Справа № 824/1360/15-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

26 червня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/1360/15-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцький П.Д., розглянувши матеріали адміністративного позову Себежської митниці (Російська Федерація) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Себежська митниця Північно-західного митного управління Федеральної митної служби звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення митних платежів та пені на суму 624362,36 руб.

Частиною першою статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, виходячи з наступного.

Звертаючись до Чернівецького окружного адміністративного суду позивач посилається на положення Цивільного кодексу Російської Федерації, інші норми російського законодавства та на норми Конвенції про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року,

Позивач посилається на статтю 20 Конвенції, якою передбачена можливість відповідно звернення з позовом до громадянина України у відповідності з правилами підсудності.

За змістом статті 1 вказаної Конвенції громадяни кожної із Сторін, які домовилися, інші особи, що проживають на їх території, а також юридичні особи, утворенні відповідно до законодавства Сторін, які домовилися, мають право вільно та безперешкодно звертатися, зокрема, в суди Сторін, які домовилися, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні та кримінальні справи.

Таким чином, Конвенцією про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року для суб'єктів, указаних в статті 1, передбачено право звертатися лише в суди, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні та кримінальні справи.

Юрисдикцію, повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ, порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства визначає Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій.

Частиною третьою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Зокрема, згідно пункту 5 частини другої вказаної статті юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Крім цього, частиною четвертою статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

З системного аналізу указаних норм права слідує, що суб'єкт владних повноважень до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом може звернутися лише у випадках, встановлених Конституцією України та законами України.

Звернення до суду суб'єкта владних повноважень є способом реалізації його компетенції, а тому відбувається з урахуванням частини другої статті 19 Конституції України, тобто лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судову систему України складають суди загальної юрисдикції та Конституційний суд України.

Згідно частини першої статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Статтею 21 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що місцевими загальними судами є районні, районні у містах, міські та міськрайонні суди. Місцевими господарськими судами є господарські суди Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Місцевими адміністративними судами є окружні адміністративні суди, а також інші суди, передбачені процесуальним законом.

Враховуючи наведені вище норми процесуального та матеріального права, беручи до уваги суб'єктний склад та характер спірних правовідносин, а також зважаючи на те, що Конвенцією про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року не передбачено право звернення юридичних осіб, утворених відповідно до законодавства Сторін Конвенції, які домовилися, в суди Сторони, яка є учасником Конвенції, по адміністративним справам, Чернівецький окружний адміністративний суд приходить до висновку, що позовна заява Себежської митниці Північно-західного митного управління Федеральної митної служби (Російська Федерація) до ОСОБА_1 про стягнення митних платежів та пені не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись статтями 109, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Себежської митниці Північно-західного митного управління Федеральної митної служби до ОСОБА_1 про стягнення митних платежів та пені.

У відповідності до ст.ст. 185, 186 КАС України ухвала може бути оскаржена повністю або частково в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно статті 254 КАС України ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя П.Д. Дембіцький