Справа № 2-а-2099/11
Суддя: Сокирко Л. М.
Дата ухвалення: 2011-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

24.10.2011 Справа №2-а-2099/2011 р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2011 року о 15:00 год. суддя Білозерського районного суду Херсонської області Сокирко Л.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ПФУ в Білозерському районі Херсонської області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

в становила:

Позивач 21.09.2011 року звернулвся до суду з позовом до Управління ПФУ в Білозерському районі Херсонської області, посилаючись на те, що він відповідно до Закону України від 18.11.2004 року Про соціальний захист дітей війни має статус дитина війни, згідно цього ж Закону її повинна виплачуватися як дитині війни соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте він їй виплачується не в повному розмірі, а лише 49,80грн щомісяця. На його звернення до Управління ПФУ в Білозерському районі про здійснення такого нарахування йому було розяснено, що з 01.01.2008 року до теперішнього часу до його пенсії нараховується та виплачується підвищення в розмірі 10% прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатних громадян, який на сьогоднішній день складає 49,80грн. Просив визнати протиправними дії Управління ПФУ в Білозерському районі Херсонської області щодо недоплати йому належних як дитині війни сум щомісячної державної соціальної допомоги та зобовязати його здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни виходячи з розміру 30% мінімального розміру пенсії за останні шість місяців по дату прийняття рішення за рахунок коштів Державного бюджету України та з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до п. 2 ч. ч. 1 ст. 183-2 КАС України передбачене скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

07.10.2011 року відповідач подав письмове заперечення проти позову, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що відсутні правові підстави для задоволення цих вимог, оскільки у ПФУ не має ні юридичних, ні фактичних підстав для задоволення вимог позивача, оскільки Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік/набрав законної сили 19.06.2011 року/ встановлено, що у 2011 році норми та положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнизастосовуються в порядку та в розмірах, встановлених Кабміном України виходячи з наявного фінансового ресурсу Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання п. 7 вказаного Закону Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року за №745 було прийнято постанову якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,80грн.

Згідно матеріалів справи, вбачається, що:

ОСОБА_1 народився 10.02.1942 року та згідно ст. 1 Закону України №2195-IV від 18.11.2004 року Про соціальний захист дітей війнивідноситься до категорії дитина війни, про що обєктивно свідчить пенсійне посвідчення з відміткою дитина війни

Ст. 6 цього ж Закону передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законами України Про державний бюджет України на 2010 рік, Про державний бюджет України на 2011 рікдія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнине зупинялася і будь-які обмеження щодо її застосування не встановлювалися.

Ст. 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні, грунтується на принципах, згідно яких ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України.

Відповідно до ч.І ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової не працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення, щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріпленні в Законі України Про соціальний захист дітей війни.

Ч. 2 ст. З Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війнипередбачено, що фінансове забезпечнення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабміну України від 24.10.2007 року №1261 - ПФУ відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій та інших соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюється за рахунок ПФУ, інших джерел, визначених законодавством.

14.06.2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, який набрав чинності 19 червня 2011 року.

П. 7 ч. І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рікдоповнено п. "4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнизастосовуються у порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету ПФУ на 2011 рік.

На момент розгляду справи Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №745 від 06.07.2011 року, яка набрала законної сили з 23.07.2011 року, у звязку із чим вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на те, що вказаною постановою встановлено порядок та розмір виплат дітям війни, який становить 49,80грн до кінця 2011 року.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, за наявності достатніх доказів та підстав адміністративний позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 160-163, 183-2 КАС України, ст. ст. З ч. 2, 19, 46 ч. 1 Конституції України, ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Законом України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року, Постановою Кабінету Міністрів України №745 від 06.07.2011 року, суддя, -

постановила

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління ПФУ в Білозерському районі Херсонської області щодо недоплати належних ОСОБА_1 як дитині війни сум щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 21.03.2011 року по 22.07.2011 рік включно згідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязати Управління ПФУ в Білозерському районі Херсонської області здійснити перерахунок призначених виплат, передбачені ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивиходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до норми ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннята забезпечити йому виплату ОСОБА_1 дитині війни, суму щомісячної державної соціальної допомоги за період починаючи з 21.03.2011 року по 22.07.2011 рік включно з урахуванням проведених виплат, за рахунок коштів Державного бюджету України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги.

Строк для подання апеляційної скарги стороною обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя: