Справа № 808/1951/15
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року (11 год. 35 хв.) Справа № 808/1951/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя, м. Запоріжжя

до відповідача: ОСОБА_1, м. Запоріжжя

про: стягнення витрат на навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Правобережний районний центр зайнятості м. Запоріжжя (далі позивач) звернувся із адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача суму витрат на навчання у розмірі 1 109,08 грн.

В обґрунтування адміністративного позову зазначає, що безробітного ОСОБА_1 було направлено на професійне навчання до Державного навчального закладу «Запорізьке вище індустріальне-політехнічне училище» за професією «електрогазозварник», строк навчання з 23.09.2014 по 06.03.2015. Згідно наказу від 15.01.2015 № 01-«В-СНН» відповідача з 16.01.2014 відраховано зі складу слухачів за систематичні пропуски занять без поважних причино. Окільки ОСОБА_1 відраховано з 16.01.2015 з навчального закладу без поважних причин, відповідач зобовязаний відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» повернути суму витрат на навчання в розмірі 1 109,08 грн. Вказує, що 18.02.2015 Правобережним районним центром зайнятості м. Запоріжжя направлено на адресу відповідача лист від 17.02.2015 № 01-19/514 про відшкодування коштів, а саме повернення суми витрат на навчання у розмірі 1 109,08 грн. Враховуючи те, що відповідач вказану суму у передбачений строк не повернув, тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму витрат на навчання в судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.05.2015 відкрито провадження в адміністративній справі № 808/1951/15 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 08.06.2015.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 08.06.2015, не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом заздалегідь. Судова повістка отримана уповноваженою особою позивача 28.05.2015, про що свідчить долучене до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

08.06.2015 представником позивача через канцелярію суду подано клопотання (вх. № 23820) про розгляд справи за відсутністю представника Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та зазначає, що сума боргу не змінилась.

В судове засідання відповідач також не зявився. Поштова кореспонденція направлена на адресу місця реєстрації відповідача повернулась до суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання».

Частиною 4 ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються:

юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи те що, поштова кореспонденція направлялась відповідачу за адресою, яка відповідає реєстраційним відомостям, то згідно вимог ст.ст. 33, 35 КАС України, слід вважати, що останній повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов до висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, в порядку письмового провадження.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття, основні засади загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон України № 5067-VI) та Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-ІІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон України № 1533-ІІІ).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України № 5067-VI безробітним визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 43 Закону України № 5067-VI передбачено, що статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи;

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України № 5067-VI статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

13.08.2014 ОСОБА_1 звернувся до Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя із заявою про надання йому статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з 8-го дня після реєстрації. У поданій заяві відповідач зазначив, що він через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Не отримує пенсію на пільгових умовах та за вислугою років. Не є субєктом підприємницької діяльності. Не отримує відповідно до законодавства: допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного (6-річного) віку; допомогу, компенсацію та/або надбавку по догляду за дитиною-інвалідом, інвалідом І групи, особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує стороннього догляду або досягла 80-річного віку; грошове забезпечення як батьки-вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки; грошову допомогу по догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. Не є членом особистого селянського господарства, фермером або членом фермерського господарства. Не навчається на денній (очній) формі навчання.

Судом зясовано, що відповідач був ознайомлений з правами та обовязками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», про що свідчить особистий підпис відповідача у вищезазначеній заяві.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя від 13.08.2014 № НТ140813 ОСОБА_1 надано статус безробітного із призначенням виплати допомоги по безробіттю з 13.08.2014 по 07.05.2015.

Механізм організації територіальними органами Державної служби зайнятості України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, в районах, містах, районах у містах, а також відповідними міжрегіональними територіальними органами (далі - територіальні органи) професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних (далі - професійне навчання безробітних) визначається Порядком професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України від 31.05.2013 № 318/655 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.06.2013 за № 1029/23561 (далі Порядок № 318/655).

Професійне навчання безробітних організовується на замовлення роботодавця або для самозайнятості, провадження підприємницької діяльності, поточної та перспективної потреби ринку праці з урахуванням побажань безробітних і здійснюється у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах Державної служби зайнятості України, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання (далі - навчальні заклади) або безпосередньо у роботодавців - замовників кадрів за рахунок коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (п. 1.2 Порядку 318/655).

22.09.2014 відповідачем подано до Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя заяву про направлення на курси (на стажування) за спеціальністю електрогазозварник.

Згідно наданого позивачем договору районного, міськрайонного, міського, районного у місті центру зайнятості з громадянином щодо його професійного навчання від 22.09.2014 № 00005, безробітний ОСОБА_1 був направлений на професійне навчання до Державного навчального закладу «Запорізьке вище індустріальне-політехнічне училище» за професією «електрогазозварник» зі строком навчання з 23.09.2014 по 06.03.2015 з метою сприяння подальшому працевлаштуванню.

Підпунктами 3.1.1, 3.1.2 п. 3.1 розділу 3 вищезазначеного договору визначено, що у випадках пропусків занять без поважних причин, інших порушень навчальної дисципліни і систематичної неуспішності з ряду предметів навчальної програми проводиться відрахування з навчального закладу відповідно до нормативно-правових документів, що регулюють це питання. У разі припинення навчання без поважних причин або відмови працювати за професією (спеціальністю), набутою в результаті професійного навчання з громадянина стягується загальна сума витрат на професійне навчання. Якщо громадянин відмовляється добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії наказу Державного навчального закладу «Запорізьке вище індустріальне-політехнічне училище» від 15.01.2015 № 01 «В-СНН», ОСОБА_1 відраховано у звязку із припиненням навчання з 16.01.2015.

Відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України № 1533-ІІІ, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (п. 3 ст. 36 Закону України № 1533-ІІІ).

Відповідно до п. 2.10 Порядку № 318/655 у разі припинення безробітним професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання.

Згідно довідки Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя, заборгованість відповідача за навчання становить 1 109,08 грн.

Пунктом 7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України від 13.02.2009 № 60/62 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 за № 232/16248 (далі Порядок № 60/62) передбачено, що протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

З матеріалів справи судом зясовано, що 18.02.2015 позивачем на адресу ОСОБА_1 направлено лист від 17.02.2015 № 01-19/514 про необхідність повернення суми витрат на навчання у розмірі 1 109,08 грн.

У разі неможливості вручення повідомлення про необхідність повернення коштів з підстав, передбачених абзацом першим пункту 132 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 № 1155, відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства (п. 8 Порядку № 60/62).

Згідно п. 9 Порядку № 60/62 рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку.

На протязі розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів оскарження рішення позивача щодо повернення коштів в судовому порядку або до центру зайнятості вищого рівня.

Оскільки відповідачем у встановлений чинним законодавством строк, не перераховано на рахунок Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя суму витрат за навчання, то за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 1 109,08 грн.

Відповідно до ст. 39 Закону України № 1533-ІІІ спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

В ході розгляду справи відповідачем не надано суду доказів добровільного повернення коштів в розмірі 1 109,08 грн. на рахунок Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя.

З огляду на вищезазначене та беручи до уваги те, що відповідача було відраховано з навчального закладу без поважних причин, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, суд вважає позовні вимоги Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя щодо стягнення з ОСОБА_1 суму витрат на навчання у розмірі 1 109,08 грн. законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 41, 71, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя до Запорізького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення витрат на навчання, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя (69114, м. Запоріжжя, пр. Радянський, буд. 33, , р/р 4259, банк УДК у Хортицькому районі м. Запоріжжя ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) суму витрат на навчання у розмірі 1 109,08 (одна тисяча сто девять гривень 08 коп.) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко