Справа № 639/5366/15-а
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/5366/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді судді Іванової І.В.

за участю секретаря Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУ МВС України в Харківській області, інспектора ДПС РДПС в/4 м. Харкова старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова, як адміністративного суду, з позовом до інспектора ДПС РДПС в/4 м. Харкова старшого сержанта міліції ОСОБА_2, в якому просив суд визнати дії відповідача з притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, та визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №218444 від 23.05.2015 року.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що 23.05.2015 року він знаходився на пл. Свободи у м. Харкові, де приймав участь у масових культурних заходах. Приблизно о 17.00 годині до автомобіля підійшли працівники міліції, та повідомили, що ним порушено вимоги п. 11.4 ПДР України, а саме виїзд та рух по смузі зустрічного напрямку по дорозі, що має дві смуги в кожному напрямку.

Позивач вказує, що інспектор ДПС не був присутній при так званому порушенні ПДР України, та зробив висновок про порушення виходячи з візуального спостереження розташування автомобіля позивача на проїзній частині дороги, керуючись своїми домислами та припущеннями.

ОСОБА_1 зазначає, що незважаючи на його заперечення інспектором ДПС ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення та ухвалена постанова в справі про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позивач з вказаним протоколом та постановою не згоден, оскільки вони складені з за відсутністю доказів вчинення правопорушення, за відсутності доказів вини, упереджено, що на його думку свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач вважає постанову про накладення на нього адміністративного стягнення необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв'язку з чим був змушений звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, заявлений ним позов підтримав у повному обсязі.

Відповідачіпо справі, представник Управління ДАІ ГУ МВС України в Харківській області, та інспектор ДПС РДПС в/4 м. Харкова старший сержант міліції ОСОБА_2, являючись суб`єктом владних повноважень і будучи повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися і про причини своєї неявки суд не сповістили, а тому справа у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України була розглянута за відсутності відповідачів.

Всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Виходячи із змісту статті 3 та пункту 2 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, відносини, що склалися між сторонами є публічно-правовими.

Так, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з пропуском, встановленого ст. 289 КУпАП України, строку звернення до суду, оскільки постанова у справі про адміністративне правопорушення була винесена 23.05.2015 року, а позивач звернувся до суду 09.06.2015 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач вже звертався до Жовтневого районного суду м. Харкова з аналогічним позовом 29.05.2015 року, тобто в з дотриманням строку, встановленого ст. 289 КУпАП України. Ухвалою Жовтневого районного суду від 03.06.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто у зв'язку з непідсудністю. (а.с. 16-19)

Згідно ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя, після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з порушеннями встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку причини пропуску строку для звернення до суду є достатніми та поважними.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії АП1 №874874, складеного 23.05.2015 року інспектором ДПС РДПС в/4 м. Харкова старшим сержантом міліції ОСОБА_2 відносно водія автомобіля «ВАЗ 21104», номерний знак №АН9675ВА ОСОБА_1, останній, в зазначений день, о 15.50 годині, здійснив виїзд та рух по смузі зустрічного напрямку по дорозі, що має дві смуги в кожному напрямку чим порушив вимоги п. 11.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. (а.с. 8)

По суті порушення ОСОБА_1 пояснив, що правопорушення не скоював, зі змістом складеного протоколу не згоден.

Цього ж дня, 23.05.2015 року, інспектором ДПС РДПС в/4 м. Харкова старшим сержантом міліції ОСОБА_2 було ухвалено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №218444, якою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП. (а.с. 9)

Даною постановою встановлено, що ОСОБА_1 по вул. Сумській у м. Харкові виїхав та здійснив рух по смузі зустрічного напрямку по дорозі, що має дві смуги в кожному напрямку, та здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

В судовому засіданні встановлено, що дорожній знак 3.34 «Рух заборонено» ПДР України віднесено до заборонних знаків.

Відповідно до п. 8.4 постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 «Про Правила дорожнього руху», заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Як було встановлено у постанові вище, до ОСОБА_3 було застосовано адміністративне стягнення за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, проте у протоколі про адміністративне правопорушення встановлено порушення позивачем п . 11.4 ПДР України, а саме: на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №874874 та постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №218444 містять дані про різні правопорушення.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що порушення вимог дорожнього знаку тягне за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів громадян.

Позивач в тексті позову вказує, що в зазначений день і час він діяв у повній відповідності до вимог ПДР України та не порушував їх.

Позивач посилається на те, що постанова про адміністративне правопорушення не встановлює наявність адміністративного правопорушення та винуватість в його вчиненні, оскільки відсутні докази скоєння адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене, на думку суду, безумовно свідчить про фактичну відсутність обєктивних і беззаперечних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При цьому суд зважає на те, що зазначені вище пояснення позивача, у виправдання своїх дій, не знайшли свого спростування в судовому засіданні.

Згідно ж ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття288 КУпАП передбачає, що постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання недійсним рішення чи окремих його положень.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача по справі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 8, 17, 18, 19, 69, 70, 71, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, ст.ст. 1, 2, 9, 23, 122, 247, 288 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУ МВС України в Харківській області, інспектора ДПС РДПС в/4 м. Харкова старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора ДПС РДПС в/4 м. Харкова старшого сержанта міліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №218444, постановлену 23.05.2015 інспектором ДПС РДПС в/4 м. Харкова старшим сержантом міліції ОСОБА_2, якою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя І.В. Іванова