Справа № 338/580/15-а
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 р. Справа № 876/5840/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Ільчишин Н.В., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2015 року у справі №338/580/15-а за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій, -

В С Т А Н О В И В:

21.04.2015р. ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області (далі ОСОБА_1), просила визнати неправомірною відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу роботи, зобовязати ОСОБА_1 зарахувати в пільговому обчисленні період роботи з 01.01.1979р. по 09.01.1986р., з 10.01.1986р. по 11.09.1992р., з 08.10.1992р. по 19.06.1995р. та з 14.02.2001р. по 23.05.2002р. як трудовий стаж вироблений в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, зобовязати ОСОБА_1 зробити перерахунок та виплатити пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи з моменту призначення пенсії по втраті годувальника.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07.05.2015р. адміністративний позов за період з 09.08.2013р. по 20.10.2014р. залишено без розгляду.

ОСОБА_3 Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07.05.2015р. позов задоволено частково: визнано неправомірною відмову ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі в перерахунку пенсії ОСОБА_2 з врахуванням пільгового стажу; зобовязано ОСОБА_1 Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи чоловіка позивачки ОСОБА_4 з 01.01.1979р. по 09.01.1986р., з 10.01.1986р. по 11.09.1992р., з 08.10.1992р. по 19.06.1995р., з 14.02.2001р. по 23.05.2002р., як трудовий стаж, зароблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців; зобовязано ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок пенсії, що виплачується ОСОБА_2 з врахуванням пільгового стажу з 21.10.2014р.

Не погоджуючись з рішенням першої інстанції, ОСОБА_1 подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07.05.2015р. та винести нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що пільгове обчислення стажу поширювалось тільки на працівників, які уклали письмові строкові договори про роботу на Крайній Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі. Особам, які досягли пенсійного віку після набрання чинності Законом України «Про пенсійне забезпечення», тобто з 01.01.1992р. при наявності стажу роботи на Крайній Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, стаж обчислювався в одинарному розмірі, в звязку з тим, що з 01.01.1992р. не застосовувалось пільгове обчислення стажу роботи. На ОСОБА_4 не поширюється пільгове обчислення страхового стажу, оскільки він не уклав строковий договір на роботу на Крайній Півночі та у місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі, а працював вахтово-експедиційним методом. Відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 їй призначено пенсію по втраті годувальника з 09.08.2013р. щомісячно, відповідно до поданої заяви. При призначені пенсії враховано загальний стаж 32 роки 10 місяців 12 днів. Жодного разу позивачка не зверталась щодо перерахунку пенсії з зарахуванням стажу в кратному розмірі та не надавала необхідних підтверджуючих документів щодо такого пільгового обчислення стажу роботи. Дані трудової книжки та подані до Заяви про призначення пенсії документи не підтверджують поширення пільг за час роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 отримує пенсію по втраті годувальника з 09.08.2013р. відповідно до поданої заяви.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_4, чоловіка ОСОБА_2, з 11.02.1974р. по 11.09.1992р. він працював електрозварником та вишкомонтажником-зварщиком в Івано-Франківському управлінні бурових робіт (в подальшому ПАТ «Укрнафта») вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 08.10.1992р. по 19.06.1995р. - робота вахтово-експедиційним методом в районі Крайньої Півночі, з 14.02.2001р. по 23.05.2002р. - робота вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області) (а.с.8-11).

30.03.2015р. ОСОБА_2 звернулась в ОСОБА_1 з заявою щодо надання інформації щодо обчислення стажу роботи чоловіка в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

ОСОБА_1 від 03.04.2015р. №1798/03 позивача повідомлено, що стаж роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 01.01.1979р. по 09.01.1986р. та робота вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі з 10.01.1986р. по 11.09.1992р. при обчисленні стажу зараховано в одинарному розмірі, оскільки письмовий трудовий договір за вказані періоди ОСОБА_4 не укладався, а тому немає підстав для обчислення стажу в півтора кратному розмірі немає (а.с.12-13).

Вказане стало підставою для звернення ОСОБА_2 із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Відповідно до ч.1 ст.37 вказаного Закону пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови ОСОБА_3 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в умовах та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей держави, на умовах укладених ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк більше 5-років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зарахувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих місцевостях.

Відповідно до п.3 ОСОБА_3 Міністрів СРСР №148 від 10.02.1960р. «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» зарахування одного року роботи за один рік та шість місяців запроваджено з 01.03.1960р.

Указом Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» скорочено тривалість трудового договору, що надає право на отримання пільг, передбачених ст. 5 вищезгаданого Указу Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР з п'яти до трьох років.

Відповідно до ч.1 п.5 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Згідно з ч.3 п.5 Розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Обов'язку щодо укладення трудового договору в письмовій формі жодний з вищевказаних нормативно-правових документів не передбачав.

В підпункті 3 пункті 6 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі, від 06.05.1981р. зазначено, що робітникам експедицій, круглорічних партій, нафтових розвідок, відділів, які розміщені в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі надаються пільги, передбачені Указами від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року.

Гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, у галузі пенсійного забезпечення, передбачені Тимчасовою Угодою між Урядом України і Урядом Російської Федерації від 15 січня 1993 року.

Відповідно до ст.4 Тимчасової Угоди при обчисленні пенсії або її частини, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, до 01 січня 1991 року на підставі статті 1 даної Угоди на території України визначення загального трудового стажу роботи, середньомісячного заробітку і розміру пенсії здійснюється згідно з її законодавством.

Питання врахування періодів роботи для стажу при призначенні пенсій в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР, а згодом Російської Федерації після 01.01.1991р. на території України регулюються нормами міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, а саме: частиною 2 статті 6 «Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, де зазначено наступне: « 2.Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових, умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в дію цієї Угоди»; абзацами 2 та 3 статті 6 «Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн», від 14.01.1993р., де зазначено наступне: «Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність».

З вище наведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, слідує, що обчислення стажу здійснюється згідно законодавства держави, на території якої відбувалась трудова діяльність і стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою. Тобто, якщо якийсь період роботи особи на території РФ згідно законодавства цієї держави повинен обчислюватися на пільгових підставах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися щодо цієї особи і в Україні.

Згідно з постановою ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 10.11.1967р. №1029 Ханти-Мансійський округ віднесено до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі , а Ямало-Ненецький - до районів Крайньої Півночі.

Відповідно ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондують із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ОСОБА_3 Кабінет Міністрів України від 12.08.1993р. №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Наявною в матеріалах справи копією трудової книжки підтверджується період роботи чоловіка позивача з 01.01.1979р. по 09.01.1986р., з 10.01.1986р. по 11.09.1992р., з 08.10.1992р. по 19.06.1995р., з 14.02.2001р. по 23.05.2002р. в районі Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до Довідки від 06.03.2015р. №10-328, виданої ПАТ «Укрнафта», ОСОБА_4 працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт електрогазозварником, вишко монтажником-зварником з 11.02.1974р. по 11.09.1992р. вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру, з них: з 11.02.1974р. по 31.12.1978р. робота в України, з 01.01.1979р. по 09.01.1986р. робота вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області), з 10.01.1986р. по 11.09.1992р. робота вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області), робота з режимом роботи 15 робочих днів в МПКП та РКП в місяць по 12 год. за добу + К1, К2 (дні перельоту літаком на роботу і назад на відпочинок) і з таким же періодом відпочинку по місцю постійного проживання (прописки) з відпрацюванням місячного та річного норми робочого часу. За час роботи в управлінні вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру місячна та річна норми робочого часу відпрацьовувались, до заробітної плати ОСОБА_4 виплачувався районний коефіцієнт і північна надбавка, а також надавалась додаткова відпустка в кількості 12 днів за роботу в МПКП та 18 днів за роботу в РКП (а.с.14).

Аналізуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та встановлені на підставі поданих письмових документів обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що період роботи чоловіка позивача з 01.01.1979р. по 09.01.1986р., з 10.01.1986р. по 11.09.1992р., з 08.10.1992р. по 19.06.1995 р., з 14.02.2001р. по 23.05.2002р., в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі підтверджується трудовою книжкою та довідкою, виданою ПАТ «Укрнафта», які уточнюють особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, підтверджують постійну зайнятість на пільговій роботі, в яких зазначено про розповсюдження пільг, передбачених Указом Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указом Президії Верховної ОСОБА_3 Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а тому відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у пільговому розрахунку стажу.

При цьому надання письмового трудового договору для підтвердження пільгового обчислення страхового стажу не є обов'язковою умовою для пільгового обчислення страхового стажу, а альтернативою у виборі між рядом документів, які підтверджують вказаний стаж, що є наслідком зобов'язання відповідача зарахувати в пільговому обчисленні, з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців, вказані період роботи чоловіка позивача в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі та зобовязати зробити перерахунок пенсії з врахуванням пільгового стажу з 21 жовтня 2014 року.

З врахуванням позиції Верховного суду України, викладеної у постанові від 11.12.2012р. (справа №21-393а12), виплати перерахованої позивачу пенсії слід здійснювати і надалі.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2015 року у справі №338/580/15-а без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді Н.В. Ільчишин

ОСОБА_5