Справа № 2-а-2014/11
Суддя: Похваліта С. М.
Дата ухвалення: 2011-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-2014/11
№ провадження 2-а/2840/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 березня 2011 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі судді Похвалітої С.М.,

розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

25 січня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська із позовом до Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

У своєму позові позивач прохає суд поновити строк звернення до суду, визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області в частині нарахування ОСОБА_1 в період з 29.11.2007 року по день ухвалення рішення державної та додаткової пенсії в розмірі нижчому ніж встановлено ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи при розрахунку з розміру мінімальної пенсії за віком нарівні прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність; зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області починаючи з 25.01.2010 року нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 державну пенсію у вищезазначеному розмірі та відповідно до зазначених вище норм та допустити рішення до негайного виконання.

Ухвалою судді від 25 січня 2011 року позовні вимоги за період з 29 листопада 2007 року по 24 липня 2010 рік залишені без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Таким чином, предметом даного спору є вимоги визнання неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області в частині нарахування ОСОБА_1 в період з 25 липня 2010 року по 25.01.2011 року державної та додаткової пенсії в розмірі нижчому ніж встановлено ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи при розрахунку з розміру мінімальної пенсії за віком нарівні прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність; зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області починаючи з 25.01.2011 року нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 державну пенсію у вищезазначеному розмірі та відповідно до зазначених вище норм та допустити рішення до негайного виконання.

Так, враховуючи вимоги позивача, вивчивши надані суду докази, вважаю, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, шо постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і довідкою МСЕК та не заперечується відповідачем.

На даний час позивач отримує пенсію по інвалідності згідно ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ", яка складається з державної пенсії і додаткової пенсії за ушкодження здоров'я, що не заперечується відповідачем.

Згідно до вимог ст. 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждаг: внаслідок Чорнобильської катастрофи " від 28 лютого 1991 року пенсія, яка повинна призначатись позивачу, як особі, віднесеній до категорії 1 та інваліду 3 групи не може бути нижчою, ніж 6 мінімальних пенсій за віком, а відповідно до ст. 50 цього Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначила додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі: інвалідам 3 групи - 50 % від мінімальне: пеасй за віком. В силу ст. 54 ч.З цього Закону обчислення і призначення пенсій у зв'язку з втратою годувальний внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорносвльсьяиі катастрофи із заробітку за межами зони відчуження проводиться на загальних підставах І :-Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державнепенсійне страх;-а-а-мінімальної пенсії за віком визначено прожитковим мінімумом для осіб, які втратили установленому в Законі „Про державний бюджет України» на відповідний рік.

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону України „Про статус та соціальний: які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності 31 жовтая'. збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесених до 1,2,3,4 категорій, та розмір щомісячн:; компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенс:' здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Наявність права у позивача щодо отримання пенсії у розмірах, які визначені Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України, а саме ч.2 ст. 46 Конституції України.

Вищезазначене свідчить, що пенсійні права позивача є порушеними та підлягають захисту судом шляхом визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання його вчинити певні дії, а саме провести перерахунок та виплату державної допомоги та додаткової пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та згідно з Порядком обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 523 від 30.05.1997 року.

При розрахунку державної та додаткової пенсії, передбаченої ст.ст. 50, 54 Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з цього визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

При цього суд не приймає до уваги заперечення відповідача в частині застосування ним при розрахунку пенсії позивача постанови Кабінету Міністрів України, якими встановлено розмір пенсії менший, ніж вказаний в Законі, так як на думку суду ці постанови суперечать закону.

А тому, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, вважаю, що при призначенні і виплаті пенсії позивачу відповідачем повинні застосуватись саме ст. ст. 50, 54 Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На підставі викладеного, керуючись ст.22, ст.19, ст.46, ст.48, ст. 64, ст.152 Конституції України, ст.ст. 1, 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 "Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", Постановою Кабінету Міністрів України № 523 від 30.05.1997 року "Про затвердження нового порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи", Постановою Кабінету Міністрів № 654 від 16.07.2008 року „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", ст. ст. 2, 8, 11, 99, 100, 102, 159-163, 183-2, 186,256 КАС України, суд, -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області щодо відмови у здійсненні перерахунку та нарахуванні пенсії ОСОБА_1 з 25 липня 2010 року державну пенсію в розмірі не нижчому ніж шість мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі не нижчому ніж 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з розрахунку з розміру мінімальної пенсії за віком на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області починаючи з 25 липня 2010, року нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 державну пенсію в розмірі не нижчому ніж шість мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі не нижчому ніж 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з розрахунку з розміру мінімальної пенсії за віком на рівні .прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове пенсійне страхування ".

Постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії

постанови. -ч

Суддя Похваліта С. М.