Справа № К/9991/48793/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2015 р. м. Київ К/9991/48793/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Малинін В.В., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.07.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Апеляційного суду Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з Апеляційного суду Донецької області заборгованості по заробітній платі за період з 19.08.2009р. по 03.11.2010р., недоплаченої суми одноразової допомоги при виході у відставку, недоплаченого щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2011р., компенсації та середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16.05.2011р. позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Апеляційного суду Донецької області на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 126626,29 грн. за період з 19.08.2009р. по 03.11.2010р.

Зобов'язано Апеляційний суд Донецької області провести позивачу перерахунок вихідної допомоги при виході у відставку без сплати податку у розмірі 23 місячних заробітків за повний календарний рік на посаді судді, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік».

Зобов'язано Державну судову адміністрацію України виділити Апеляційному суду Донецької області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої позивачу вихідної допомоги без сплати податку у розмірі 23 місячних заробітків за повний календарний рік на посаді судді, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік», враховуючи раніше проведені виплати.

Зобов'язано Міністерство фінансів України профінансувати витрати на виплату позивачу вихідної допомоги при виході у відставку без сплати податку у розмірі 23 місячних заробітків за повний календарний рік на посаді судді, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік».

Стягнуто з Апеляційного суду Донецької області на користь позивача середній заробіток за час затримки належних при звільненні суд по день фактичного розрахунку за період з 30.12.2010р. по 04.04.2011р. у розмірі 21923,13 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.07.2011р. скасовано рішення суду першої інстанції, в задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанцій не погодилася позивач, подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах викладених в ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, судами встановлено, що позивач працювала на посаді судді Апеляційного суду Донецької області. Наказом голови Апеляційного суду Донецької області від 29.12.2010р. №463к позивача з 31.12.2010р. звільнено з посади судді у зв'язку з відставкою на підставі постанови Верховної Ради України від 23.12.2010р.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що постановами Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2007р. та Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2008р. визнано незаконними положення постанов Кабінету Міністрів України щодо визначення посадового окладу виходячи з розміру мінімальної заробітної плати у 332 грн., в зв'язку з чим виплату заробітної плати слід здійснювати без врахування такого обмеження.

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що в день звільнення з позивачем не було проведено розрахунок, в зв'язку з чим відповідно до статті 117 КЗпП України позивачу належить виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення недоплаченого щомісячного грошового утримання, суд першої інстанції виходив з того, що з 01.01.2011р. виплату довічного грошового утримання здійснює Пенсійний фонду України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та відмовляючи в цій частині в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що підстави для перерахунку заробітної плати відсутні, оскільки відповідачем було надано проект кошторису, розрахунки фонду оплати праці та вимогу про додаткове фінансування виходячи з посадового окладу в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат встановлених на 01.12.2010р. відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2008р. та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009р., які були скасовані постановою Вищого адміністративного суду України від 13.04.2011р.

Крім того, апеляційний суд виходив з того, що передбачені законом підстави для стягнення в користь позивача заборгованості по заробітній платі за період з 19.08.2009р. по 03.11.2010р. відсутні, оскільки зазначене питання уже вирішене постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03.11.2010р. та Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.12.2010р.

Також апеляційний суд виходив з того, що несвоєчасна виплата належних позивачу при звільненні сум відбулась не з вини відповідача, а тому передбачені статтею 117 КЗпП України підстави для стягнення в її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку відсутні.

Поряд з тим, апеляційним судом не враховано, що однією з вимог позивача, яку було задоволено судом першої інстанції, був перерахунок вихідної допомоги з врахуванням постанов Донецького окружного адміністративного суду від 03.11.2010р. та Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.12.2010р., якими задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про перерахунок і виплату заробітної плати та надбавки за вислугу років.

Однак, в порушення вимог статті 159 КАС України щодо законності та обгрунтованості судового рішення, скасовуючи рішення суду першої інстанції в цій частині, апеляційний суд своє рішення належним чином не мотивував з посиланням на відповідні докази та норми матеріального права.

При цьому, апеляційний суд не врахував, що вихідна допомога визначається із заробітної плати, до складу якої, серед іншого, входить і надбавка за вислугу років, розмір якої, на думку позивача, безпідставно відповідачем визначено без врахування постанов Донецького окружного адміністративного суду від 03.11.2010р. та Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.12.2010р.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до частини другої статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.07.2011р. у даній справі скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.В. Малинін

Ю.Й. Рецебуринський