Справа № 804/6803/15
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 р. Справа № 804/6803/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., розглянувши у місті Дніпропетровську у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2, третя особа ПАТ «БАНК КАМБІО» про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2015 р. ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі відповідач 1), уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2 (надалі відповідач 2), третя особа на стороні відповідачів ПАТ «БАНК КАМБІО» (надалі третя особа), в якому просить:

1. Визнати протиправною відмову уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2 оформлену листом від 07.04.2015 р. за вих. №19/1270 щодо не включення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку №0248 у національній валюті від 12.09.2014 р.;

2. Зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2 включити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до повного переліку вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку №0248 у національній валюті від 12.09.2014 р.;

3. Зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

4. Зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позову позивач зазначив про протиправну бездіяльність уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та не включення відповідачем 1 до загального реєстру вкладників, що протиправно позбавляє позивача права на повернення суми грошових коштів у розмірі 105900,00 грн., які знаходяться на його рахунку. Також, позивачем зазначено про необґрунтованість, безпідставність відмови відповідача 2, зазначеної у листі від 07.04.2015 р. вих.№19/1270 щодо не включення позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у порядку письмового провадження.

Відповідачі та третя особа у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Відповідач 1 та відповідач 2 надали письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 12.09.2014 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «БАНК КАМБІО» було укладено Договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку №0248 у національній валюті (надалі за текстом Договір). За умовами Договору банк зобовязується відкрити позивачу поточний рахунок та здійснювати його розрахункове-касове обслуговування згідно Статуту Банку, нормативно-правових актів НБ та інших актів законодавства України.

Відповідно до виписки з особового рахунку з 12.09.2014 р. по 02.04.2015 р. вбачається, що 15.09.2014 р. на рахунок №0248.980, який був відкритий позивачем в ПАТ «БАНК КАМБІО» було зараховано 105900,00 грн. від юридичної особи ПАТ «ЕЛЕКТРОМАШПРОМСЕРВІС» з призначенням платежу «перерахування поворотної безвідсоткової фінансової допомоги», що підтверджується матеріальним ордером №7696 від 15.09.2014 р.

За поясненнями позивача, маючи на меті отримати кошти з власного рахунку починаючи з кінця вересня 2014 р. неодноразово звертався до відділення №1 Криворізької дирекції ПАТ «БАНК КАМБІО», однак, від працівників відділення отримував відмову у виплаті коштів без надання конкретних пояснень щодо причин відмови.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 р. № 782 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК КАМБІО» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04.12.2014 р. № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО», згідно з яким з 05.12.2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «БАНК КАМБІО».

За наслідками діяльності тимчасової адміністрації банку, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015 р. № 144 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) 02.03.2015 прийнято рішення № 46 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» та призначення ОСОБА_2 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію вказаного банку.

04.03.2015 р. на офіційному сайті Фонду було розміщено оголошення, що у звязку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення № 46 від 02.03.2015 р. про початок ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО»; 06.03.2015 р. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ «БАНК КАМБІО» з 06.03.2015 р. по 17.04.2015 р. можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРІНБАНК». Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 17.03.2015 р. остання звернулася до уповноваженої особи Фонду з заявою про включення до Загального реєстру вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО».

Листом від 07.04.2015 р. за вих. №19/1270 уповноважена особа Фонду повідомила про відмову у проведенні виплат за Договором, у звязку з проведенням перевірки операцій по рахунку №0248.980 та наявністю зареєстрованого кримінального провадження №0000082 за фактом вчинення службовими особами ПАТ «БАНК КАМБІО» кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 Кримінального кодексу України.

Згідно заперечення проти адміністративного позову, відповідач 2 окрім наявності зареєстрованого кримінального провадження, повідомив, що наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» від 27.02.2015р. №171, на підставі п. 3 ч.2 та п. 2 ч.3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Методичних рекомендацій стосовно процедури тимчасового обмеження уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у неплатоспроможному банку банківських операцій щодо виплати коштів вкладникам, затвердженої протоколом виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 10.02.2015 р. № 036/15 було тимчасово обмежено здійснення Публічним акціонерним товариством «БАНК КАМБІО» на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за рахунками вкладників.

Результати роботи комісії було оформлено Протоколом від 27.02.2015 р.

Так, під час перевірки комісією було встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли внаслідок так званого «дроблення» великої суми коштів на поточному рахунку іншого клієнта. Встановлено намагання юридичної особи ПАТ «ЕЛЕКТРОМАШПРОМСЕРВІС» отримати грошові кошти не в порядку черговості від банку (4-а черга, ч.4 п.1 ст. 52 Закону), а за рахунок коштів Фонду, тобто внаслідок укладання таких правочинів надається перевага одному вкладнику, а саме, вказана особа має намір отримати за рахунок коштів Фонду відшкодування в сумі до 200000,00 грн., замість отримання залишку коштів за рахунок реалізації майна банку як кредитор четвертої черги.

Згідно заперечення відповідача 1, останній вказав, що оскільки позивача не було включено уповноваженою особою до Переліку вкладників, Фонд не мав правових підстав здійснювати відповідні процедури по включенню особи до Загального реєстру та виплаті відшкодування.

Вирішуючи даний спір по суті, суд виходить із наступного.

