Справа № 905/1042/2012
Суддя: Стефурак Є.М. Є. М.
Дата ухвалення: 2012-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 905/1042/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2012 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області: Стефурак Є.М., розглянувши у скороченому судовому провадженні в залі суду м. Городенка адміністративний позов Представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації про визнання неправомірним відмови та перерахунку допомоги на оздоровлення за 2011 рік та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся із зазначеним позовом в інтересах ОСОБА_1, в якому просить визнати дії відповідача про відмову у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення, згідно ст 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - неправомірними. Зобовязати відповідача виплатити ОСОБА_1 недоплачені кошти на щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік, виходячи із розміру 5-тьох мінімальних заробітних плат встановленої ЗУ «Про державний бюджет» на момент проведення виплати з урахуванням виплаченої суми та індексу інфляції.

В позові зазначив, що згідно згідно ст 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, як особа 1 категорії ліквідатор наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. в розмірі 5-х мінімальних заробітних плат. П.4 ст 48 встановлено, що „розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Таку виплату в 2011 році, позивачу проведено в розмірі 120 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, заперечення надані відповідачем, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що стверджується копією посвідчення серії А №102251 ОСОБА_1, та є інвалідом другої групи, що повязано з роботами на ЧАЕС.

Тому позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Городенківської РДА із заявою про виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік, в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, як це передбачено ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак довідкою міністерства праці та соціальної політики України Управління праці та соціального захисту населення, вказано, що ОСОБА_1 відповідно до ст 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; та Постанови Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року «Про розмір щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення за 2011 р. нарахована та виплачена в розмірі 120 грн.

Представник відповідача у своїх письмових запереченнях, що надійшли до суду вказав, що Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено здійснення компенсаційних виплат у розмірах, встановлених від мінімальної заробітної плати.

Законами України Про державний бюджет України на відповідний рік Кабінету Міністрів України було надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними программами.

Статтею 63 Закону України ««Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» закріплює норму, якою встановлюється, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього закону, здійснюється за рахунок державного бюджету. Виконання цього закону залежить від фінансових ресурсів дохідодної частини державного бюджету. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, гарантоване ст.48 Конституції України.

Виходячи з вищенаведеного, Урядом були гарантовані виплати окремих видів компенсацій, доплат і допомоги, у розмірах визначених постановами Кабінету Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011 щодо відповідності Конституції України (конституційності) п. 4 розділу VІІ „Прикінцеві положення Закону України „Про державний бюджет України на 2011 рік підтверджено право Кабінету Міністрів України, як державного органу, що має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, на визначення механізму реалізації законів України. В тому числі встановлення порядку та розмір соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету.

Однак з цими запереченнями відповідача не можливо погодитися з наступних підстав. Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 (в редакції Закону від 09.07.2007 року) учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується щорічна допомога на оздоровлення в таких розмірах: інвалідам II групи в розмірі пяти мінімальних заробітних плат (при цьому розмір мінімальної заробітної плати визначається моментом її виплати).

У відповідності до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обумовлену цим необхідність їх адекватного соціального захисту, Верховна Рада України в 2006 році доповнила Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" статтею 71, в якій встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Крім того, делегуючи повноваження Кабінету Міністрів України щодо визначення порядку проведення таких виплат Верховна Рада України зазначеним законом не надавала йому право змінювати розмір в сторону зменшення, передбачених законом виплат. Так, зокрема, відповідно до ст. 67 вказаного Закону конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Також необхідно зазначити, що зазначені Постанови Кабінету Міністрів України є підзаконними нормативно-правовим актами (прийнятими на виконання закону), тому у разі виникнення колізії між їх нормами та нормами закону, застосуванню підлягають положення останнього. Разом з тим, дія ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" була зупинена на 2007 рік Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік". Проте, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Пунктом 28 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007, № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", частину 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено в новій редакції , але Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 вказаний пункт Закону визнано неконституційним.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, в даному спорі застосуванню підлягає ст. 48 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, а не Постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року. Отже, позивач мав право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат із розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, встановлених Законами України про Державний бюджет на відповідний рік.

Тому ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" діє в редакції, яка була до внесення відповідних змін Законом України "Про Державний бюджет України та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам ІІ групи в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Частиною 5 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту громадян.

Крім того, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 р. № 936 "Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що виплата таких компенсацій та допомог провадиться управліннями праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян та центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Доводи відповідача про відсутність кошторисних призначень для реалізації ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону. Як вбачається із змісту Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та бюджетної програми "Компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, та допомоги на оздоровлення…" виплата щорічної допомоги на оздоровлення потерпілих від Чорнобильської катастрофи проводиться на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю визначених законом осіб, внаслідок радіоактивного забруднення території.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував в своїх рішеннях, що держава не може посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання нею взятих на себе зобов'язань.

Отже , відповідачем порушено право позивача на отримання грошової допомоги на оздоровлення у розмірі, встановленому ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в 2011 році тому необхідно зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Городенківської РДА здійснити перерахунок та нарахувати позивачу за вказаний період у встановлених ч. 4 ст. 48 вищезазначеного Закону розмірах.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22 Конституції України, ч. 4,5 ст. 48 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008, ст. 52 Закону України „ Про державний бюджет на 2011 рік, ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163, 167, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України , суддя ,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити .

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік .

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 недоплачені кошти на щорічну допомоги на оздоровлення за 2011 рік у розмірі встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України „Про державний бюджет на момент проведення виплати, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Городенківський районний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_3