Справа № 295/1000/15-а
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Лєдньов Д.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"24" червня 2015 р. Справа № 295/1000/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Іваненко Т.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Ковальчук А.О. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "05" лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію ,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірною відмову ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області щодо призначення йому пенсії за віком відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку на 2 роки, та зобов'язати відповідача призначити вказану пенсію із зменшенням пенсійного віку на 2 роки на підставі п.2 ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796. В обґрунтування позову вказав, що в 1986-1987 роках тимчасово працював на території зони безумовного відселення. На підставі документів, які підтверджують вище зазначений факт, йому було видане посвідчення громадянина, який тимчасово працював на території зони безумовного відселення.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2015 адміністративний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про визнання дій неправомірними, зобов"язання призначити пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задоволено.

Визнано дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області щодо відмови ОСОБА_4 у призначенні пенсії із зниженим пенсійним віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 2 роки- неправомірними.

Зобов'язано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області призначити та провести нарахування ОСОБА_4 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 2 роки з 08 листопада 2014 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач у справі подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, просить його скасувати та прийняти нову постанову про відмову у позові.

Скаржник посилається, зокрема на те, що видана виконавчим комітетом Богунської районної ради народних депутатів м. Житомира Житомирської області довідка за №111 не може бути прийнята до уваги для призначення позивачу пенсії за віком, так як відсутні дані про вид робіт, місце за межами зони відчуження відповідно до постанови КМУ №1391 від 15.11.1996.

Згідно з приписами ст.195 КАСУ справа розглядається в межах доводів скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дослідивши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що відсутні підстави для її задоволення з огляду на таке.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_4 народився 7 листопада 1956 року.

7 листопада 2014року йому виповнилось 58 років та 8 грудня 2014 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державної пенсії, на 2 роки.

24.12.2014 року відповідач відмовив в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку з мотивів відсутності первинних документів, що підтверджують період роботи у зоні відчуження, виданих за місцем роботи.

Судова колегія вважає такий висновок пенсійного органу помилковим.

Відповідно до статті 9 Закону № «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно зі статтею 10 вказаного закону учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Одним з документів, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-XII, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Частиною 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що особам, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов'язаними з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що виконувалися за урядовими завданнями, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 2 роки.

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р.№22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: ґ) документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988р. №122, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою КМУ "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності документів або відповідних записів в ній" від 12.08.1993 №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Однак за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

З"ясуванням наявних у справі доказів судом встановлено, що позивач - ОСОБА_4, зокрема у період з 02.01.1978 працював в у СПМК-607 (витяг з трудової книжки, а.спр.38).

Видана 04.06.1993 виконавчим комітетом Богунської районної ради народних депутатів м. Житомира Житомирської області довідка за №111 (її копія міститься на а.спр.39) свідчить про те, що ОСОБА_4 працював з 01.06.1986 по 30.06.1986 у населеному пункті смт.Народичі Народицького району.

Посилання відповідача на відсутність у позивача первинних документів безпідставне, так як жодною нормою Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не передбачено, що вищевказана довідка не вважається достатнім документом для підтвердження періоду роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Колегія суддів зауважує, що відсутність первинних документів не може бути підставою для позбавлення позивача права на належне пенсійне забезпечення, оскільки, як було зазначено вище, для підтвердженням певних обставин можуть бути подані і інші документи.

Колегія суддів вважає, що одним із доказів участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення громадянина, який тимчасово працював на території зони безумовного (обов"язкового) відселення, видане на ім'я позивача, яке відповідно до п.2 ч.1 ст.14 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ.

Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною четвертою статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 74 КАСУ передбачено : суд забезпечує докази допитом свідків.

Згідно з п.18 Порядку, затвердженого постановою КМУ №637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Слід зазначити, що законодавець не пов"язує можливість підтвердження трудового стажу показами свідків лише при ліквідації підприємства.

Із довідок архівного відділу Житомирської міської ради за №01-21/65 та №01-16/311-К (а.спр.68,69) вбачається, що в наказах з кадрових питань (особового складу) СПМК№607 за 1986 рік, які надійшли на зберігання в архівний відділ, відомості про відрядження та роботу в зоні аварії на ЧАЕС ОСОБА_4 відсутні. В відомостях нарахування заробітної плати працівникам СПМК №607 з квітня по грудень 1986 року доплата за роботу в Чорнобильській зоні ОСОБА_4 не значиться.

Проте згідно з показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які були викликані в засідання апеляційного суду за клопотанням представника позивача, і які знають позивача по спільній з ним роботі, ОСОБА_4 дійсно працював з 01.06.1986 по 30.06.1986 у населеному пункті смт.Народичі Народицького району.

В засіданні оглянуто пенсійні справи свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, яким була призначена пенсія відповідно до абз.7 ч.1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

Наявні документи, а також покази свідків, як вважає колегія, є достатніми доказами для призначення позивачу пільгової пенсії, передбаченої статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Підсумовуючи вищевикладене, необхідно зазначити, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність задоволення позову.

На думку суду апеляційної інстанції, відсутні правові підстави для скасування оскарженої постанови.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від "05" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.О. Зарудяна

судді: Т.В. Іваненко

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" червня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,10000

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області вул.Перемоги, 55,м.Житомир,10003

4 - представнику позивача ОСОБА_10, АДРЕСА_2 - ,