Справа № 161/3574/15-а, 2а-161/161/15
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 р. Справа № 876/5696/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про зобов'язання провести перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у місті Луцьку Волинської області про визнання дії неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до Закону України "Про державну службу" управлінням Пенсійного фонду України в м. Луцьку з 01 листопада 2013 року йому була призначена пенсія відповідно до вимог ст. 37 Закону України "Про державну службу". 03.04.2014 року було проведено перерахунок пенсії і на даний час він отримує пенсію в розмірі 80 відсотків його заробітку у сумі 5236,34 грн. З таким розміром пенсії не погоджується, так як управлінням Пенсійного фонду України в м. Луцьку, в порушення вимог чинного законодавства про пенсійне забезпечення, при розрахунку його пенсії не було враховано наступні грошові виплати: індексація заробітної плати - 113,52 грн., матеріальна допомога на оздоровлення - 15 914,93грн., виплати по цивільно - правовій угоді - 254,35 грн., а всього грошових виплат на загальну суму 16 282,80 грн., які він отримував під час роботи на державній службі і з яких в установленому порядку сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином відповідач недоплачує йому пенсію в сумі 542,76 грн. (16 282,80 : 24 х 80 %),чим грубо порушує його конституційне право на пенсійне забезпечення. Просив позов задоволити.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.04.2015 року позов задоволено. Визнано протиправним рішення управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку Волинської області за № 10/Л-01 від 06.01.2015 року про відмову включити індексацію заробітної плати - 113,52 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення -15 914,93 грн., виплати по цивільно - правовій угоді - 254,35 грн., а всього грошових виплат на загальну суму 16 282,80 грн., в заробітну плату ( дохід ) для обчислення пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України "Про державну службу". Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку Волинської області провести з 06.01.2015 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України "Про державну службу" в розмірі 80 відсотків, включивши в його дохід для обчислення пенсії наступні грошові виплати: індексацію заробітної плати в сумі 113,52 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 15 914,93 грн., виплати по цивільно-правовій угоді в сумі 254,35 грн., а всього грошових виплат на загальну суму 16 282,80 грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Луцьку як отримувач пенсії, з 01.11.2013року яка була призначена йому відповідно до вимог ст. 37 Закону України "Про державну службу".

03.04.2014 року ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії і на даний час він отримує пенсію в розмірі 80 відсотків його заробітку у сумі 5236,34 грн. З таким розміром пенсії позивач не погоджується, так як відповідачем в порушення вимог чинного законодавства про пенсійне забезпечення, при розрахунку його пенсії не було враховано індексації заробітної плати в сумі113,52 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 15 914,93грн., виплат по цивільно - правовій угоді в сумі 254,35 грн., а всього грошових виплат на загальну суму 16 282,80 грн., які він отримував під час роботи на державній службі і з яких в установленому порядку сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

06 січня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок призначеної йому пенсії, з врахуванням отриманих під час роботи на державній службі вищезазначених грошових виплат на загальну суму 16 282,80 грн., до якої додав довідку управління культури Волинської обласної держадміністрації від 03 квітня 2014 року за № 317/18/2-14 про нарахування та виплату йому матеріальної допомоги на оздоровлення, виплат по цивільно - правовій угоді та індексації заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією згідно Закону України "Про державну службу", у якій роботодавець підтвердив, що він отримував під час роботи зазначені виплати, з яких було в установленому порядку сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Проте, листом від 06 січня 2015 року за № 10/Л-01 відповідач заяву позивача залишив без задоволення, мотивуючи відмову тим, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати не належать до інших надбавок і не включається до заробітної плати при обчисленні пенсії державному службовцю згідно вимог Закону України "Про державну службу" і на даний час пенсія державному службовцю призначається у розмірі 60 відсотків.

Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин грошові виплати: індексація заробітної плати в сумі 113,52 грн., матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 15 914,93 грн., виплати по цивільно - правовій угоді в сумі 254,35 грн., а всього грошових виплат на загальну суму 16 282,80 грн., які позивач отримував під час роботи, і з яких сплачені в установленому порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися управлінням Пенсійного фонду України в м.Луцьку до заробітку ОСОБА_2 при обчисленні розміру пенсії останнього.

Аналогічна позиція відображена у постанові Верховного Суду України від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а-13 року у який зазначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.04.2015 без змін.

На постанову протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

ОСОБА_3