Справа № 815/3469/14
Суддя: Маслій В.І.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" червня 2015 р. м. Київ К/800/9262/15

К/800/11795/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: Маслія В.І.

Суддів: Розваляєвої Т.С., Черпіцької Л.Т.

розглянувши в письмовому провадженні справу за касаційними скаргами Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області та Державної фінансової інспекції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у адміністративній справі за позовом Державної фінансової інспекції в Одеській області до Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Державна фінансова інспекція в Одеській області звернулась до суду з позовом до Приморської сільської ради Кілійського району про зобов'язання виконати пункти 2-14 вимоги від 12 грудня 2013 року №15-07-23-14/13250.

Зазначали, що за результатами проведеної Інспекцією ревізії фінансово-господарської діяльності відповідачу направлена вимога про усунення порушень.

Посилаючись на те, що у добровільному порядку вимога не виконана, просили зобов'язати Приморську сільську раду Кілійського району Одеської області виконати пункти 2-14 вимоги від 12 грудня 2013 року №15-07-23-14/13250.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2014 року адміністративний позов задоволено частково: зобов'язано Приморську сільську раду Кілійського району виконати пункти 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 13, 14 вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області від 12 грудня 2013 року №15-07-23-14/13250. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2014 року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково: зобов'язано Приморську сільську раду Кілійського району виконати пункти 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 13, 14 вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області від 12 грудня 2013 року №15-07-23-14/13250. У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими у справі судовими рішеннями, Приморська сільська рада Кілійського району Одеської області та Державна фінансова інспекція в Одеській області оскаржили їх в касаційному порядку.

У поданій касаційній скарзі Приморська сільська рада Кілійського району Одеської області із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У своїй касаційній скарзі, Державна фінансова інспекція в Одеській області просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що за результатами проведеної Інспекцією ревізії фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01.03.2010 року по 01.08.2013 року складено акт ревізії від 25 жовтня 2013 року №07-76/39.

З метою усунення встановлених ревізією порушень ДФІ в Одеській області було надіслано до Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області вимогу щодо усунення порушень законодавства виявлених в ході проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Приморської сільської ради Кілійського району від 12 грудня 2013 року №15-07-23-14/13250 відповідно до пунктів 2-14 якої позивач вимагає від відповідача:

· п. 2 вимоги: привести у відповідність до вимог ст. 14, 274.1, 288.5.1 ПК України укладені договори оренди земельних ділянок в частині визначення розміру орендної плати за землю;

· п. 3 вимоги: прийняти до відома факт застосування фінансової санкції у вигляді зменшення бюджетних асигнувань;

· п. 4 вимоги: розірвати контракт з ОСОБА_1 у зв'язку із відсутністю на балансі сільської ради водонапірних споруд; стягнути з осіб відповідальних в укладенні контрактів зайві виплати;

· п. 5 вимоги: стягнути 0,15 тис. грн. зайво виплачених виплат з ОСОБА_2, яка їх отримала безпідставно, у разі отримання заяви. В іншому випадку стягнути з відповідальної особи зайві грошові виплати у сумі 0,15 тис. грн.

· п. 6 вимоги: стягнути 1,81 тис. грн. зайво виплачених виплат з ОСОБА_3, яка їх отримала безпідставному у разі отримання заяви. В іншому випадку стягнути з відповідальної особи зайві грошові виплати у сумі 1,81 тис. грн.;

· п. 7 вимоги: стягнути 0,26 тис. грн. зайво виплачених виплат з ОСОБА_4, яка їх отримала безпідставно, у разі отримання заяви. В іншому випадку стягнути з відповідальної особи зайві грошові виплати у сумі 0,26 тис. грн.;

· п.8 вимоги: стягнути 8,3 тис. грн. зайво виплачених виплат, з працівників ДДЗ та будинку культури згідно реєстру наведеного у Додатку №20 до акту, які їх отримали безпідставно, у разі отримання заяви. В іншому випадку стягнути з відповідальної особи зайві грошові виплати у сумі 8,3 тис. грн.;

· п. 9 вимоги: провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного внеску до Фонду та повернути зайво сплачені кошти в сумі 0,88 тис. грн. або зарахувати в рахунок майбутніх платежів;

· п. 10 вимоги: провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного внеску до Фонду та повернути зайво сплачені кошти в сумі 0,15 тис. грн. або зарахувати в рахунок майбутніх платежів;

· п. 11 вимоги: відобразити в обліку дебіторську заборгованість за КП "Приморське" на користь сільської ради за не надані послуги у сумі 36,89 тис. грн. Стягнути з КП "Приморське" зайві виплати шляхом повернення коштів у сумі 36,89 тис. грн. або надання додаткового обсягу послуг. В іншому випадку стягнути з особи відповідальної у проведенні зайвих виплат;

· п. 12 вимоги: відобразити дебіторську заборгованість за КП "Приморське", ТВБВ № 10015/0446 Філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" згідно реєстру наведеного у Додатку №39 до акту. Провести роботу щодо стягнення з КП "Приморське" коштів у сумі 20,28 тис. грн., ТВБВ №10015/0446 Філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" коштів у сумі 4,06 тис. грн. В іншому випадку стягнути з особи відповідальної у безпідставному покритті за рахунок бюджетних коштів витрат сторонніх юридичний осіб на суму 24,33 тис. грн.;

· п. 13 вимоги: відобразити в обліку дебіторську заборгованість перед КП "Приморське" за недоотриману орендну плату, в тому числі по розрахунках з бюджетом. Провести роботу щодо стягнення з КП "Приморське" для отримання несплачених коштів та перерахувати кошти в сумі 0,95 тис. грн. до відповідного бюджету. В іншому випадку стягнути з особи відповідальної у заниженні орендних ставок;

· п. 14 вимоги: провести нарахування та виплату надбавки ОСОБА_5 за період з 01.09.2011 року по 31.12.2011 року у сумі 0, 42 тис. грн.

У зв'язку з невиконанням вимоги, Державна фінансова інспекція в Одеській області звернулась до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 № 499/2011 (далі - Положення) Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, зокрема: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

З урахування викладеного суд касаційної інстанції зазначає, що органи державного фінансового контролю мають право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Наведена правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року № 21-63а14, 20 січня 2015 року у справі № 21-603а14, 27 січня 2015 року у справі № 21-436а14, 21 квітня 2015 року у справі № 21-96а15, висновки яких мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, відповідно до ст. 244-2 КАС України.

У даній справі органом державного фінансового контролю пред'явлено вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії. При цьому оскаржувана вимога вказує на виявлені збитки, заподіяні підконтрольній установі, та їхній розмір. Відповідачем у справі також визначено підконтрольну установу.

У той же час, зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю до особи, якою заподіяно такі збитки, а також виходячи з того, що правильність обчислення таких збитків має перевірятися судом, що розглядає позов про стягнення, колегія суддів, зважаючи на принцип обов'язковості судового рішення, дійшла висновку про відсутність підстав для вжиття заходів судового захисту інтересів держави у спосіб, заявлений позивачем за вказаним позовом.

Згідно з частиною 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

При розгляді касаційної скарги колегією суддів встановлено порушення судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи норм матеріального права, на які не було посилання в касаційній скарзі і які зазначено вище, що є підставою для скасування судових рішень.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись статтями 221, 223, 229, 230, 232, 254 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Касаційні скарги Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області та Державної фінансової інспекції в Одеській області - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову Державної фінансової інспекції в Одеській області до Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: