Справа № 823/1174/15
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року справа № 823/1174/15

м. Черкаси

15 год. 25 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі Дудці Г.О.,

за участю представника позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_2 за довіреністю,

представника відповідача державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області ОСОБА_3 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання нечинними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1, в якому просить:

- визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 16.04.2015 № про збільшення грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 705593,00 грн., в тому числі за основним платежем 564474,00 грн., за штрафними санкціями 141119,00 грн.

- визнати нечинним та скасувати рішення в.о. начальника ДПІ у м. Черкасах № від 16.04.2015 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що спірні податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій прийняті на підставі акта документальної планової виїзної перевірки від 27.03.2015 №53/23-01-17-01/НОМЕР_1, в якому встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, внаслідок непідтвердження документально витрат по придбанню товарів (робіт, послуг) у 2012 2014р.р. та непідтвердження документально готівкових коштів за відповідний період.

Представник позивача зазначає, що витрати позивача по придбанню товарів (робіт, послуг), задекларовані в податковій звітності, повністю документально підтверджені.

Натомість, в акті перевірки ревізором-інспектором не досліджені всі первинні бухгалтерські документи, та безпідставно зроблено висновок про їх відсутність. Висновки акту перевірки є загальними, та не відображають зміст порушень, допущених платником податків. З акту перевірки не вбачається зрозумілим, які конкретно господарські операції, за який саме період, з якими контрагентами не підтверджені документально.

Представник позивача зазначає, що витрати позивача по придбанню товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Карат-2012», ТОВ «Евертон-2012», ТОВ «Ост ОСОБА_4», ТОВ «Ітако Групп-33» підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, а саме: договорами поставки та виконання робіт, видатковими накладними, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), виписками з банківських рахунків, додатками 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий червень 2014 року, реєстрами отриманих та виданих податкових накладних, оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 631 за лютий липень 2014 року, актами звіряння взаємних розрахунків між позивачем та вказаними контрагентами.

Подальше використання ТМЦ, придбаних у ФОП ОСОБА_5, підтверджується актами списання товарів №№1-4 від 31.12.2013; оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 947 «Нестачі і втрати від псування цінностей» за 2014 рік.

Представник відповідача проти заявленого адміністративного позову заперечує, мотивуючи це тим, що перевіркою правильності визначення витрат, відображених у податковій декларації про майновий стан і доходи, встановлено факт їх завищення, що спричинено включенням до складу витрат по придбанню товарів та послуг, не підтверджених первинними документами на їх отримання: готівкових коштів (знято з р/р на придбання ТМЦ відповідно виписок банку та листа-пояснення платника щодо витрачених сум готівки) за 2012 2014р.р., витрат по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_5, ТОВ «Карат-2012», ТОВ «Евертон-2012», ТОВ «Ост ОСОБА_4», ТОВ «Ітако Групп-33».

Вищевказане порушення призвело до заниження суми чистого оподатковуваного доходу у кожному з вказаних періодів, та, як наслідок, заниження суми податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності підприємця та суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 як суб'єкт підприємницької діяльності зареєстрована виконавчим комітетом Черкаської міської ради 25.02.1999, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, взята на облік в контролюючому органі 21.06.1999 за №10392, нині перебуває на обліку в ДПІ у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області.

З 26.02.2015 по 20.03.2015 посадовою особою державної податкової інспекції у м.Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області проведено документальну планову виїзну перевірку господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами перевірки складено акт від 27.03.2015 №53/23-01-17-01/НОМЕР_1 (далі акт перевірки), в якому встановлено порушення:

- п. 177.2, п. 174.4 ст. 177 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 564479,29 грн., в т.ч. за 2012 рік на суму 68133,31 грн., за 2013 рік на суму 79734,12 грн., за 2014 рік на суму 416606,86 грн.;

- п.п. 2 та п.п. 3 п. 1 ст. 7 та абз. 3 п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», в результаті чого занижено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування на загальну суму 216724,88 грн., в т.ч. за 2012 рік на суму 69386,44 грн., за 2013 рік на суму 72494,00 грн. та за 2014 рік на суму 74883,26 грн.;

- п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки державною податковою інспекцією у м. Черкасах винесено:

- податкове повідомлення-рішення від 16.04.2015 №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 705593,00 грн., в тому числі за основним платежем 564474,00 грн., за штрафними санкціями 141119,00 грн.;

- рішення № від 16.04.2015 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органам доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, згідно якого за наслідками розгляду матеріалів перевірки ФОП ОСОБА_1 донараховано 216724,88 грн. єдиного внеску, застосовано штрафні санкції у розмірі 21397,25 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 177.1, 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України (в редакції, що діє з 06.08.2011), до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п. 177.10. ст. 177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З акту перевірки вбачається, що перевіркою дотримання встановленого порядку ведення обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи-підприємці, що здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування встановлено порушення п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме: підприємцем протягом 2012 2014 років не вівся облік доходів та витрат, повязаних з отриманим доходом та необхідних для визначення суми річного оподатковуваного доходу за встановленою формою.

Перевіркою правильності визначення витрат, відображених у податковій декларації про майновий стан і доходи, встановлено факт їх завищення, що спричинено включенням до складу витрат по придбанню товарів та послуг, не підтверджених первинними документами на їх отримання, включенням до витрат вартості товару, що не повязана з господарською діяльністю та не повязана з отриманням доходу, та включенням до складу витрат на закупівлю товарів та послуг за готівку, що не підтверджені первинними документами:

- готівкові кошти (знято з р/р на придбання ТМЦ відповідно виписок банку та листа-пояснення платника щодо витрачених сум готівки) за 2012 рік на суму 392258,34 грн.;

- готівкові кошти за 2013 рік у розмірі 371180,68 грн.

- витрати по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_5 у 2013 році в розмірі 96000,00 грн.;

- витрати за 2014 рік по взаємовідносинах з ТОВ «Карат-2012» у розмірі 408805,36 грн., з ТОВ «Евертон-2012» в сумі 540485,27 грн., з ТОВ «Ост ОСОБА_4» в сумі 400558,49 грн., ТОВ «Ітако Групп-33» в сумі 332050,90 грн., з ФОП ОСОБА_5 в сумі 58233,00 грн.;

- готівкові кошти за 2014 рік у розмірі 708371,57 грн.

Відповідно до наданих до перевірки матеріалів позивачем у ФОП ОСОБА_5 придбано ТМЦ (яйце), документального підтвердження щодо подальшого використання у господарській діяльності вказаного товару не надано, також згідно пояснення ФОП ОСОБА_1 вказані ТМЦ відсутні у товарних залишках на кінець звітного періоду.

Перевіркою правильності визначення суми чистого оподатковуваного доходу, відображеного в додатках 5 до податкових декларацій за 2012 2014 роки, встановлено заниження суми чистого оподатковуваного доходу у кожному з вказаних періодів на загальну суму 3307943,61 грн. (а.с. 16, т. 1).

Згідно таблиці «Результати перевірки визначення суми чистого оподатковуваного доходу» заниження суми чистого оподатковуваного доходу: у 2012 році складає 399258,34 грн., у 2013 році 467180,68 грн., у 2014 році 2448504,59 грн. (а.с. 17, т. 1). Додавши вищевказані числові значення, суд звернув увагу, що в підсумку сума заниженого чистого оподатковуваного доходу за період 2012 - 2014 р.р. становить: 3314943,61 грн. (399258,34 + 467180,68 + 2448504,59), що суперечить попередньому висновку акту перевірки про заниження суми чистого оподатковуваного доходу на 3307943,61 грн.

На думку суду, вищевикладене свідчить про арифметичні помилки і неточності у висновках акту перевірки.

Перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб за 2012 2014 роки, що підлягає сплаті до бюджету ФОП ОСОБА_1 встановлено, що сума податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності підприємця занижена на загальну суму 564479,29 грн., в т.ч. за 2012 рік на суму 68133,31 грн., за 2013 рік на суму 79734,12 грн., за 2014 рік на суму 416606,86 грн.

Вирішуючи спір, з огляду на аргументацію позивача, суд враховує, що відповідно до п.1.2. Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 № 395 (далі Порядок) документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених Кодексом податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), статистичної та іншої звітності, даних обліку, ведення якого передбачено законом, первинних документів, які використовуються в обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно п. 1.3. Порядку перед початком проведення документальної перевірки діяльності платника податків за місцезнаходженням податкового органу посадова особа, відповідальна за проведення перевірки, зобов'язана прийняти надані платником податків оригінали документів, пов'язаних із провадженням діяльності за період, що перевіряється.

Зазначені документи приймаються за описом, складеним платником податків за власним бажанням.

Згідно п. 1.4. Порядку, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Пункт 1.5. Порядку визначає, що акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до п. 1.7. Порядку, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів.

Підпункт 2.3.2.2. Порядку визначає, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно, зокрема:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів або ненадання їх чи інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення;

у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки.

Згідно акту перевірки опис наданих для перевірки документів не складався.

Під час судового розгляду справи представник позивача зазначав, що господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «Карат-2012», ТОВ «Евертон-2012», ТОВ «Ост ОСОБА_4», ТОВ «Ітако Групп-33», ФОП ОСОБА_5 в повній мірі підтверджуються первинними документами бухгалтерського обліку, які були надані до перевірки контролюючому органу, проте не були взяті ним до уваги.

Так, згідно п. 1.13 акту перевірки, при перевірці використано суцільним порядком за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 наступні документи, зокрема, виписки банків по рахунках, зазначених в п.п. 1.11 акту перевірки; накладні на придбання товарів (робіт, послуг), товарно-транспортні накладні, акти виконаних робіт; податкові накладні на придбання та продаж товарів (робіт, послуг), реєстри отриманих та виданих податкових накладних.

До адміністративного позову позивачем було додано первинні бухгалтерські документи на підтвердження придбання (продажу) товарів (робіт, послуг) у 2012 - 2014р.р., які підлягали дослідженню під час перевірки ФОП ОСОБА_1, в т.ч.:

- договір поставки №05/05/14 від 05.05.2014, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Ітако Групп-33», видаткові накладні за травень червень 2014 року;

- договір поставки №03/02 від 03.02.2014, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Карат-2012», видаткові накладні за лютий квітень, червень 2014 року;

- договір поставки №07/02/14 від 07.02.2014, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Ост ОСОБА_4», видаткові накладні за лютий квітень 2014 року;

- договір №11/02/14 про виконання робіт (надання послуг) від 11.02.2014, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Евертон-2012», акти надання послуг за лютий квітень, червень 2014 року (а.с. 22-23, 27, 28, 30-31, 33-34, 38-39 т. 1; а.с. 58, 62, 68, 77, 163, 169, 170, 173, 176, 183 т. 2; а.с. 2-4, 7, 10, 14, 16, 19, 21, 24, 33, 36, 42, 47 т. 3).

Також, позивачем надано до суду виписки по рахунках за перевіряємий період.

З метою документального підтвердження понесених витрат внаслідок здійснення господарських відносин з вищезазначеними контрагентами, позивачем до суду надано: додатки 5 «Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий червень 2014 року, реєстри отриманих та виданих податкових накладних, оборотно-сальдові відомості по рахунку 631 за лютий липень 2014 року, акти звіряння взаємних розрахунків між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Ітако Груп-33», ТОВ «Карат-2012», ТОВ «Евертон-2012», ТОВ «Ост ОСОБА_4».

На спростування висновків акту перевірки про непідтвердження позивачем подальшого використання у господарській діяльності придбаних у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 яєць, позивачем до суду надано акти списання товарів №№1-4 від 31.12.2013 на загальну суму 154233,00 грн.; оборотно-сальдову відомість по рахунку 947 «Нестачі і втрати від псування цінностей» за 2014 рік на суму 154233,00 грн.

Відповідно до пояснень представника позивача, придбані у ФОП ОСОБА_5 яйця не були не були реалізовані іншим субєктам господарської діяльності через відмову останніх від придбання товару, відтак, вказані витрати становлять збитки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Крім того, судом встановлено, що в порушення вимог п.п. 2.3.2.2. Порядку, відповідач не складав акт щодо відмови уповноважених осіб позивача надати перевіряючому на вимогу первинні документи, які б підтверджували якість та засвідчували реальність здійснення господарської операції, оскільки, в акті перевірки фізичної особи-підприємця немає жодного посилання на відповідний акт. Вищевказані обставини підтверджуються також наданими в судовому засіданні поясненнями ревізора-інспектора, котрий проводив перевірку позивача.

Таким чином, твердження контролюючого органу про ненадання позивачем до перевірки первинних документів, які б підтверджували придбання позивачем товарів, робіт, послуг, у вищезгаданих контрагентів у 2014 році, є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків акту перевірки щодо завищення позивачем витрат по придбанню товарів (робіт, послуг) та, як наслідок, заниження суми чистого оподатковуваного доходу та суми податку з доходів фізичних осіб за відповідний період.

Під час судового розгляду справи відповідачем також не обґрунтовано висновки акту перевірки щодо непідтвердження документально готівкових коштів у 2012 2014р.р. Натомість, акт перевірки не містить чіткого, повного, всебічного викладу вказаного порушення.

Крім того, суд звернув увагу, що в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні сума основного платежу з податку на доходи фізичних осіб складає 564474,00 грн., в той час як у висновку акту перевірки встановлено заниження вказаного податку на 564479,29 грн.

Стосовно штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів єдиного внеску, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464) єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Частина 11 ст. 8 Закону №2464 визначає, що єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

В порушення п.п. 2 п. 1 ст. 7 Закону №2464, перевіркою встановлено заниження бази нарахування єдиного внеску, на яку нараховується єдиний внесок на загальну суму 566889,00 грн., в т.ч. за 2012 рік 199961,00 грн., за 2013 рік на 208793,00 грн., та за 2014 рік на 215802,00 грн.

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7 % встановлено заниження суми єдиного внеску за період, що перевірявся на загальну суму 216724,88 грн., в т.ч. за 2012 рік на 69386,44 грн., за 2013 рік на 72494,00 грн., за 2014 рік на 74883,26 грн.

Згідно з пунктом 3 ч. 11 ст. 25 Закону №2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

З огляду на те, що порушення щодо заниження єдиного внеску за 2012 2014р.р. витікає з порушення про заниження суми чистого оподаткованого доходу за відповідний період, зважаючи на те, що судом встановлено необґрунтованість висновків відповідача про заниження суми чистого оподатковуваного доходу, суд дійшов, висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення № від 16.04.2015 про застосування штрафних санкцій.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Встановленими у судовому засіданні обставинами підтверджується, що податкове повідомлення-рішення від 16.04.2015 №, рішення № від 16.04.2015 про застосування штрафних санкцій, є незаконними та необґрунтованими, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 16.04.2015 №.

Визнати нечинним та скасувати рішення в.о. начальника ДПІ у м. Черкасах № від 16.04.2015 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 22.06.2015.