Справа № 826/12439/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

26 червня 2015 року м. Київ№ 826/12439/15
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П. при секретарі судового засідання Берко А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за поданням Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група"
пропідтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна

за участю

представника позивача: Шульги О.В. (довіреність № 869/9/26-55-10-03 від 02.06.2015)

представника відповідача: Куракіна Ю.В. (довіреність)

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з поданням про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група".

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.06.2015 було відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 26.06.2015 підтримав подання та просив суд його задовольнити.

У судовому засіданні 26.06.2015 представник відповідача заперечив проти подання надав суду письмові заперечення, а також просив суд закрити провадження у справі оскільки із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Згідно з пунктом 78.5 статті 78 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відповідно до пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України встановлено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно з підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Подання обґрунтовано тим, що відповідач відмовився від проведення документальної виїзної позапланової перевірки на підставі наказу № 1257 від 18.06.2015 та відмовився від отримання зазначеного наказу та направлень на проведення перевірки та не допустив посадових осіб контролюючого органу до її проведення, незважаючи на наявність законних підстав для цього, що підтверджується актами № 202/26-55-22-13 від 18.06.2015, №213/26-55-22-В від 22.06.2015, № 214/26-55-13 від 22.06.2015, що стало підставою для застосування до відповідача умовного адміністративного арешту.

В наданих суду запереченнях відповідач зазначив про те, що 24.06.2015 ним було подано до Окружного адміністративного суду позов про визнання протиправними дій заявника щодо проведення перевірки та скасування наказу № 1257 від 18.06.2015, який було залишено без руху ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.06.2015 у справі № 826/12376/15.

В пункті 9 інформаційного листа Вищого адміністративного суду України №149/11/13-11 від 02.02.2011 зазначено наступне: "Спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183 3 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. Наприклад, платником податків оскаржено до суду рішення про застосування адміністративного арешту (пункт 94.11 статті 94 Податкового кодексу України); оскаржено податкове повідомлення-рішення, яке покладено в основу податкового боргу, що стягується шляхом внесення подання, тощо. При цьому незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, згаданих у статті 183 3 Кодексу адміністративного судочинства України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, або факт узгодження податкових зобов'язань, з яких виник податковий борг; склад майна, щодо якого застосовується адміністративний арешт; заперечувати наявність податкового боргу, у зв'язку з яким накладено адміністративний арешт, або законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо."

З огляду на зазначене, враховуючи те, що платник податків заперечує законність наказу про проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту та звернувся з відповідним позовом до суду, суд дійшов висновку про наявність у відповідних правовідносинах спору про право.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Відповідно до пункту 5 інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 571/11/13-11 від 22.04.2011 наявність спору про право в окремих випадках може бути виявлена також і після відкриття провадження у справі за відповідним поданням. У такому разі судам необхідно закривати провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу.

З огляду на викладене, керуючись статтями 157, 160, 165, 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Закрити провадження у справі за поданням Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агропромислова група".

2.Роз'яснити позивачу, що відповідні вимоги підлягають розгляду в адміністративних судах України, але в загальному порядку позовного провадження.

3.Роз'яснити позивачу, що відповідно до частини третьої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

4.Ухвалу направити сторонам.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Огурцов