Справа № 826/4498/15
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4498/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Вівдиченко Т.Р., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Оіл Тек Строй» та Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Оіл Тек Строй» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Оіл Тек Строй» (далі Товариство або позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі ДПІ або відповідач), у якому просило:

- визнати протиправною відмову відповідача у підписані «Договору про визнання електронних документів» та прийнятті податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, 1-м, 2-м Фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва за 2014 рік платника ТОВ «Оіл Тек Строй»;

- зобов'язати відповідача підписати «Договір про визнання електронних документів» №291220141 від 29.12.2014 року з ТОВ «Оіл Тек Строй»;

- визнати податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року, Звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за грудень 2014 року такими, що подані позивачем в день їх фактичного отримання відповідачем - 19 січня 2015 року, податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, 1-м, 2-м Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва за 2014 рік - 03 лютого 2015 року;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12 лютого 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року та Звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за грудень 2014 року такими, що подані ТОВ «Оіл Тек Строй» в день їх фактичного отримання ДПІ - 19 січня 2015 року.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 12 лютого 2015 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови в частині відмови у задоволенні позову Товариство посилається на те, що факт надіслання позивачем 03.02.2015 року Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 року в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку підтверджується переліком документів, доданих до позовної заяви, а також описом вкладення поштового відправлення позовної заяви. Крім того, позивачем виконано усі необхідні дії для переукладання «Договору про визнання електронних документів».

В апеляційній скарзі про скасування постанови ДПІ посилається на те, що квитанцією №2 від 03.02.2015 року було повідомлено позивача про не прийняття Договору про визнання електронних документів у зв'язку з виявленням помилки: місцезнаходження юридичної особи не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Також, повідомлено про необхідність звернутися до Держреєстратора щодо підтвердження відомостей.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скаргах доводи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за грудень 2014 року ТОВ «Оіл Тек Строй».

За результатами перевірки складено Акт №440/26-57-15-01-20 від 12.02.2015 року (далі Акт перевірки), яким встановлено порушення пункту 120.1 статті 120 ПК України, а саме неподання платником податків податкової звітності за грудень 2014 року.

На підставі Акту перевірки ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № від 12.02.2015 року, яким за встановлене порушення позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі штрафних санкцій - 1 020 грн.

Задовольняючи позов в частині визнання податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року, Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за грудень 2014 року такими, що подані позивачем в день їх фактичного отримання відповідачем - 19 січня 2015 року та в частині визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення № від 12 лютого 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття відповідачем 19 січня 2015 року вказаних документів підтверджується Квитанціями №1 та №2, а тому, ТОВ «Оіл Тек Строй» своєчасно було подано вказані податкові документи.

Відмовляючи в частині позовних вимог щодо визнання протиправною відмову відповідача у прийнятті податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік та визнання податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів подання до податкового органу вказаної податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік.

Відмовляючи в частині позовних вимог щодо визнання протиправною відмову відповідача у підписані «Договору про визнання електронних документі» та 1-м, 2-м Фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва за 2014 рік платника ТОВ «Оіл Тек Строй», а також зобов'язати відповідача підписати «Договір про визнання електронних документів» №291220141 від 29.12.2014 року з ТОВ «Оіл Тек Строй» та визнати 1-м, 2-м Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва за 2014 рік - 03 лютого 2015 року таким, що поданий позивачем в день їх фактичного отримання відповідачем - 19 січня 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем 23.01.2015 року розірвано Договір про визнання електронних документів на тій підставі, що місцезнаходження підприємства не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Разом з тим, позивачем не надано суду достатніх доказів, що ТОВ «Оіл Тек Строй» підтвердило державному реєстратору відомості місцезнаходження підприємства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно із пунктом 120.1 статті 120 П податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між позивачем та відповідачем 09.10.2014р. укладено Договір №291220141 про визнання електронних документів реєстраційний номер , який 23.01.2015р. був розірваний податковою інспекцією у зв'язку з порушенням товариством його істотних умов, зокрема, місцезнаходження юридичної особи не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження ТОВ «Оіл Тек Строй» - м. Київ, вул. Тимофія Строкача, 1.

19 січня 2015 року ТОВ «Оіл Тек Строй» направлено в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку податкову декларацію з ПДВ за грудень 2014 року та Звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Квитанціями №1 та №2 від 19.01.2015 року підтверджено прийняття податкової звітності за грудень 2014 року та Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Однак, 03.02.2015 року позивачем отримано Квитанцію №1 якою повідомлено про не прийняття документу - 1-м, 2-м Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва у зв'язку з тим, що можливо відсутній договір з ДФСУ.

Квитанцією №2 від 03.02.2015 року повідомлено позивача про не прийняття Договору про визнання електронних документів у зв'язку з виявленням помилки: місцезнаходження юридичної особи не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Необхідно звернутися до Держреєстратора щодо підтвердження відомостей.

Нормами статті 33 ПК України передбачено, що податковим періодом визнається встановлений цим Кодексом період часу, з урахуванням якого відбувається обчислення та сплата окремих видів податків та зборів.

Податковий період може складатися з кількох звітних періодів.

Базовий податковий (звітний) період - період, за який платник податків зобов'язаний здійснювати розрахунки податків, подавати податкові декларації (звіти, розрахунки) та сплачувати до бюджету суми податків та зборів, крім випадків, передбачених цим Кодексом, коли контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податку.

Пунктом 34.1 статті 34 ПК України передбачено наступні види податкових періодів: календарний рік; календарне півріччя; календарні три квартали; календарний квартал; календарний місяць; календарний день.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (п.46.5 ст.46 Кодексу).

Згідно із пунктом 48.1 статті 48 ПК України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Відповідно до пункту 48.3 статті 48 ПК України, податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно із пунктом 48.5.1 пункту 48.5 статті 48 ПК України, податкова декларація повинна бути підписана, зокрема, керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до органу державної податкової служби. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником. При цьому достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

Відповідно до пункту 48.7 статті 48 ПК України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Пунктом 49.1 та абзацом 1 пункту 49.2 статті 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно пункту 49.18 статті 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (пп. 49.18.1);

- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (пп. 49.18.2);

- календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (пп. 49.18.3);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу (пп. 49.18.4);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб-підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (пп. 49.18.5).

При цьому, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (п.49.3 ст.49 Кодексу).

У разі надсилання податкової декларації поштою, платник податку зобов'язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного органу державної податкової служби не пізніше ніж за десять днів до закінчення граничного строку подання податкової декларації, визначеного цією статтею, а при поданні податкової звітності в електронній формі, - не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає такий граничний строк (п.49.5 ст.49 Кодексу).

Прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п.48.3 та п.48.4 ст.48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають (п.49.8 ст.49 Кодексу).

Порядок подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису встановлюється Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом ДПА України № 233 від 10.04.2008 року «Про подання електронної податкової звітності" (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції, платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов, встановлених в ст.3 Закону України "Про електронний цифровий підпис"; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/ блокований) (п.7 розділу ІІ цієї Інструкції).

За змістом пункту 7 розділу ІІІ Інструкції, при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку платник податків та органи ДПС повинні додержуватися певного порядку. Зокрема, перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним (пп.7.4 п.7 розділу ІІІ Інструкції).

Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС (пп.7.5 п.7 розділу ІІІ Інструкції).

Якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС (пп.7.6 п.7 розділу ІІІ Інструкції).

Судом першої інстанції встановлено, що податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2014 року та Звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування прийняті відповідачем 19 січня 2015 року, що підтверджується Квитанціями №1 та №2, а тому суд приходить до висновку, що ТОВ «Оіл Тек Строй» своєчасно подано вказані податкові документи.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині про визнання податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року, Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за грудень 2014 року такими, що подані позивачем в день їх фактичного отримання відповідачем - 19 січня 2015 року та в частині визнання протиправним та скасування податкове повідомлення - рішення № від 12 лютого 2015 року.

Разом з тим, суд першої інстанції правомірно відмовив в частині позовних вимог щодо визнання протиправною відмову відповідача у прийнятті податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік та визнання податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, оскільки, в матеріалів справи відсутні докази (фіскальний чек, опис вкладення) про подання позивачем до податкового органу вказаної податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік - 03 лютого 2015 року.

Також, суд першої інстанції правильно відмовив в частині позовних вимог щодо визнання протиправною відмову відповідача у підписанні «Договору про визнання електронних документів» № 291220141 від 29.12.2014 року та визнати 1-м, 2-м Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва за 2014р таким, що поданий TOB «ОІЛ ТЕК СТРОЙ» (код за ЄДРПОУ - 38881850) в день його фактичного отримання ДПІ - 03 лютого 2015 року, оскільки, відповідачем 23.01.2015 року розірвано Договір про визнання електронних документів у зв'язку з тим, що місцезнаходження підприємства не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» № 755-IV від 15 травня 2003 року (далі Закон № 755-IV) відомості про юридичну особу включаються до ЄДР шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Згідно із частиною 11 статті 19 Закону № 755-IV, юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомості про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

У разі якщо юридична особа, засновниками (учасниками) якої затверджено статут, прийняла рішення продовжувати свою діяльність на підставі модельного статуту, юридична особа подає державному реєстратору таке рішення, реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу з відповідною відміткою та примірник оригіналу статуту для проставляння штампу про те, що юридична особа з відповідної дати провадить діяльність на підставі модельного статуту. Такий штамп проставляється державним реєстратором також на примірнику оригіналу статуту даної юридичної особи що зберігається у реєстраційній справі.

Частиною 12 статті 19 Закону № 755-IV передбачено, у разі ненадходження в установлений частиною одинадцятою цієї статті строк реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати, встановленої для подання реєстраційної картки, юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору зазначеної реєстраційної картки. У разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Відповідно до частини 14 статті 19 Закону № 755-IV у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «Оіл Тек Строй» у визначеному законодавством порядку та в строки подавало державному реєстратору заяви (реєстраційні картки) для проведення реєстраційної дії «Підтвердження відомостей про юридичну особу».

Виходячи з наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Оіл Тек Строй» та Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складно 25.06.2015 року

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Гром Л.М.

Бєлова Л.В.