Правові відносини, що виникають у сфері правових, фінансових та організаційних засад функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. №4452-VI.

Частиною першою ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої ст. 1 та ч.3 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до норм ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку і сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, проте Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

У відповідності до ч.1-3 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч.5 ст. 27 вказаного Закону).

Частина 6 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (надалі Положення) уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників (далі Перелік), які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Згідно з ч. 2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цією статті.

Частиною 3 ст. 38 Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до ч.4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Тобто, ст.ст. 26, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначають виключні підстави для не включення вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та обовязок Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляти сторони за договорами про нікчемність таких договорів.

Однак, у матеріалах справи відсутнє будь-яке повідомлення уповноваженої особи Фонду до позивача про нікчемність Договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку №0248 у національній валюті від 12.09.2014 р.

Частина 1 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з ч.2 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

В силу положень ч.3 ст. 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч.1 та 4 ст. 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Як було встановлено під час судового розгляду на час укладення Договору (12.09.2014 р.), жодних повідомлень про наявність заборон на здійснення операцій повязаних із залученням вкладів фізичних осіб від Банку не надходило, а Договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку №0248 був укладений 12.09.2014 р., тобто майже як на 3 місяці раніше ніж запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО» (05.12.2014 р.). Отже обмежень, повязаних з дією тимчасової адміністрації не існувало.

У звязку з вищезазначеним, на момент розгляду даної справи у суду відсутні підстави вважати даний правочин таким, що суперечить нормам діючого українського законодавства. Твердження уповноваженої особи Фонду, викладені у листі за вих. №19/1270 від 07.04.2015 р. щодо правомірності невиплати грошових коштів позивачу у звязку з проведенням перевірки та наявністю зареєстрованого кримінального провадження №0000082 за фактом вчинення службовими особами ПАТ «БАНК КАМБІО» кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 Кримінального кодексу України таким, що не порушує норми чинного законодавства у суду відсутні з огляду на положення ст. 62 Конституції України, яким закріплена імперативна правова норма, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у встановленому законом порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Отже, лише вирок суду, який набере законної сили, може бути підставою не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором.

Також, суд звертає увагу, що згідно матеріалів справи, кримінальна справа порушена відносно посадових осіб ПАТ «БАНК КАМБІО», тобто не відносно позивача.

Враховуючи вищенаведене, суду приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною відмови уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2, викладеної у листі вих. №19/1270 від 07.04.2015 р., щодо не включення позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку №0248 від 12.09.2014 р.

За таких обставин, позовна вимога 1 підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог 2, 3 та 4 суд зазначає наступне.

Згідно ч. 7 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функції і повноважень.

Суд не повинен вирішувати питання про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень, прийняти позитивне рішення відносно позивача, адже суди не вправі втручатись в повноваження та діяльність суб'єктів владних повноважень, або ж підміняти їх.

Як визначено Постановою Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.10.2008, суд не може підміняти собою органи владних повноважень. Суд не може підміняти собою орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Аналогічна позиція висловлена Європейським судом з прав людини, який також зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Тобто, включення осіб (вкладників), які мають право на відшкодування коштів за вкладами в до повного переліку/загального реєстру вкладників, а також подання уповноваженою особою до Фонду інформації щодо вкладника, який має право на відшкодування коштів, є виключними (дискреційними) повноваженнями уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В контексті викладеного, слід додати, що в даному випадку уповноваженою особою Фонду не надавався до Фонду перелік вкладників із відомостями про позивача, що є передумовою включення Фондом відомостей про позивача до Загального реєстру, й, відповідно, передує виплаті гарантованої суми відшкодування, а відтак дані позовні вимоги є до того ж і передчасними.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, захисту у порядку адміністративного судочинства підлягають лише порушені права та інтереси особи. Судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання, а ця частина вимог спрямована на майбутнє.

Тобто, у суду немає повноважень втручатися у дискреційні повноваження відповідачів та одночасно відсутні підстави вважати, що в подальшому відповідачами будуть порушуватись права позивача.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги щодо зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2 включити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до повного переліку вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку №0248 у національній валюті від 12.09.2014 р.; зобовязання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобовязання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не підлягають задоволенню.

Разом з тим, згідно положень ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи наявну бездіяльність відповідача 2, яка виразилась, як було встановлено під час судового розгляду, у не включенні позивача ані до переліку осіб, які мають право, ані до переліку осіб, які не мають права на виплату коштів за вкладами, зважаючи також на те, що обов'язок здійснити відповідні дії передбачений ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд вважає, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2 зобов'язана була протягом трьох днів з моменту ліквідації банку включити позивача до одного або іншого переліку вкладників, і якщо уповноважена особа прийшла до висновку про відсутність у позивача права на виплату - включити його до переліку осіб, які такого права не мають. За таких обставин, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2 вжити передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» заходи щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України є принцип законності, який відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2, третя особа ПАТ «БАНК КАМБІО» про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2 оформлену листом вих. №19/1270 від 07.04.2015 р. щодо не включення ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку №0248 від 12.09.2014 р.;

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» ОСОБА_2 вжити передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» заходи щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У порядку розподілу судових витрат стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 36,54 грн. (тридцять шість грн., 54 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 24.06.15 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4