Справа № 816/1714/15
Суддя: С.А. Іваненко
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/1714/15

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Іваненко С. А., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2015 року позивач ОСОБА_1 об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі - ОСОБА_1 ОДПІ, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2, відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 4513,97 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем значиться відповідний податковий борг, що виник внаслідок неповної та несвоєчасної сплати самостійно задекларованої суми податкового зобов'язання згідно поданої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач заперечення на позов не надав, в судове засідання не зявився. Ухвали та повістки суду, направленні відповідачу на адресу: АДРЕСА_1, 39600 та квартал 274, 2, кв. 42, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, повернулись до суду з відміткою поштового відділення про невручення листа адресатові через закінчення терміну зберігання. Відповідно до відомостей, наданих Управлінням Державної міграційної служби України в Полтавській області в порядку частини третьої статті 107 Кодеску адміністративного судочинства України, відповідач зареєстрований за вищезазначеною адресою та відомості про зміну свого знаходження органу міграційної служби не надавав.

Відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Зважаючи, що доставка ухвали та повістки суду на адресу відповідача згідно із даними Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, підтверджується підписом листоноші та виходячи з викладеного, суд виконав свій обовязок щодо повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Як визначено частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

При цьому, відповідно до положень частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів, а також, беручи до уваги відсутність потреби у допиті свідка чи експерта, суд, в судовому засіданні 24 червня 2015 року, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із пунктом 179.1 статті 179 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 подав контролюючому органу податкову декларацію про майновий стан та доходи № НОМЕР_1 від 30 квітня 2014 року за 2013 рік, відповідно до якої ним самостійно визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 7000,00 грн. /а.с. 6-7/.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню податкове зобов'язання самостійно визначене платником податків.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджено, що у встановлений законодавством термін, вказану суму самостійно задекларованого податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, відповідачем в повному обсязі не сплачено.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання /пункт 59.3. цієї ж норми/.

За правилами пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 ОДПІ сформовано податкову вимогу № 5546-25-694 від 22 серпня 2014 року на загальну суму податкового боргу платника податків за узгодженим податковим зобов'язанням у розмірі 5000,00 грн., яка направлена на адресу відповідача, та отримана ним 29 серпня 2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи /а.с. 10/.

Доказів оскарження податкової вимоги від 22 серпня 2014 року № 5546-25-694 суду не надано.

Заборгованість відповідача з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування частково погашена за рахунок наявної переплати в розмірі 2000,00 грн. та часткової добровільної сплати на суму 500,00 грн.

У звязку з неповною та несвоєчасною сплатою сум податкового зобовязання, на підставі підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, ОСОБА_2 нараховано пеню у розмірі 13,97 грн.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Станом на день розгляду справи сума податкового боргу, ОСОБА_2 становить 4513,97 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості /а.с. 9/ та відомостями картки особового рахунку платника податків останнього.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи наявність у відповідача обов'язку зі сплати податкових зобовязань, а у позивача прав на контроль за сплатою податкових зобов'язань і штрафних (фінансових) санкцій та на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову - про стягнення не сплаченої на дату судового розгляду справи суми боргу в розмірі 4513,97 грн.

Згідно з частиною четвертою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Отже, позов належить задовольнити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Полтавській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) кошти на погашення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 4513 (чотири тисячі пятсот тринадцять) гривень 97 (девяносто сім) копійок на р/р 0008, одержувач: УК у м. Кременчук /м. Кременчук/ 11010500, , банк одержувача: ГУДКСУ в Полтавській області, МФО: 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.А. Іваненко