Справа № 825/1284/15-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1284/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Лайн Груп» до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області від 31.03.2015 № 1000/17-06-20, яким «ТОВ Транс Лайн Груп» нараховано штраф у розмірі 6702,53 грн. та пеню у розмірі 234,59 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем своєчасно та в повному обсязі виконано свої зобов'язання щодо сплати єдиного внеску з юридичних осіб за лютий 2015 року у розмірі 75734,24 грн., з врахуванням понижуючого коефіцієнта (24,27%), у зв'язку з чим рішення податкового органу, яким «ТОВ Транс Лайн Груп» нараховано штраф у розмірі 6702,53 грн. та пеню у розмірі 234,59 грн. є протиправним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Транс Лайн Груп» з врахуванням понижуючого коефіцієнта 24,27% сплатила єдиний соціальний внесок у строки та у розмірах відповідно до чинного законодавства.

У березні 2015 року позивач подав звітність про нарахування єдиного внеску за лютий 2015 року (з понижуючим коефіцієнтом до ставки єдиного внеску).

Разом з тим, встановлено, що у звіті за лютий 2015 року у програмі «Медок», за допомогою якої звіт відправляється до ДПІ, помилково було сформовано автоматичний розрахунок полів, через що після закриття звіту програма перерахувала звіт згідно проценту нарахування встановленому для підприємства (38,52%) без врахування понижуючого коефіцієнта (24,27%). Отже, у податковий орган надійшов невірний звіт.

Недоїмка у березні 2015 року виникла в зв'язку з тим, що у відповідності до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» № 77-VIII від 28.12.2014 року платникам, зазначеним в абзацах 2 та 3 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону про ЄСВ, надається право на застосування понижуючого коефіцієнта.

Матеріали справи свідчать про те, що дійсно, у лютому 2015 року підприємство має право застосовувати ставку єдиного внеску не 38,52% (52 клас професійного ризику), а 24,27% (38,52% х 0,63).

Оскільки на час подання звіту була відсутня нова форма звіту з ЄСВ, то щоб зменшити нарахування ЄСВ платникам потрібно було в ручному режимі зменшувати суму ЄСВ.

Згідно поданого ТОВ «Транс Лайн Груп» звіту за лютий 2015 року відповідні рядки звіту не було зменшено.

Враховуючи, що позивачем своєчасно не погашено недоїмку - 33512,65 грн, ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області було прийнято рішення № 1000/17-06-20 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач на підставі невірного звіту розрахував єдиний внесок, встановлений для підприємства без врахування понижуючого коефіцієнта. Станом на 20.03.2015 року (термін сплати ЄСВ) переплата внесків згідно даних підприємства склала 10826,28 грн. згідно даних ДПІ у м. Чернігові та виник борг у сумі 44466,96 грн. - 10826,28 грн. = 33512,65 грн. На цю суму нарахований штраф 20% - 6702,53 грн. та пеня - 234,59 грн.

Вважаючи рішення відповідача про нарахування штрафу та пені неправомірним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» позивач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до органу доходів і зборів у строки, в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади.

Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом для позивача є календарний місяць (ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

У відповідності до п. 9-5 Прикінцевих положень та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» по 31.12.2015 року при нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам та/або при нарахуванні винагороди за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами розмір єдиного внеску, встановлений ч. 5 та абз. 2 ч. 6 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для платників єдиного внеску, визначених в абз. 2, 3, 4 та 7 п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, застосовується з понижуючим коефіцієнтом (далі - коефіцієнт), якщо платником виконуються одночасно такі умови:

а) база нарахування єдиного внеску в розрахунку на одну застраховану особу в звітному місяці (далі - БН (зо) збільшилась на 20 і більше відсотків порівняно з середньомісячною базою нарахування єдиного внеску платника за 2014 рік в розрахунку на одну застраховану особу (далі - СмБН(зо) 2014);

б) після застосування коефіцієнта середній платіж на одну застраховану особу в звітному місяці (далі - СП(зо)м) складе не менше ніж середньомісячний платіж на одну застраховану особу платника за 2014 рік (далі - СмП(зо) 2014);

в) кількість застрахованих осіб у звітному місяці, яким нараховані виплати, не перевищує 200 відсотків середньомісячної кількості застрахованих осіб платника за 2014 рік (далі - СмК(зо)2014). Ця умова не застосовується до платників єдиного внеску, визначених в абз. 3 та 4 п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону.

Матеріалами справи підтверджено, що умови для застосування позивачем понижуючого коефіцієнту було виконано у зв'язку з цим позивач у березні 2015 року подав звітність про нарахування єдиного внеску за лютий 2015 року з понижуючим коефіцієнтом до ставки єдиного внеску.

Вся сума грошового зобов'язання, що визначена позивачем, сплачена у відповідності до норм законодавства та була перерахована до бюджету у встановлені законом терміни.

Отже, сплата єдиного внеску з юридичних осіб відбулась в відповідному розмірі, який передбачений законодавством України та не породжує збитків, завданих бюджету України.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, матеріали справи свідчать про відсутність з боку позивача складу правопорушення, у зв'язку з цим притягнення до відповідальності у вигляді накладення штрафу та пені є протиправним.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч даним вимогам, відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення.

Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно задоволення позовних вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Лайн Груп» до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А.Г. Степанюк

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.