Справа № 137/439/15-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 137/439/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сільченко О.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

17 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Літинському районі Вінницької області на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 01 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Літинському районі Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Літинському районі Вінницької області (далі УПФУ в Літинському районі) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 01 квітня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити та закрити провадження у справі.

Розгляд справи судом апеляційної інстанції було призначено на 03 червня 2015 року, проте представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Враховуючи неможливість розгляду справи в порядку письмового провадження, колегією суддів вирішено відкласти судове засідання до 17 червня 2015 року та визнано явку представника УПФУ в Літинському районі в судове засідання обов'язковою.

Відповідно до ч.4 ст.11 КАС України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.6 ст.71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

16 червня 2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду, через відділ прийому та надання інформаційних послуг, надійшла заява відповідача про відкладення судового засідання на термін не раніше 23.06.2015 року, в зв'язку з тим, що уповноважені особи відповідача по адміністративних справах в сфері пенсійного забезпечення (юрисконсульт та заступник начальника УПФУ в Літинському районі) перебувають у відпустках.

Відповідно до ч.7 ст.56 КАС України, законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Зважаючи на те, що чинним законодавством, представляти державну установу в суді, уповноважено й іншим осіб, крім тих на кого покладено такий посадовий обов'язок, суд апеляційної інстанції рахує неповажною причину неявки представника відповідача для участі у справі, а тому не вбачає підстав для повторного відкладення судового засідання і вважає, що за таких обставин, справу слід розглянути відповідно до ст.196, п.2 ч.1 ст.197 КАС України за наявними в матеріалах справи доказами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 у віці 56 років, маючи загальний стаж роботи понад 36 років, з яких 12 років 3 місяці--пропрацював на посаді водія вантажного автомобіля ІІІ та ІІ класу, звернувся до УПФУ в Літинському районі УПФУ із заявою про призначення пільгової пенсії відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Однак рішенням відповідача (протокол №5 від 04.03.2015 року) позивачу відмовлено, оскільки надана ним уточнююча довідка, оформлена неналежним чином.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем наданими доказами підтверджено пільговий стаж 12 років 3 місяці, необхідний для призначення пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції із наступних підстав.

Відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-12 від 05.11.1991 року (далі Закон № № 1788-12), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці,-за списком N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Відповідно до ст.62 Закону № 1788-12 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону № 1788-12 Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пункту 3 цього ж Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, необхідні для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За змістом пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка

Відповідно до п.З Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

На спірний період роботи позивача діяв Список №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників із шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію на пільгових умовах, затверджений Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173.

У вищезазначеному списку наявна посада водія вантажних машин на вивозці: вугілля, сланцю, руди, породи і концентратів в вугілних, сланцевих і рудних розрізах (Розділ №І Гірничі роботи. Пірозділ №1 Відкриті гірничі роботи і роботи на шахтній поверхні).

Як вбачається із трудової книжки ОСОБА_2, він в період з 07.07.1980 року по 22.10.1984 року працював шофером ІІІ та ІІ класу в Соломірському гранкар'єрі ВАТ транспортного будівництва "Південзахідтрансбуд". При цьому записи в трудовій книжкці не містять даних про те, що позивач працював на вивозці вугілля, сланцю, руди чи породи і концентратів в вугілних, сланцевих і рудних розрізах.

Проте в матеріалах справи міститься довідка № 132 від 27.10.2000 року, видана ВАТ транспортного будівництва "Південзахідтрансбуд", з якої вбачається, що ОСОБА_2 працював з повним робочим днем в Соломінському гранкар'єрі шофером вантажних автомашин на вивозці породи з 04.07.1980 року по 22.10.1984 року. Довідка, видана на основі книг наказів по Соломірському гранкар'єру та форми Т-2.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати на те, що відповідачем на виконання вимог частини 2 статті 71 КАС України не надано суду жодних доказів, про те що дані, які містяться в зазначеній довідці, містять неправдиві або недостовірні відомості.

Крім того, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Як встановлено з апеляційної скарги, позивач повідомив відповідача про те, що надати довідку встановленого зразка не має можливості, оскільки підприємство на якому він працював у спірний період на даний час ліквідоване.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 N 18-1 у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника встановлено механізм підтвердження пільгового стажу і підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється уповноваженими на те комісіями про Головних управліннях Пенсійного фонду України п.п.2,3 Порядку).

Цим Порядком передбачено, що управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах та головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі надають заявникам допомогу у зборі необхідних документів для підтвердження стажу роботи.

Управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах приймають документи, необхідні для підтвердження стажу роботи, перевіряють правильність їх оформлення, відповідність викладених у них відомостей про

заявника даним паспорта та документам про стаж, фіксують та засвідчують виявлені розбіжності та не пізніше трьох робочих днів з дня надходження заяви про підтвердження стажу роботи направляють до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній

Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (п.п.12,13 Порядку).

Однак УПФУ в Літниському районі відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 не з'ясувало чи знаходяться в архівних установах документи на підтвердження стажу роботи позивача та не надало останньому допомоги в їх зборі. Крім того відповідач не перевірив чи дійсно підприємство на якому працював позивач ліквідовано та чи є підстави для передачі його документів на розгляд комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Що стосується висунутої в прохальній частині апеляційної скарзі вимоги відповідача про відмову судом апеляційної інстанції в задоволенні позову та закритті провадження у справі, колегія суддів зазначає, що Кодексом адміністративного судочиства не передбачено за наслідками розгляду апеляційної скарги прийняття щодо до одних і тих самих позовних вимог, рішення про відмову в задовленні позову та закриття провадження у справі.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач безпідставно відмовив позивачу в призначенні пільгової пенсії зі знпиженням пенсійного віку, оскільки він по досягненню 56-річного віку при наявному пільговому стажі 12 років 3 мсісяці має право на таку пенсію.

На підставі наведеного, враховуючи положення ст.195 КАС України та беручи до уваги надане суду апеляційної інстанції право перегляду рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджено надані сторонами докази, вірно визначено юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого рішення. Воно постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Літинському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Літинського районного суду Вінницької області від 01 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

ОСОБА_3