 821/1952/14
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 р. Справа № 821/1952/14

Категорія: 3.5 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року по справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до Територіальної державної інспекції з питань праці у Херсонській області, державного інспектора праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Херсонській області ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:

05.06.2014р. ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці у Херсонській області, державного інспектора праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Херсонській області ОСОБА_1, в якому просило суд:

- визнати дії відповідачів при проведенні позапланової перевірки позивача згідно направлення від 19.05.2014 року №465 протиправними;

- визнати протиправним та скасувати припис Територіальної державної інспекції з питань праці у Херсонській області від 26.05.2014 року №21-01-04/173-125;

- визнати протиправним та скасувати подання Територіальної державної інспекції з питань праці у Херсонській області від 26.05.2014 року №21-01-04/77.

Ухвалою судді від 30.07.2014 року закрито провадження у справі в частині визнання протиправним та скасування подання Територіальної державної інспекції з питань праці у Херсонській області від 26.05.2014 р. №21-01-04/77.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 29.10.2014 року у задоволенні адміністративного позову ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» 12.11.2014 року подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального і матеріального права, просила скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29.10.2014 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність будь-яких належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

27.01.2014 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено контракт №12, яким передбачено, що остання приймається на роботу до ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» членом Правління, за посадою - заступник голови правління з фінансово-економічних питань. В зазначеному контракті також вказано, що вона може бути відсторонена від здійснення повноважень члена правління в порядку, встановленому Статутом товариства.

Наказом голови правління ПАТ «Херсонська ТЕЦ» від 11.04.2014 року №71 ОСОБА_2 відсторонено від виконання посадових обов'язків у зв'язку з встановленими фактами неналежного виконання останньою посадових обов'язків та незабезпечення належного контролю за діяльністю підпорядкованих структурних підрозділів.

Згідно наказу №114-к від 12.05.2014 року ОСОБА_2 звільнено із займаної посади відповідно до ч.1 ст.41 КЗпПУ.

В період з 21.05.2014 року по 26.05.2014 року заступником начальника відділу - державним інспектором праці Територіальної державної інспекції з питань праці в Херсонській області проведено позапланову перевірку дотримання позивачем законодавства про працю.

Вищезазначена перевірка була здійснена відповідно до направлення від 19.05.2014 року №455 за зверненням гр. ОСОБА_2 через прокуратуру м. Херсона від 23.04.2014 року №53р, від 24.04.2014 року №75-206-14, особистим зверненням гр. ОСОБА_2 від 14.05.2014 року та погодження Держпраці від 08.05.2014 року № 90/22-04/02-14.

За результатами вказаної перевірки державним інспектором праці складено акт перевірки від 26.05.2014 року, яким встановлено порушення трудового законодавства, внесено позивачу припис від 26.05.2014 року №21-01-04/173-125 про усунення виявлених порушень.

Відповідно до вказаного припису від позивача вимагається: 1) відповідно до вимог ст.46 КЗпПУ проводити відсторонення від роботи працівників згідно законодавчо встановлених підстав; 2) відповідно до вимог ч.1 ст.149 КЗпПУ пояснення від працівників які притягуються до дисциплінарної відповідальності одержувати до застосування дисциплінарного стягнення.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням інспекції, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог і відповідно, з правомірності дій відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції та вважає їх обгрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 06.04.2011р. №386/2011 затверджено «Положення про Державну інспекцію України з питань праці», відповідно до ч.2 якого, Державна інспекція України з питань праці є правонаступником прав та обов'язків державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю - урядового органу, що діяв у системі Міністерства праці та соціальної політики України.

Крім того, згідно із ч.1 вказаного Положення, Державна інспекція України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, який, в тому числі, але не виключно, забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Державна інспекція України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (п.7 «Положення»).

