Справа № 815/103/15
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/103/15

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Танасогло Т.М.,

суддів Бойка А.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2015 року по справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкової вимоги, податкового повідомлення-рішення та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Публічне акціонерне товариство «Одесагаз» (далі позивач, або ПАТ «Одесагаз») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі відповідач, або ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області), у якому позивач просив скасувати податкову вимогу відповідача № 2414-25 від 11.09.2014 року про сплату боргу з орендної плати юридичних осіб в сумі 5755,48 грн., податкові повідомлення-рішення відповідача від 10.11.2014 року № НОМЕР_1 про сплату штрафу в сумі 38,70 грн. з орендної плати з юридичних осіб та від 10.11.2014 року № НОМЕР_2 про сплату штрафу в сумі 1093,11 грн. з орендної плати з юридичних осіб, зобов'язати відповідача внести до зворотного боку картки особового рахунку ПАТ «Одесагаз», що ведеться ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, відомості про сплату позивачем сум платіжними дорученнями № 262 від 06.06.2014 року на суму 43540 грн. спрямоване на сплату єдиного внеску, № 264 від 06.06.2014 року спрямоване на сплату податку з доходів фізичних осіб, № 13207 від 18.06.2014 року на суму 1913 грн. спрямоване на сплату авансового внеску з податку на прибуток за липень 2014 року, № 13225 від 18.06.2014 року на суму 5626,73 грн. спрямоване на сплату оренди землі з юридичних осіб за травень 2014 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2015 року вказаний позов - задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених позивачем вимог.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

13.02.2014 року позивач подав до ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області податкову декларацію з плати за землю з розрахунком оплати земельного податку за 2014 рік, згідно якої ПАТ «Одесагаз» визначив зобовязання по сплаті за землю за січень - листопад 2014 року по 5626,73грн., за грудень 5626,67 грн.

З метою оплати податкових зобовязань позивач подав до АТ «Єврогазбанк» платіжні доручення № 13225 від 18.06.2015 року на суму 5626,73 грн. з призначенням платежу земельний податок з юридичних осіб за травень 2014 року, № 11977 від 28.08.2015 року на суму 5626,73 грн. з призначенням платежу земельний податок з юридичних осіб за липень 2014 року, № 12638 від 29.09.2014 року на суму 5626,73 грн. з призначенням платежу земельний податок з юридичних осіб за серпень 2014 року.

Крім того, позивач подав до АТ «Єврогазбанк» платіжне доручення № 242 від 06.06.2014 року на суму 43540 грн. спрямоване на оплату єдиного внеску, платіжне доручення № 242 від 06.06.2014 року на суму 1913,00 грн. з призначенням платежу «авансовий внесок з податку на прибуток за Арцизське УЕГТ за липень 2014 року», № 264 від 06.06.2014 року на суму 5675 грн. з призначенням платежу «податок з доходів фізичних осіб за з/пл. за ІІ пол. травня 2014 року».

Проте, АТ «Єврогазбанк» згідно платіжних доручень ПАТ «Одесагаз» не перерахував кошти до державного бюджету.

Позивач, листами № 97 від 26.06.2014 року, № 239 від 20.06.2014 року, повідомив ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області про сплату грошових зобов'язань згідно платіжних доручень, не проведення банком зарахування податків до бюджету та відсутність його відповідальності за несвоєчасне перерахування банком податків до бюджету.

Незважаючи на обізнаність вказаних обставин щодо вини банківській установи за неперерахування або несвоєчасне перерахування сум податкових зобовязань позивача ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області сформувала та направила на адресу позивача податкову вимогу № 2414-25 від 11.09.2014 року на суму податкового боргу у розмірі 5755,48 грн. станом на 10.09.2014 року з орендної плати з юридичних осіб.

Крім того, 31.10.2014 року ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області складений акт камеральної перевірки № 001086/15-07-15/3351308, яким встановлено порушення термінів сплати суми грошового зобовязання по орендній платі з юридичних осіб протягом строків, визначених п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України.

На підставі акту камеральної перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 10.11.2014 року № НОМЕР_1 про сплату штрафу в сумі 38,70 грн. з орендної плати з юридичних осіб (20% грошового зобовязання, погашеного з затримкою) та від 10.11.2014 року № НОМЕР_2 про сплату штрафу в сумі 1093,11 грн. з орендної плати з юридичних осіб (10% грошового зобовязання, погашеного з затримкою).

Не погодившись з направленою відповідачем податковою вимогою та прийнятими податковими повідомленнями рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи заявлені позивачем вимоги, суд першої інстанції виходив із відсутності вини платника податків перед державою, мотивуючи це тим, що ПАТ «Одесагаз» своєчасно сплачує до державного бюджету обов'язкові платежі та податки, а порушення строків їх перерахування до бюджету виникло з вини АТ «Єврогазбанк», у зв'язку з чим, позивач не може нести відповідальність за правопорушення, яке він не вчиняв.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на викладене.

Згідно п.287.1 ст. 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до п.286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

За приписами п.54.1 ст. 54 Податкового кодексу України самостійно обчислена платником податків сума податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, зазначена ним у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом, вважається узгодженою.

Пунктом 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Приписами пп. 1.24, 1.29 ст. 1, п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що переказом коштів є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

За змістом ст. 8 вказаного Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Положенням п. 22.4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Відповідальність банків при здійсненні переказу, передбачена приписами ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», де зазначено, що отримувач має право на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Пунктом 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 року № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 року за № 377/8976, передбачено, що банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня». Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту «Дата надходження», який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

Отже, виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання та його сплати, пов'язане саме з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а ініціювання переказу вважається остаточно завершеним і за подальший переказ сум податкового зобов'язання відповідальність несе банк.

Пунктом 129.6 статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

З припису зазначеної статті вбачається, що якщо неперерахування податку, збору не є наслідком винних дій платника податку, то до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції, пеня або пред'явлена вимога про повне перерахування податкових платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що порушення порядку зарахування до бюджету та державних цільових фондів податків і зборів при пред'явленні платником податків до установи банку платіжних доручень у встановлений строк є виною банку, крім випадку, передбаченого п. 129.7 ст. 129 Податкового кодексу України, яким встановлено, що не вважається порушенням строків зарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) з вини банку, якщо таке порушення стало наслідком регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до браку вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку для здійснення зарахування; якщо у майбутньому банк або його правонаступники відновлюють платоспроможність, відлік термінів зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) розпочинається з моменту такого відновлення.

Тобто, відлік термінів зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) після відновлення платоспроможності банку розпочинається саме для банку, а не для платника податків.

Отже, направлення позивачем до обслуговуючого банку належним чином оформлених платіжних доручень на оплату обов'язкових платежів та зборів (при наявності необхідної кількості коштів на рахунку) є належними, необхідними та достатніми діями, які платник податку повинен вчинити для оплати податкового зобов'язання, в свою чергу, у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Викладене свідчить про відсутність з боку позивача порушення щодо перерахування до бюджету податкових зобов'язань у строк, встановлений законом, та у сумах, самостійно узгоджених у відповідній податковій звітності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідача були відсутні підстави для формування та направлення позивачу оскаржуваної податкової вимоги та для застосування до нього штрафних санкцій, спірними податковими повідомленнями рішеннями, а відомості про вже сплачені кошти платником податків до банку підлягають внесенню в установленому порядку до зворотного боку картки особового рахунку, як такі що сплачені належним чином.

За таких обставин, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п. 1 ч. 1 ст. 198; ст. 200; п. 1 ч. 1 ст. 205; ст. 206; ч. 5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв