Справа № 612/304/15-а
Суддя: Мороз О. І.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 612/304/15-а
2-а/612/15/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2015 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Мороза О.І., при секретарі Коняєвій Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Близнюківському районі Харківської області про визнання протиправним і скасування рішення пенсійного органу, зобов`язання здійснити призначення та виплату пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,-
ВСТАНОВИВ:
27 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Близнюківському районі Харківської області (надалі УПФ) про визнання протиправним та скасування рішення пенсійного органу від 30.04. 2015 року, оформлене як протокол №03-01/33, зобов`язання здійснити, починаючи з 02.02.2015 року, призначення пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, провести, відповідні виплати відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому посилається на те, що він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, але в призначені пенсії за віком, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, зі зменшенням пенсійного віку на 5 років, йому відповідачем по справі безпідставно відмовлено.
У судовому засіданні ОСОБА_1 на задоволенні позову наполягав, посилаючись на наступне. Він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС. В зоні відчуження пропрацював більше 30 днів, а саме 65 днів і з них 49 виїздів безпосередньо на забруднену територію, а тому має право на зменшення пенсійного віку на 5 років. В зоні відчуження був водієм заступника командира батальону по технічній частині. В зону відчуження виїздили практично щодня, оскільки техніка із зони відчуження, в зону дислокації батальону с. Оране, не виводилася так як була забруднена радіацією. Всі належні документи для призначення пенсії, які він міг зібрати, ним були надані до УПФ. Отримати додаткові документи на підтвердження свого статусу не може у зв`язку із тим що вони або були знищені, як радіоактивно забруднені, або їх доля не відома так як КСП «Побєда», де він працював, їх до архіву не здало. Це КСП ліквідоване, приміщення контори розібране. Відмовляючи в призначенні йому пенсії на пільгових умовах УПФ не взяв до уваги відомості про нарахування заробітної плати які свідчать про кількість виїздів у зону.
Представник УПФ Мовчан О.Є. проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що ОСОБА_1 замість необхідних 30 виїздів в зону, має їх лише 8.
Вислухавши пояснення сторін, безпосередньо, всебічно повно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позову, виходячи із наступного.
ОСОБА_1 громадянин України ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено його паспортом(а.с.7).
Він є учасником ліквідації наслідків аварії на чорнобильській АЕС у 1988 році(категорія 3), що підтверджено безстроковим посвідченням Серії НОМЕР_1 , довідкою організації «Союз Чорнобиль» №54 від 01.06.1998 р., посвідченням про його нагородження почесним знаком «Чорнобильська пошана», «Листом подяки» (а.с.9,14,18,19).
При вивченні військового квитка ОСОБА_1 встановлено що на сторінці 24 є такий текст, завірений підписом начальника штабу та скріплений гербовою печаткою, виконаний російською мовою :
« С 7.09. 1988 г. по 13.11. 1988 г. принимал участие в работах по ликвидации последствий аварии на Чернобыльськой АЭС. Получена доза облучения - 3,2 бэр. Имеет право на льготы в соответствии с Постановлением Совета Министров СССР и ВЦСПС от 29.12. 1987 г. №1497-378. Время прохождения сборов засчитывается в трудовой стаж, дающий право на льготную пенсию по списку №1 в полутаракратном раз мере» (а.с.12).
Дни выезда в зоны (на объекты, населенные пункты): «перевозка личного состава» (номер зоны и населенный пункт не указаны). Сентябрь: с 10 по 14; 16,17,19. Допустимое время работ не указано. Получил дозу облучения не отражена. Журнал учета доз облучения военнослужащих в/ч НОМЕР_2 уничтожен по причине большой зараженности. В документах войсковой части отражено получение только суточных денег: 4,50 (руб.коп) в сутки. Место дислокации войсковой части за указанный период: с. Ораное» . Далі зазначені підстави видачі довідки.
Довідкою правління колгоспу «Побєда» Близнюківського району Харківської області підтверджено, що ОСОБА_1 за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 7.09. 1988 року по 13.11. 1988 року отримав заробітну плату у розмірі 780,34 руб. Заробіток нараховано з урахуванням коефіцієнта 3. В довідці вказано, що вона видана на підставі книг обліку праці та заробітку колгоспників за 1988 рік (а.с.11).
Аналогічні обставини щодо розміру нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 та періоду нарахування також відображені в архівній довідці від 16.01. 2015 року № 01-46/11 та фотокопії сторінок нарахувань йому заробітної плати за лютий грудень 1988 р.
Фактичні дані які містяться в письмових доказах, наведених вище, відповідачем не оспорювалися.
Із листа УПФ від 03.02. 2015 року вбачається, що з приводу призначення пенсії ОСОБА_1 звернувся до УПФ 02.02. 2015 року і йому було відмовлено з посиланням на те, що в зоні відчуження він пропрацював менше 30 календарних днів (а.с.20).
Оскаржуваним рішенням є Протокол засідання комісії по призначенню пенсії від 30.04. 2015 року №03-01/33. В призначенні пенсії ОСОБА_1 відмовлено з таким формулюванням : «Відмовити в призначенні пенсії за віком, згідно ЗУ «Про статус і соц.захист громадян, які постраждали на ЧАЕС» ст. 55 в зв`язку з відсутністю 30 календарних днів роботи в зоні відчуження в 1988 році. Рекомендовано звернутися в судові органи для врегулювання даного питання».
Всі документи які долучені до справи в копіях, були вивчені у судовому засіданні в оригіналах.
На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 14, 55 Закону України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок), суд дійшов висновку про неправомірність відмови відповідача у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із
зменшенням пенсійного віку на 5 років, оскільки Позивачем не надано докази які б спростували твердження позивача, що він в зоні відчуження пропрацював більше 30 днів у 1988 році.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно приписів ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: які працювали у зоні відчуження у 1988 році - не менше 30 календарних днів - на 5 років.
Пунктом 7 Порядку передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтвердила, що для призначення пенсії за віком, із зменшенням пенсійного віку на 5 років, ОСОБА_1 своєчасно була подана необхідна заява та надані всі інші необхідні документи. Єдиною причиною відмови є тільки те, що ОСОБА_1 не підтверджено відпрацювання в зоні відчуження у 1988 році 30 календарних днів. Підтвердженими вважають тільки 8 днів.
Аналізуючи приписи п. 7 Порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що до заяви про призначення пенсії за віком можуть бути додані зокрема й довідка архівної установи та інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Так, згідно архівної довідки від 16.01. 2015 року №01-46/11 ОСОБА_1 за вересень листопад 1988 року було нарахова в цілому заробітна плата у розмірі 1040,09 грн. Розмір його заробітної плати в попередні 3 місяці складав від 138,82 грн. до 174,33 грн. При цьому, як вказувалося вище, довідкою правління колгоспу «Побєда» Близнюківського району Харківської області(а.с.11). підтверджено, що ОСОБА_1 за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 7.09. 1988 року по 13.11. 1988 року отримав заробітну плату у розмірі 780,34 руб. Заробіток обчислено з урахуванням коефіцієнта 3. В довідці вказано, що вона видана на підставі книг обліку праці та заробітку колгоспників за 1988 рік. Тобто на підставі первинних документів (а.с.11).
Отже документом який містить підпис голови колгоспу та головного бухгалтера, відтиск кутового штампа та скріплений круглою печаткою, підтверджено не тільки період роботи ОСОБА_1 в зоні ЧАЕС, а і виплату заробітної плати в кратному розмірі за вказаний період.
У листі Міністерства праці та соціальної політики «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 рр. осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» від 13.04.2001 року № 03-3/1652-018-2 зазначено, що з 1 березня 1988 року розпорядженням Ради Міністрів УРСР від 06.01.88 № 12-р встановлена оплата праці громадян, зайнятих на експлуатації ЧАЕС і в зоні
відчуження по тарифним ставкам /посадовим окладам/ в подвійному розмірі. Зони небезпеки з цього моменту не застосовувалися.
Таким чином, з 1 березня 1988 року особам, зайнятим на експлуатації ЧАЕС і в зоні відчуження, зокрема і позивачу, оплата праці здійснювалася у кратному розмірі. Зокрема позивачу навіть з урахуванням не коефіцієнта 2, а коефіцієнта 3.
ОСОБА_1 пояснив у судовому засіданні, що таке нарахування було проведене на підставі отриманої ним у військові частині довідки з посвідченням днів виїзду в зону, яких було більше ніж 30. Довідку він передав в бухгалтерію колгоспу. В зв`язку з тим, що колгосп ліквідовано, ця довідкам не збереглася.
Зазначене підтверджується також і листом Архівного відділу Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області від 03.12. 2014 року №01-41/408 де вказано, що документи колгоспу «Побєда» Близнюківського району Харкіської області до архіву на зберігання не надходили(а.с.15).
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що в Архівній довідці Галузевого архіву МО України (а.с.16) не вказані дні виїзду в зону ОСОБА_1 за жовтень та листопад 1988 року. Архівна довідка видана на підставі тільки тих документів які збереглися та були передані до архіву. В цій же довідці відображено, що журнал обліку доз опромінення військової частини знищений з причини великого радіоактивного забруднення. Щодо отримуваних особовим складом коштів є тільки інформація про виплату добових.
Разом із тим у військовому квитку ОСОБА_1 вказано отриману ним дозу опромінення в розмірі 3.2 бер, що за умови його перебування тільки в безпечному місці місці дислокації військової частини в с. Оране взагалі неможливе.
За таких обставин, об`єктивна неможливість дослідження будь-яких інших документів не може бути підставою для відмови у задоволенні позову за обставин, коли право на пільгове зниження пенсійного віку підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів.
Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, суд вважає, що відмовляючи позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, відповідач дійшов до неправомірного висновку про відсутність права на її отримання.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Цей обов`язок відповідачу був доведений шляхом надіслання ухвали судді від 29.05. 2015 року де відображена зазначена норма (а.с.27).
Отже в адміністративному судочинстві обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Відповідач, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не довів правомірність своїх заперечень проти адміністративного позову, законність та обґрунтованість відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах.
Щодо позивача, то він на виконання вимог ч.1 ст.71 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
За змістом ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про протиправність дій Управління пенсійного фонду України у Близнюківському районі Харківській області щодо відмови позивачу в призначені пенсії на пільгових умовах.
Таким чином, суд вважає за необхідне для поновлення порушеного права позивача, задовольнити його позов повністю.
Про відшкодування на свою користь понесених судових витрат, позивач клопотання не заявляв.
Керуючись ст. 46 Конституції України, ст. 55 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом №796-ХІІ від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2005 року № 22-1, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Близнюківському районі Харківської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Близнюківському районі Харківської області призначити та провести виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 02 лютого 2015 року.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками провадження.
Суддя О.І. Мороз