Справа № 2-а/679/68/2015
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/679/68/2015

Головуючий у 1-й інстанції: Савіцький Л.П.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

17 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Нетішин Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м.Нетішин Хмельницької області, треті особи--державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені та за дорученням якої дії ВП "Хмельницька АЕС", відкрите акціонерне товариство "Львівенергоремонт" про визнання неправомірною відмови, зобов'язання зарахувати періоди роботи до пільгового стажу за Списками №1, №2 та призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України у м.Нетішин Хмельницької області про визнання неправомірною відмови, зобов'язання зарахувати періоди роботи до пільгового стажу за Списками №1, №2 та призначити пенсію.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Сторони та треті особи в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, по досягненню 55 річного віку ОСОБА_2 в січні 2015 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, на що отримав відмову з підстав неможливості зарахування до пільгового стажу періодів його роботи з 07.07.1986 року по 27.11.1987 року та з 28.11.1987 року по 17.04.1996 року на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання у ВАТ «Львівенергоремонт» через відсутність уповноваженої особи, яка б надала доступ до первинних документів для перевірки достовірності довідок уточнюючих характер роботи, та періоду роботи з 27.09.1996 року по 30.06.1997 року на посаді електрослюсаря з ремонту електроустаткування електростанцій 5 розряду електричного цеху ВП «Хмельницька АЕС», так як адміністрацією підприємства не проводилась атестація робочого місця.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж роботи є трудова книжка, а відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації, а тому її непроведення не може бути підставою для не включення періоду роботи до пільгового стажу.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає, що оскаржувану постанову слід змінити із наступних підстав.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії призначатимуться за нормами цього Закону виходячи з вимог віку, стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

За змістом пункту «а» ст.13 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. "б" ст.13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці,- за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць-після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442 ), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку№ 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до ст.62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.100 Закону № 1788-XII, особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.3 "Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року (далі Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилась чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період робіт із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно.

Відповідно до п. 8. Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються "Список N 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" і "Список N 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 N 1173.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Судом першої інстанції із записів в трудовій книжці ОСОБА_2 встановлено, що останній працював у ВАТ «Львівенергоремонт» з 07.07.1986 року по 27.11.1987 року на посаді електромонтера по ремонту електричного обладнання та з 28.11.1987 року по 17.04.1996 року на посаді електрослюсаря по ремонту електрообладнання; у ВП «Хмельницька АЕС» з 27.09.1996 року по 30.06.1997 року на посаді електрослюсаря з ремонту електроустаткування електростанцій 5 розряду групи з ремонту вентсистем електричного цеху.

Вищезазначене також підтверджується копією наказу № 541 к від 14.07.1986 року про прийом на роботу ОСОБА_2 у ВП (ВАТ) «Львівенергоремонт» (а.с.14), довідками №№ 281/2, 281/3 від 09.12.2014 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданими ВАТ «Львівенергоремонт» (а.с.15-16), особовими картками позивача № 3980 та б/н (а.с.18,36), довідкою № 05-140 від 02.03.2015 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою ВП «Хмельницька АЕС» (а.с. 38).

На періоди роботи позивача з 07.07.1986 року по 27.11.1987 року на посаді електромонтера по ремонту електричного обладнання та з 28.11.1987 року по 21.08.1992 року року електрослюсаря по ремонту електрообладнання діяв Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановами Кабінету Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року (далі Список №2).

Пунктом "а" Розділу XIV "Электростанции, энергопоезда, паросиловое хозяйство для производственных целей" Списку №2 передбачено професії слюсара і електромонтера чергового, слюсара іелектромонтера по ремонту і обслуговуванню обладнання і автоматики в цехах: котельних, машинних (теплосилових), топливоподачі і пилоприготування.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованим висновок першої інстанції про те, що зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача за Списком №2 підлягає спірний період його роботи до 21.08.1992 року.

Що стосується зарахування до пільгового стажу роботи спірних періодів з 22.08.1992 року по 17.04.1996 року та з 27.09.1996 року по 30.06.1997 року, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, атестація робочих місць у ВП (ВАТ) «Львівенергоремонт» не проводилася, а у ВП «Хмельницька АЕС» атестацію робочих місць вперше було проведено 20.07.1999 року.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що оскільки законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств то права особи, яка звернулась за призначенням пенсії не повинні бути обмежені, через неналежне виконання посадовими особами підприємства своїх обов'язків, проте відповідно до ст.13 Закону № 1788-ХІІ, однією з необхідних умов для виникнення у особи права на пільгову пенсію за Списками №№1,2 є документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 25 листопада 2014 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином періоди роботи позивача після 22.08.1992 року не підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списками № 1 та №2, оскільки вони не підтверджені результатами атестації робочих місць на підприємствах.

Проте, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача обов'язку призначити ОСОБА_2 пенсію, відповідно до п."б" ст.13 Закону № 1788-ХІІ, оскільки з врахуванням позивачу до пільгового стажу роботи спірного періоду з 07.07.1986 року по 21.08.1992 року цей стаж складатиме понад 16 років, при необхідних 12,6 років.

Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема змінити постанову суду.

За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, однак із помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Відповідно до ч.6 ст. 94 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Нетішин Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м.Нетішин Хмельницької області, треті особи--державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені та за дорученням якої дії ВП "Хмельницька АЕС", відкрите акціонерне товариство "Львівенергоремонт" про визнання неправомірною відмови, зобов'язання зарахувати періоди роботи до пільгового стажу за Списками №1, №2 та призначити пенсію змінити.

Абзац третій постанови викласти наступним чином:

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин Хмельницької області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу роботи за Списком №2, періоди роботи з 07.07.1986 року по 27.11.1987 року та з 28.11.1987 року по 21.08.1992 року й призначити йому з 16.01.2015 року пенсію на пільгових умовах, відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Абзац п'ятий постанови викласти наступним чином:

"Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 36,54 грн. судових витрат (судовий збір).

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

Гонтарук В. М.