Справа № 826/11186/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 червня 2015 року м. Київ № 826/11186/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Національного банку України
про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Національного банку України, в якому просив:

- визнати протиправними бездіяльність Національного банку України з 03.07.2010 р. по 21.11.2014 р. та невжиття належних заходів забезпечення законних інтересів кредиторів і вкладників ПАТ «Міський комерційний банк», а також не забезпечення фінансової стабільності банківської системи, частиною якої є ПАТ «Міський комерційний банк», чим було нанесено шкоду його вкладникам, що є порушенням ст. 55 Закону України «Про Національний банк України» і, а саме:

1) не проведення належним чином перевірки ділової репутації, призначення ОСОБА_2 на посади в ПАТ «Партнер-банк» та ПАТ «Конверсбанк» (03.07.2010 р. - першим заступником голови правління ПАТ «Конверсбанк» - виконавчим директором, а 04.08.2011 р. - на посаду голови Правління) та походження коштів на придбання пакету акцій юридичної особи ТОВ»КОНВЕРС ГРУП УКРАЇНА» , ЄДПРОУ 13734040 (пізніше «Глобал Фінансіал Менджмент Груп») що є власником ПАТ «Конверсбанк», ПАТ «Міський комерційний банк», і невжиття належних заходів впливу в зв'язку з придбанням ОСОБА_2 істотної участі в ПАТ «Конверсбанк», ПАТ «Міський комерційний банк» (), а пізніше в ПАТ «Банк професійного фінансування» («Профін Банк», 29.12.2014 р. перейменованого в ПАТ «ВЕЛКОМБАНК») (), а також переведення коштів, що були виведені із ПАТ «Міський комерційний банк», на придбання ним ПАТ «Профін Банк», який 29.12.2014 р. був ним перейменований ним у ПАТ «ВЕЛКОМБАНК»;

2) невжиття заходів щодо перевірки бездоганної ділової репутації осіб, які здійснюють управління та контроль суб'єктів первинного фінансового моніторингу у ПАТ «Конверсбанк» та ПАТ «Міський комерційний банк», що є порушенням ст. 14 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму», що призвело до стійкої фінансової неплатоспроможності ПАТ «Міський комерційний банк»;

3) не проведення належним чином перевірки звернень вкладників про факти масового невиконання власниками та керівниками банку вимог банківського законодавства - вимог п.п.3.3 Постанови Правління Національного банку України від 03.12.2003 №516 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами в частині видачі документального підтвердження невиконання банком вимоги фізичної особи про повернення вкладу (депозиту) або його частини та взяття вимогу на облік за відповідним позабалансовим рахунком і приховування від Національного банку України інформації про факти невиконання (та невчасного виконання) вимог вкладників, строк яких настав більше 5 робочих днів, з одночасним порушенням вимог нормативно-правових актів Національного банку України в частині нездійснення обліку на позабалансових рахунках невиконаних зобов'язань та неповернення вкладникам коштів за наявності документального підтвердження звернення цих вкладників до Банку, і відсутності необхідного обліку цього на позабалансових рахунках 9804 «Документи клієнтів банку (крім фізичних осіб), що не виконані в строк з вини банку» та 9806 «Документи фізичних осіб, що не виконані в строк з вини», які банком не відкривались і невжиття санкцій до банку;

4) невжиття відповідачем до банку адекватних заходів впливу у зв'язку із порушенням останнім вимог банківського законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку, або здійснення ризикової діяльності, що загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів об'єкта перевірки, втому силі, п.п.3.3 Постанови Правління Національного банку України від 03.12.2003 №516;

5) невжиття заходів впливу до ПАТ «Міський комерційний банк» стосовно необхідності забезпечити мінімальний розмір регулятивного капіталу банку, мінімальне значення та порядок обчислення нормативу достатності (адекватності) регулятивного капіталу, нормативу достатності основного капіталу, коефіцієнта співвідношення регулятивного капіталу до сукупних активів та коефіцієнта співвідношення регулятивного капіталу до зобов'язань банку, подання на розгляд до Національного банку України плану заходів щодо відновлення рівня регулятивного капіталу, якщо цей рівень зменшиться до мінімально встановленого Національним банком України протягом 10 днів з дня встановлення факту зменшення рівня регулятивного капіталу, не забезпечення визначення порядку і строки виконання запланованих заходів;

6) незабезпечення зобов'язання ПАТ «Міський комерційний банк» повернути знерухомлені залишки коштів на НОСТРО рахунку в банку Meinl Bank AG (Австрія) у розмірі 59 350 000 ЄВРО (955 535 000 грн. на 21.11.2014 р.) та продажу наявних у банку облігацій внутрішніх державних позик України, застав за виданими кредитами, що не обслуговуються, відміни рішень банку про придбання активів під заставу майна на території АТО тощо;

7) невжиття заходів впливу, аби власники істотної участі ПАТ «Міський комерційний банк» вжили своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності;

8) не визначення, що власники істотної участі і керівники банку ПАТ «Міський комерційний банк» приховували невиконання вимог законів і Постанов та інших рішень Національного банку України про забезпечення надання достовірної звітності, стійку фінансову неспроможність банку, і своїми діями по невиконанню вимог банківського законодавства і рішень Національного банку України довели ПАТ «Міський комерційний банк» до його неплатоспроможності та банкрутства і повинні нести відповідальність;

9) не звернення до суду стосовно покладання на власників істотної участі та керівників банку відповідальності за зобов'язаннями банку при віднесенні банку з їхньої вини до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.107 КАС України суд після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.106 КАС України.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 106 КАС України у позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог згідно з частиною четвертою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 4 статті 105 КАС України визначено, що адміністративний позов може містити вимоги про: - скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; - зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; - зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; - стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; - виконання зупиненої чи невчиненої дії; - встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; - примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Однак, позивачем заявлено позовні вимоги, які не відповідають вимогам статті 105 КАС України, що зумовлює необхідність приведення їх у відповідність до вимог частини 4 цієї статті КАС України.

Поряд з цим, відповідно до ч.3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви долучається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Розміри ставок судового збору визначені статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру розмір судового збору становить 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Як вбачається із позовних матеріалів, позивачем не долучено до позовної заяви документу про сплату судового збору, проте зазначено, що позивач звільнений від сплати судового збору "як споживач фінансових послуг".

Проте, суд звертає увагу на те, що ст. 5 Закону України "Про судовий збір" на імперативному рівні визначений вичерпний перелік суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору, разом з тим вказана норма не містить пільг щодо звільнення від сплати судового збору "споживачів фінансових послуг", а відтак позивачем не надано належних доказів правових підстав звільнення його від сплати судового збору.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» від 23.01.2015 №2 доведено до відома суддів апеляційних, окружних адміністративних судів та місцевих загальних судів довідку про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами Закону України «Про судовий збір», якою визначено, що з урахуванням вимог статті 6 Закону України «Про судовий збір» з позовних заяв, що містять кілька вимог немайнового характеру, судовий збір справляється з кожної вимоги окремо.

З адміністративного позову вбачається, що позивач звернувся з дев'ятьма позовними вимогами немайнового характеру.

Таким чином, позивачу при звернення до суду позивач мав сплати судовий збір у розмірі 73,08 грн. за кожну позовну вимогу немайнового характеру.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 106 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі їх неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Як зазначає позивач, він був вкладником по договорам банківського вкладу №2630/10/155342 від 27.01.2014року; №2630/10/155432 від 27.01.2014 року; №2630/10/167650 від 18.03.2014 року; №2630/10/177177 від 28.04.2014 року; №2630/10/177188 від 28.04.2014 року із ПАТ «Міський комерційний банк», проте в порушення приписів ч. 2 ст. 106 КАС України копій таких договорів до суду не подає та не зазначає про неможливість самостійного подання таких доказів до суду.

При цьому, в обґрунтування факту невиконання ПАТ «Міський комерційний банк» договірних зобов'язань за переліченими вище договорами, позивач покликався на рішення Печерського районного суду від 30.09.2014р. №757/18189/14-ц, проте копії такого рішення до суду в порушення приписів ч. 2 ст. 106 КАС України не надав, також не зазначив про неможливість самостійного подання такого документу до суду.

Згідно із змістом частини 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Зазначені в даній ухвалі недоліки позивачам слід усунути шляхом подання до суду:

- оригіналу документу про доплату судового збору за кожну позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 73,08 грн.;

- копій договорів банківських вкладів №2630/10/155342 від 27.01.2014року; №2630/10/155432 від 27.01.2014 року; №2630/10/167650 від 18.03.2014 року; №2630/10/177177 від 28.04.2014 року; №2630/10/177188 від 28.04.2014 року у відповідності до кількості відповідачів та третіх осіб у справі бо письмових пояснень щодо неможливості самостійного подання таких документів до суду;

- копії рішення Печерського районного суду від 30.09.2014р. №757/18189/14-ц у відповідності до кількості відповідачів та третіх осіб у справі або письмових пояснень щодо неможливості самостійного подання такого доказу;

- позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог частини 4 статті 105 КАС України відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб у справі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 105 - 108, ст.ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху .

2.Встановити позивачу строк до 15 липня 2015 року для усунення недоліків позовної заяви.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч.3 ст. 108 КАСУ.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур