Справа № 816/3367/13-а
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року м. Київ К/800/61052/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30 липня 2013 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості, Полтавського обласного центру зайнятості про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів. Просила визнати незаконною бездіяльність Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості та визнати незаконною відмову Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості щодо проведення перерахунку (донарахування) заробітної плати за додані в 2011 році 18 днів щорічної відпустки та зобов'язати Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості провести перерахунок (донарахування) заробітної плати за додані в 2011 році 18 днів щорічної відпустки і виплатити її.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що оскільки постановою Вищого адміністративного суду від 29 січня 2013 року визнано незаконними дії Полтавського обласного центру зайнятості та зобов'язано Полтавський обласний центр зайнятості приєднати ОСОБА_4 основну щорічну відпустку повної тривалості 30 календарних днів до відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами та призначити її з 22 жовтня 2011 року, то відповідач повинен здійснити вказані виплати.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 липня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2013 року змінено постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30 липня 2013 року в частині підстав відмови у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачка з серпня 2009 року працювала у Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості. У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до директора Полтавського обласного центру зайнятості із заявою про приєднання основної щорічної відпустки терміном 30 календарних днів до відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами. Наказом Полтавського обласного центру зайнятості № 751-в від 7 жовтня 2011 року позивачці надано відпустку за період роботи з 1 вересня 2011 року по час фактичного виходу основного працівника, тобто по 21 січня 2012 року, тривалістю 12 календарних днів з 22 жовтня 2011 року по 2 листопада 2011 року.

Постановою Вищого адміністративного суду від 29 січня 2013 року визнано незаконними дії Полтавського обласного центру зайнятості та зобов'язано Полтавський обласний центр зайнятості приєднати ОСОБА_4 основну щорічну відпустку повної тривалості 30 календарних днів до відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами та призначити її з 22 жовтня 2011 року.

На виконання вказаної постанови Вищого адміністративного суду України 12 лютого 2013 року Полтавським обласним центром зайнятості було видано наказ № 51-к «Про внесення змін до наказу Полтавського обласного центру зайнятості від 7 жовтня 2011 року № 751-в», яким основна щорічна відпустка повної тривалості 30 календарних днів приєднана позивачці до відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами і призначена з 22 жовтня 2011 року по 20 листопада 2011 року.

У квітні 2013 року позивачка звернулася із заявою до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості та просила повідомити чи проводився перерахунок (донарахування) та виплата сум відпускних (заробітної плати за час перебування у відпустці) їй за 30 днів, замість 12 днів, а у разі не проведення перерахунку повідомити причину не проведення вказаного перерахунку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 1 серпня 2013 року, яка набрала законної сили, визнано незаконними дії Полтавського обласного центру зайнятості в частині відмови виплатити ОСОБА_4 грошову компенсацію за невикористані в 2011 році дні відпустки та зобов'язано Полтавський обласний центр зайнятості виплатити їй компенсацію за невикористані в 2011 році дні відпустки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачкою не було використано додаткові дні відпустки, надані наказом Полтавського обласного центру зайнятості № 51-к від 12 лютого 2013 року, підстави для перерахунку та виплати залишку основної щорічної відпустки ОСОБА_4 відсутні.

Змінюючи постанову суду першої інстанції в частині підстав відмови у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 1 серпня 2013 року, яка набрала законної сили, зобов'язано Полтавський обласний центр зайнятості виплатити ОСОБА_4 компенсацію за невикористані у 2011 році дні відпустки, тобто захищено право позивачки на отримання грошових коштів як компенсації за невикористані у 2011 році дні відпустки, то підстав для задоволення позову щодо проведення Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості перерахунку (донарахування) заробітної плати за додані в 2011 році дні щорічної відпустки немає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

За таких обставин, коли постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 1 серпня 2013 року, тобто судовим рішенням, яке набрало законної сили, зобов'язано Полтавський обласний центр зайнятості виплатити ОСОБА_4 суму коштів, яку вона просить зобов'язати виплатити відповідача, то позовні вимоги задоволенню не підлягають. А відтак суд апеляційної інстанції обґрунтовано змінив рішення суду першої інстанції та відмовив у задоволенні позову з підстав отримання позивачкою компенсації за невикористані у 2011 році дні відпустки.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про незаконність судових рішень, порушення норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на доказах та матеріалах справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції та змінене судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2013 року та змінену постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30 липня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк