Справа № 804/1632/15
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2015 рокусправа № 804/1632/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Мельника В.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції

у Жовтневому районі міста Дніпропетровська

Головного управління Міндоходів

у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду

від 18 лютого 2015 року

у справі № 804/1632/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

фірма «Маркет-сервіс»,

вул. Винокурова, 3, м. Дніпропетровськ, 49051;

до відповідача Державної податкової інспекції

у Жовтневому районі міста Дніпропетровська

Головного управління Міндоходів

у Дніпропетровській області,

вул. Високовольтна,24, м. Дніпропетровськ, 49107;

про визнання протиправним та скасування Акту;

встановив: Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Маркет-сервіс» подано позов до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд (суддя Степаненко В.В.) своєю постановою від 18 лютого 2015 року позов задовольнив.

Постанова суду мотивована тим, що Позивач по взаємовідносинам з ТОВ «Барилит Плюс» мав в наявності всі первинні документи. Згідно з отриманими податковими накладними мав законні підстави для включення певних сум до складу податкового кредиту.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі Державна податкова інспекція у Жовтневому районі міста Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Відповідач, вказує на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на наявність формально складених, але не достовірних бухгалтерських документів.

Просить постанову окружного адміністративного суду скасувати та ухвалити нове рішення. У позові відмовити.

Судовий розгляд адміністративної справи здійснювався з повним фіксуванням судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обставини справи: уповноваженими фахівцями держподаткінспекції проведена виїзна позапланова документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Маркет-сервіс», код за , з питань дотримання податкового законодавства з податку на додану вартість при документальному підтверджені господарських відносин придбання товарів у Товариства з обмеженою відповідальністю «Барилит Плюс» (контрагент, постачальник, ) за травень 2014 року та подальшої їх реалізації, їх реальності та повноти відображення в обліку.

За результати складено Акт № 6107/04-63/22-03/31181487 від 02.09.2014 року.

В Акті перевірки вчинено записи про порушення підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, статті 185, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI.

Так, 01 травня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Маркет-сервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Барилит Плюс» укладений договір № 01/54-НП поставки нафтопродуктів.

Відповідно до умов укладеного договору Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Маркет-сервіс» придбано 187,736 тонн бензину автомобільного підвищеної якості А-92-євро на загальну суму 3.582.002,88 грн., у тому числі ПДВ 597.000,48 грн.

На виконання умов договору складено Акт приймання-передачі нафтопродуктів від 31 травня 2014 року, та укладений Договір зберігання з ВАТ «Дніпронафтопродукт».

Товариством з обмеженою відповідальністю «Барилит Плюс» видано податкову накладну № 106, сума податку на додану вартість за якою включена до складу податкового кредиту за травень 2014 року.

В той же час, постачальник Товариство з обмеженою відповідальністю «Барилит Плюс» знаходиться на податковому обліку ДПІ у Красногвардійському районі міста Дніпропетровська, вид діяльності надання в оренду офісних машин і устаткування, має стан « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.

Крім того, ДПІ у Красногвардійському районі міста Дніпропетровська 24 липня 2014 року складено Акт про неможливість проведення зустрічної звірки щодо документального підтвердження господарських відносин із контрагентами в травні 2014 року.

З огляду на викладене, фахівці контролюючого органу дійшли висновку про здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Барилит Плюс» діяльності, повязаної з наданням податкової вигоди.

На підставі Акту перевірки, 17 вересня 2014 року керівником контролюючого органу прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, та відповідно до абзаців 3, 4 пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI, Товариству з обмеженою відповідальністю збільшено суму грошового зобовязання за платежем 30 14010100 податок на додану вартість, у розмірі 597.000,48 грн. за основним платежем та 298.500,24 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення було предметом судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесені оскарженої постанови, виходить з наступного.

За позицією Товариства, з чим погодився суд першої інстанції, сума податкового кредиту підтверджена податковою накладною, яка не мала недоліків та порядок складання якої відповідав приписам чинного законодавства. Відсутність податкової звітності з ПДВ у підприємств інших ланок постачання продукції, з огляду на індивідуальність відповідальності, не може впливати на право позивача на податковий кредит.

В той же час, в силу приписів Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В Акті перевірки вчинено запис, і Позивачем це не спростовано, що на дату її проведення оплату ТМЦ не здійснено.

Отже, базовими для аналітичних дій будуть дві «стандартні» умови - наявність первинних документів, що підтверджують факт отримання таких товарів, і подальше використання цих товарів у власній господарській діяльності.

За визначенням статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року N 996-XIV господарська операція, це, перш за все, дія або подія <…> Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

А бухгалтерський, як наслідок і податковий облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації.

Бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. При цьому, такі принципи фінансової звітності як послідовність та безперервність слід розуміти дещо ширше - як документальне забезпечення (підтвердження) від виробника продукції до кінцевого споживача.

Документи мають бути складені особою, діяльність якої, безумовно, здійснюється в межах правової відповідальності, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції (керівник підприємства затверджує перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати) первинні документи) на здійснення господарських операцій, та під час здійснення господарської операції.

У судових справах первинні документи також є письмовими доказами.

На виконання умов договору, про що зазначено вище, складено Акт приймання-передачі нафтопродуктів від 31 травня 2014 року, та укладений Договір зберігання з ВАТ «Дніпронафтопродукт».

Водночас, для всіх суб'єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України, є обовязковими вимоги Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, від 20 травня 2008 року N 281/171/578/155.

Під час приймання, зберігання та відпуску нафти і нафтопродуктів керівник підприємства та головний бухгалтер забезпечують: своєчасне оформлення документів руху нафти та нафтопродуктів; збереження їх кількості і якості; відображення їх руху за бухгалтерським обліком.

Представнику, уповноваженому взяти участь у прийманні нафти та/або нафтопродуктів за кількістю, видається довіреність за підписом уповноваженої особи підприємства, скріплену гербовою печаткою підприємства. У довіреності обов'язково зазначається найменування, марка та кількість нафти або нафтопродуктів, які прийматиме вповноважений представник. Результати комісійного приймання нафти або нафтопродуктів оформлюються актом приймання нафти або нафтопродуктів за кількістю за формою N 5-НП, який складається одразу після приймання вантажу та затверджується керівництвом підприємства не пізніше наступного дня після його складання.

Облік нафти і нафтопродуктів у фізичних величинах, з перевіркою маси і якості, ведеться безпосередньо матеріально відповідальними особами, а бухгалтерська служба підприємства здійснює їх кількісно-грошовий облік.

Акт приймання нафти або нафтопродуктів за кількістю за формою N 5-НП є підставою для оприбутковування нафти і нафтопродуктів у складському обліку та відображення на відповідних рахунках бухгалтерського обліку в підзвіт матеріально відповідальних осіб.

Таким чином, до документального забезпечення господарських операцій з нафтопродуктами існують додаткові вимоги. При цьому, у Відповідача відсутні документи, які б свідчили як про отримання нафтопродуктів, так і про отримання нафтопродуктів у Товариства з обмеженою відповідальністю «Барилит Плюс».

Зовсім не очевидним було існування таких фактів для суду першої інстанції, що розглядав справу, за відсутності належних та допустимих доказів такого в матеріалах справи.

За загальним правилом несплата ПДВ продавцем і його постачальниками самі по собі не є підставою для зменшення податкового кредиту або відмови у відшкодуванні зазначеного податку покупцю.

При цьому, несумлінність платників податків не може визначатись незаперечно, побудована на спростовних юридичних презумпціях за платником податків зберігається право довести документально протилежне, чого тим не було зроблено а ні в ході документальної перевірки, а ні в ході судового розгляду справи.

За обставин, наведених вище, слід погодитись з висновками контролюючого органу про уявність податкових накладних внаслідок не підтвердження фактів реального здійснення господарських операцій з платником ПДВ, що виписав таку накладну.

З огляду на обставини справи, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції відносно достатності для формування податкового кредиту виключно звітного документа як такого.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, є підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року у справі № 804/1632/15 скасувати та прийняти нову постанову.

У позові відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Л.М. Нагорна