Відповідно до вимог п.п.5,7 ч.6 вказаного Положення, інспекція праці має право здійснювати безперешкодно перевірки у виробничих, службових та адміністративних приміщеннях роботодавців, а також перевірки робочих місць працівників, розташованих поза цими приміщеннями, з метою нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, ознайомлюватися під час проведення перевірок з інформацією, документами і матеріалами та одержувати від роботодавців необхідні для виконання повноважень Держпраці України копії або витяги з документів, ведення яких передбачено законодавством про працю та законодавством про зайнятість; видавати в установленому порядку роботодавцям, обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень законодавства про працю.

Процедура проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці визначена «Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів», який затверджено Наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року №390 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 року за №1291/21603.

Як слідує з п.п.2,3 Порядку №390, право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці. Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених ЗК «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

При цьому, п.4 вказаного Порядку №390 встановлено, що інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи та акту перевірки №21-01-04/173, перевірка додержання ПАТ «Херсонська ТЕЦ» законодавства про працю проводилася на підставі направлення на проведення перевірки, у присутності голови правління ОСОБА_3, головного бухгалтера ОСОБА_4 та начальника і провідного інженера з підготовки кадрів ОСОБА_5

Крім того, п.п.7,8 Порядку №390 передбачено, що за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства. Рішення Інспектора може бути оскаржене у порядку, встановленому законодавством.

При чому, судова колегія звертає увагу на те, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 12.01.2010р. №1-рп/2010 по справі №1-2/2010 за конституційним зверненням ТОВ "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьою статті 99 Цивільного кодексу України вирішив, що в аспекті конституційного звернення положення ч.3 ст.99 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року №435-IV «члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов'язків» слід розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства у будь-який час і з будь-яких підстав усунути особу (осіб) від виконання обов'язків члена (членів) виконавчого органу за умови, якщо в установчих документах товариства не визначено таких підстав.

Тобто, усунення члена виконавчого органу товариства від виконання своїх обов'язків, яке передбачене ч.3 ст. 99 Цивільного кодексу України, не є відстороненням працівника від роботи в розумінні ст. 46 Кодексу законів про працю України.

Як випливає з положень ст. 46 КЗпП України, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

А згідно з ч.1 ст.149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмових пояснень.

Як зазначалося вище, статут ПАТ «Херсонська ТЕЦ» містить вказівку на те, що до повноважень наглядової ради входить право відсторонити від роботи члена правління Товариства.

Таким чином, за вказаних обставин, наказ голови правління ПАТ «Херсонська ТЕЦ» від 11.04.2014 року №76 про проведення службового розслідування та тимчасового відсторонення від обов'язків ОСОБА_2 винесений у рамках трудового законодавства.

Однак, наданий позивачем у якості доказу на підтвердження своїх доводів, протокол засідання Наглядової ради ПАТ «Херсонська ТЕЦ» від 17.04.2014 року, не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки засідання наглядової ради мало місце вже після видання цього наказу №76. В тій частині протоколу, на який посилається позивач, члени ради тільки "проінформовані, щодо прийняття рішення про відсторонення члена правління ОСОБА_2С." (т.б. саме рішення фактично було прийнято одноособово головою правління 11.04.2014 р.).

Відносно ненадання позивачу погодження Держпраці на проведення перевірки ПАТ «Херсонська ТЕЦ», а також копії звернення заявника колегія суддів погоджується з думкою суду 1-ї інстанції, що чинним законодавством не зобов'язано орган державного контролю під час проведення перевірки надавати суб'єкту господарювання погодження центрального органу виконавчої влади на її проведення.

Окрім того, щодо посилання позивача на акт про неможливість отримати пояснення від 11.05.2014 року, то судова колегія зазначає, що останнім, в свою чергу, фактично не вчинено жодних дій щодо отримання від ОСОБА_2 письмових пояснень, в той час як факт перебування працівника на підприємстві 12.05.2014 року підтверджується її особистими підписами в наказі про звільнення №114-к від 12.05.2014 року та у відомості на виплату грошей.

Отже, за таких обставин, апеляційний суд, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції, висновку про необгрунтованість та недоведеність позовних вимог ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль».

До того ж, слід зазначити й про те, що згідно із вимогами ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи правильності висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія, діючи в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду 1-ї інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

ОСОБА_6