Справа № 338/676/15-а
Суддя: Битківський Л.М. Л. М.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/676/15-а

15 червня 2015 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Битківський Л.М.,

секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі про визнання протиправним розпорядження відповідача, повернення безпідставно стягнутих з пенсії коштів, зарахування трудового стажу та перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління ПФУ в Богородчанському районі в якому оскаржив дії відповідача, котрий необґрунтовано виключив з трудового стажу період його роботи на підприємствах ООО «НВП-Нефтеремсервис» та ОАО «Тазовская Нефтегазоразведочная экспедиция», провів перерахунок пенсії і прийняв розпорядження про стягнення надміру виплаченої пенсії. Одночасно просив повернути стягнуті з пенсії кошти і провести перерахунок пенсії, зарахувавши до стажу його роботи період з 25.12.1993 року по 05.03.2000 року в ООО «НВП-Нефтеремсервис» та з 03.05.2000 по 20.06.2008 року в ОАО «Тазовская Нефтегазоразведочная экспедиция» зарахувавши цей стаж в пільговому обчисленні як зароблений в умовах Крайньої Півночі.

В судовому засіданні заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що він з липня 2009 року перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Богородчанському районі як пенсіонер та отримує пенсію по інвалідності. При призначенні пенсії його трудовий стаж був обчислений на підставі даних трудової книжки та підтверджуючих довідок підприємств, на яких працював.

Відповідно до листа УПФУ в Богородчанському районі №1033/03 від 25.02.2015 року йому повідомлено про те, що в результаті проведення зустрічної перевірки з установами Пенсійного фонду Російської Федерації, не підтверджено відомості, що містяться в його трудовій книжці про роботу в період з 25.12.1993 року по 05.03.2000 року та з 03.05.2000 року по 20.06.2008 року. А тому стаж роботи, який обчислено відповідачем і взято до розрахунку при призначенні пенсії, становить 17 років 2 місяці 1 день, тобто зарахований по 28.11.1993 року. Одночасно відповідачем відмовлено у задоволенні його заяви про зарахування трудового стажу, заробленого в умовах Крайньої Півночі у пільговому півтора кратному обчисленні. З такою позицією відповідача щодо обчислення його стажу не погоджується. Крім того, вважає, що відповідачем безпідставно, в порушення законодавства в листопаді 2013 року проведено розрахунок переплати пенсії, яка нібито зайво виплачена на суму 55542 грн. і прийнято розпорядження №141999 яким з 01.12.2013 року щомісячно стягується 25% від нарахованої суми (по 281 грн. щомісячно). При цьому відповідач незаконно посилається на наявність його згоди на таке відрахування, посилаючись на заяву від 05.12.2013 року, яка за вимогою працівників ПФУ була написана його дочкою без його відома та згоди. Зокрема вказує, що дочка ОСОБА_2 зявилась до ПФУ з метою повідомити про те, що він тимчасово відсутній за постійним місцем проживання, а працівники ПФУ, ввівши її в оману спонукали до написання від його імені заяви про згоду на утримання з пенсії розрахованої ними переплати.

Вважає дії відповідача по перерахунку стажу в бік зменшення незаконними. Вказав, що жодної його вини у тому, що управління ПФУ не змогло провести звірку з підприємствами ООО «НВП-Нефтеремсервис» та ОАО «Тазовская Нефтегазоразведочная экспедиция» немає. Ніяких підроблених чи недостовірних документів до ПФУ він не подавав, вказаний час відпрацював на цих підприємствах, що підтверджується записами в трудовій книжці та представленими ще в 2010 році до ПФУ довідками про заробітну плату. В період з 1993 року по 2000 рік підприємство на якому він працював змінювало своє місцезнаходження. Тобто адміністрація підприємства один час знаходилась в м.Ніжнєваротовску, а згодом в м.Стрежевой. Одночасно змінювалась і назва з ООО на ОАО, однак він завжди працював у польових умовах безпосередньо на бурових майданчиках, а тому деталей про те, де підприємство було зареєстровано, за якою юридичною адресою знаходилось не знає. На вказаному підприємстві працювало багато людей з Івано-Франківської області, які також мають відповідні записи у трудових книжках і які можуть підтвердити факт існування такого підприємства загалом і його роботи на ньому зокрема. Внаслідок яких причин не підтверджено документально при проведенні зустрічної перевірки факт його роботи в ОАО «Тазовская Нефтегазоразведочная экспедиция» не зрозуміло, однак вважає, що така перевірка не відображає обєктивних даних.

Розпорядження про стягнення з нього переплати вважає незаконним, вважає, що підлягають поверненню йому кошти, які були стягнуті як виплачена надміру пенсія. Просить зарахувати йому до стажу період роботи з 25.12.1993 року по 05.03.2000 року на підприємстві ООО «НВП-Нефтеремсервис» та з 03.05.2000 року по 20.06.2008 року на ОАО «Тазовская Нефтегазоразведочная экспедиция».

Представник відповідача заявлений позов не визнала. Вказала, що первинно пенсія по інвалідності ОСОБА_1 була призначена з 20.07.2009 року в сумі 1822,54 грн. виходячи з розрахованого на час призначення трудового стажу 27 років 03 місці 11 днів.

За вказівкою керівництва ПФУ працівниками управління вчиняються дії по перевірці стажу роботи набутого в Російській Федерації. В ході перевірки достовірності поданих даних на запит відповідача щодо проведення акту зустрічної перевірки УПФУ РФ в м. Ніжнєваротвску Ханти-Мансійського автономного округу Югри 22.04.2010 року повідомило, що управління ОАО «НВПНефтеремсервис» Розової компанії ОАО «Газпром» не значиться. Натомість на обліку знаходиться ООО «НВП-Нефтеремсервис», яке є банкрутом. Місцезнаходження підприємства невідоме, документи до міського та районного архіву не надходили. Відсутні дані про таке підприємство у м.Стрєжевой, Томської області.

При перевірці достовірності даних про роботу позивача у ОАО «Тазовская Нефтегазоразведочная экспедиция», в тому числі на підставі його заяви, встановлено, що відділом ПФРФ в Тазовському районі Ямало-Ненецького автономного округу проведено документальну перевірку. За результатами перевірки виявилось, що в архівних матеріалах цього підприємства, що здані в архівний відділ адміністрації Тазовського району, даних про роботу ОСОБА_3 немає.

Виходячи з цього, 22.11.2013 року комісією ПФУ в Богородчанському районі було складено акт перевірки правильності призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до висновків якого, через подання ОСОБА_1 недостовірних довідок про стаж роботи та заробітну плату, розпорядженням УПФУ №141999 від 12.04.2013 року ОСОБА_4 перераховано пенсію по інвалідності 2 групи загального захворювання за період з 20.07.2009 року по 30.11.2013 року, в результаті чого виникла переплата в розмірі 55542,31 грн. 05.12.2013 року ОСОБА_1 подав до управління заяву про згоду на утримання виниклої переплати в розмірі 25% із його пенсії в рахунок переплати, а тому починаючи з грудня 2013 року здійснюється утримання з пенсії по 281.23 грн. і залишок боргу складає 50480,17 грн. Просила в позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, установ, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно ч.1 ст.50 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

ч.1 ст.103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що суми пенсій, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім"ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Отже підставою для повернення надміру виплачених сум пенсії, є, зокрема встановлення факту зловживання з боку пенсіонера наданими правами та можливостями, подання ним недостовірних даних.

В ході судового розгляду справи, судом не встановлено будь-яких обставин, які би свідчили про зловживання з боку відповідача або подання ним недостовірних даних, які призвели до виплати йому пенсії у завищеному розмірі.

Так, судом встановлено, що пенсія по інвалідності позивачу ОСОБА_1 призначена з 20.07.2009 року.

На час призначення пенсії трудовий стаж, обчислений відповідно до протоколу 3226 від 12.02.2010 року, складав 27 років 3 місяці 11 днів. Зокрема, відповідно до даних трудової книжки запис №21 від 25.12.1993 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду помічника бурильника капремонту скважин 4 розряду і працював на цій посаді у ОАО «НВПНефтеремсервис» до 05.03.2000 року. Ця обставина була підтверджена також довікою про розмір заробітку за вказаний період, яка видана 15.04.2001 року ОАО «НВПНефтеремсервис» і була прийнята управлінням ПФУ в Богородчанському районі при проведенні перерахунку пенсії. Згідно запису №23 в трудовій книжці від 03.05.2000 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу помічника бурильника експлуатаційного виробничого буріння скважин нафти і газу по 5 розряду і звільнений з даного підприємства 20.06.2008 року. На підтвердження розміру заробітку за вказаний період до ПФУ в Богородчансьому районі була представлена довідка підприємства.

Як встановлено з матеріалів справи, 17.02.2010 року до УПФ Російської Федерації в м.Томськ відповідачем було направлено запит щодо проведення акту зустрічної перевірки стажу і заробітної плати позивача в період з 25.12.1993 року по 05.03.2000 року на підприємстві ООО «НВПНефтеремсервис».

На даний запит УПФУ РФ в м.Ніжнєваротвску Ханти-Мансійського автономного округу Югри 22.04.2010 року повідомило, що відповідно до даних бази цього управління ОАО «НВПНефтеремсервис» Розової компанії ОАО «Газпром» таке підприємство не значиться. Натомість на обліку знаходиться ООО «НВП-Нефтеремсервис», яке є банкрутом. Місцезнаходження підприємства невідоме, документи до міського та районного архіву не надходили.

За змістом інформації, отриманої від ГУ УПФ РФ в м.Нижнєвартоську ХМАО-Югри та УПФРВ в м.Стрежевой встановлено, що підприємство ОАО «НВПНефтеремсервис» Розової компанії ОАО «Газпром» не перебуває на обліку саме в даних міських управліннях пенсійного фонду Російської Федерації. Вказані дані жодним чином не свідчать про те, що такого підприємства на території Російської Федерації не існувало і ОСОБА_1 не міг працювати на ньому в період з 25.12.1993 по 05.03.2000 року. Більше того, ГУ УПФ РФ в м.Ніжнєваротовску повідомило про наявність на обліку ООО «НВП-Нефтеремсервис», а (такий штамп стоїть в трудовій книжці позивача), яке віднесено до категорії банкрутство. Той факт, що документи від цього підприємства не поступали в архіви м.Нижнєвартовска не спростовує правильності виданої довідки (а.с.13) про заробітну плату позивача.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні засвідчили той факт, що також в період 2002-2007 років працювали в Російській Федерації на бурових участках ООО «НВП-Нефтеремсервис». Вказане підприємство проводило роботи в районах Крайньої Півночі. Їм відомо, що позивач також раніше працював на цьому ж підприємстві. Згідно представлених ними трудових книжок місцезнаходження підприємства змінювалось декілька разів і розташовувалось в окремі періоди у м.Ніжнєвартовску, Петушки, Срежевой.

Стосовно результатів зустрічної перевірки факту роботи ОСОБА_1 у ОАО «Тазовская Нефтегазоразведочная экспедиция», що проведена відділом ПФРФ в Тазовському районі Ямало-Ненецького автономного округу, то суд звертає увагу на те, що до перевірки архівним відділом адміністрації Тазовського району було надано накази по особовому складу підприємства за період з грудня 2000 року по 01.01.2004 року, а відомості про заробітну плату та табелі обліку робочого часу з грудня 2000 року по 01.01.2003 року. Інші документи, відповідно до акту перевірки в архівний відділ не здавались і не можуть бути перевірені. Виходячи з того, що актом перевірки не охоплено період прийняття та звільнення ОСОБА_1, відсутність відомостей про заробітну плату та табелів обліку робочого часу за інші роки свідчить про те, що не всі документи здані до архівного відділу, прийти до категоричного висновку про те, що стаж роботи ОСОБА_1 на цьому підприємстві не підтверджений не можливо.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердив, що йому відомо про факт роботи позивача протягом кількох років у ОАО «Тазовская Нефтегазоразведочная экспедиция», оскільки сам в протягом кількох місяців у 2002 році працював на даному підприємстві, що підтверджено даними трудової книжки.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи трудова книжка. Зазначеній нормі відповідає і пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. Пунктом 18 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємств, установи, організації, або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені у п.17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

З огляду на досліджені докази, суд прийшов до висновку, що посилання відповідача на те, що відомості про стаж роботи ОСОБА_1 в ОАО «НВПНефтеремсервис» та ОАО «Тазовская Нефтегазоразведочная экспедиция» є недостовірними і не можуть бути прийняті до розрахунку трудового стажу є не обґрунтованими. Відповідачем не доведено суду, що подавши до управління ПФУ трудову книжку та довідки про заробітну плату на вказаних підприємства, позивач діяв недобросовісно чи зловживав, подаючи недостовірні дані.

Тому, розпорядження начальника управління ПФУ в Богородчанському районі від 12.04.2013 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 винесено без достатніх правових підстав і є незаконним.

Крім того, відповідачем не подано обґрунтованих пояснень з приводу законності написання дочкою ОСОБА_7 ОСОБА_2 заяви про згоду на утримання з пенсії 25% місячного розміру в рахунок погашення переплати, замість батька, який її на вчинення таких дій не уповноважував.

Вирішуючи питання про зарахування у пільговому обчисленні періоду роботи в районах Крайньої Півночі суд виходить з таких міркувань. Відповідно до п. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 ІV (далі Закон № 1058) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (далі Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року (v1908400-67) Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

За приписами наведеної норми (в редакції Закону N 32-V від 26.07.2006) пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що позивач працював з 25.12.1993 року по 05.03.2000 року в ООО «НВП-Нефтеремсервис» та з 03.05.2000 по 20.06.2008 року в ОАО «Тазовская Нефтегазоразведочная экспедиция» які розташовані відповідно у Ханти-Мансійському та Ямало-Ненецькому автономних округах, що віднесені до районів Крайньої Півночі та прирівняних до них районів відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029. Разом з тим, підстав для зарахування в пільговому обчисленні періоду роботи позивача з 1993 року по 2008 рік не має, оскільки абзац 1 пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", передбачає пільгове зарахування стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року тільки за період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення стажу роботи громадянам України, що працювали в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі після 01.01.1991 року не передбачено чинним законодавством України. Тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

З метою поновлення прав позивача розпорядження начальника управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі від 12.04.2013 року про стягнення сум пенсій виплачених надміру слід скасувати і зобовязати відповідача припинити утримання з пенсії і повернути незаконно утримані суми пенсії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження начальника управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі від 12.04.2013 року про стягнення сум пенсій виплачених надміру за справою №141999 ОСОБА_1.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі припинити утримання з пенсії ОСОБА_1 переплати в розмірі 25% від розміру пенсії та повернути незаконно утримані суми пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя