Справа № 824/1359/15-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

26 червня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/1359/15-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Кушнір В.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Себіжської митниці Північно-західного митного управління Федеральної митної служби до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Себіжська митниця Північно-західного митного управління Федеральної митної служби звернулась до суду, із вказаним позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по митним платежам в сумі 242640, 23 руб. та пеню в сумі 71827,57 руб.

Частиною першою статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, виходячи з наступного.

Юрисдикцію, повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ, порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства визначає Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.7 ч.1 ст.3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій.

Відповідно до ч.3 ст.6 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Статтею 17 КАС України визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Так, згідно п. 5 ч. 2 вказаної статті юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Також, ч. 4 ст. 50 КАС України передбачено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

З аналізу вказаних норм права випливає, що суб'єкт владних повноважень може звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом лише у випадках, встановлених Конституцією України та законами України.

Тобто звернення до суду суб'єкта владних повноважень є способом реалізації його компетенції, а тому відбувається з урахуванням ч. 2 ст. 19 Конституції України, тобто лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Звертаючись до Чернівецького окружного адміністративного суду та керуючись при цьому положеннями КАС України з позовом до ОСОБА_2 (м. Заставна, Чернівецької області, Україна) Себіжська митниця Північно-західного митного управління Федеральної митної служби (Російська Федерація) у позовній заяві посилається на положення Конвенції про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 р., підписану у м. Мінську. Зокрема, на статтю 20 Конвенції, відповідно до якої позови до юридичних осіб подаються в суди Сторони, яка є учасником Конвенції, на території якої знаходиться керівний орган юридичної особи, його представництво чи філія.

На думку позивача, зазначеною Конвенцією передбачена можливість звернення до суду України з даним позовом з дотриманням правил підсудності.

10.11.1994 р. Верховною Радою України ратифіковано Конвенцію про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 р., яка набула чинності для України 14.04.1995 р. і застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Республікою Узбекистан, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією і Туркменістаном.

Статтею 1 вказаної Конвенції визначено, що громадяни кожної із Сторін, які домовилися, інші особи, що проживають на їх території, а також юридичні особи, утворенні відповідно до законодавства Сторін, які домовилися, мають право вільно та безперешкодно звертатися, зокрема, в суди Сторін, які домовилися, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні та кримінальні справи.

Таким чином, Конвенцією про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993р. для суб'єктів, указаних в статті 1, передбачено право звертатися лише в суди, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні та кримінальні справи.

Правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VI (далі - Закон 2453-VI) .

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону 2453-VI судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

Згідно ч.1 ст.18 Закону 2453-VI суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Статтею 21 Закону 2453-VI визначено, що місцевими загальними судами є районні, районні у містах, міські та міськрайонні суди. Місцевими господарськими судами є господарські суди Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Місцевими адміністративними судами є окружні адміністративні суди, а також інші суди, передбачені процесуальним законом.

Враховуючи наведені вище норми процесуального та матеріального права, беручи до уваги суб'єктний склад та характер даних спірних правовідносин, а також зважаючи на те, що Конвенцією про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року не передбачено право звернення юридичних осіб, утворених відповідно до законодавства Сторін Конвенції, які домовилися, в суди Сторони, яка є учасником Конвенції, по адміністративних справах, а саме в Чернівецький окружний адміністративний суд, суд вважає, що позовна заява Себіжської митниці Північно-західного митного управління Федеральної митної служби (Російська Федерація) до ОСОБА_1 про стягнення митних платежів та пені не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене та керуючись статтями 109, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

У відповідності до ст.ст. 185, 186 КАС України ухвала може бути оскаржена повністю або частково в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно статті 254 КАС України ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.О. Кушнір