Справа № 820/1674/13-а
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" червня 2015 р. м. Київ К/800/52115/13

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

при секретарі судового засідання Міщенко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Харківської митниці Міндоходів

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2013 року

у справі № 820/1674/13-а

за позовом Приватного підприємства «Талант Трейдінг»

до Харківської митниці Міндоходів

про скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Приватне підприємство «Талант Трейдінг» (далі - ПП «Талант Трейдінг») звернулося до суду з адміністративним позовом до Харківської митниці Міндоходів про скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2013 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ПП «Талант Трейдінг».

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2013 року апеляційну скаргу Приватного підприємства «Талант Трейдінг» задоволено. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2013 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги Приватного підприємства «Талант Трейдінг» задоволено. Скасовано податкові повідомлення-рішення Харківської обласної митниці від 11.01.2013 року №17 та №18.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати.

У судовому засіданні представник відповідача касаційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів встановила таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами невиїзної документальної перевірки фактів митного оформлення ПП «Талант Трейдінг» товарів по митній декларації від 29.12.2011 року №807070001/2011/133929, відповідачем складено акт від 28.12.2012 року 0065/12/002760922, яким встановлено порушення вимог ст. ст. 52, 53 Митного кодексу України, п. 187.8 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України в частині повноти декларування митної вартості товарів, ввезених за митною декларацією від 29.12.2011 року № 807070001/2011/133929, в результаті чого до Державного бюджету України підлягають сплаті належні платежі на суму 70 906, 26 грн. (без урахування штрафних санкцій), в тому числі ввізного мита 10 290, 29 грн., податку на додану вартість - 60 615, 97 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 11.01.2013 року: - №17, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності у розмірі 12 862, 86 грн.(у тому числі: за основним платежем - 10 290, 29 грн.; за штрафними санкціями - 2 572, 57 грн.); - №18, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності у розмірі 75 769, 96 грн. (у тому числі: за основним платежем - 60 615, 97 грн.; за штрафними санкціями - 15 153, 99 грн.).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо наявності у відповідача законних підстав для донарахування обов'язкових платежів після пропуску товару на митну територію України та правомірності податкових повідомлень-рішень.

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки під час судового розгляду відповідачем не було надано, а судом не встановлено доказів наявності протиправних дій позивача.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм податкового та митного законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 35 ст. 1 Митного кодексу України, чинного на час виникнення спірних правовідносин, пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митного контролю митних процедур.

У пункті 19 ст. 1 Митного кодексу України міститься визначення терміну «митні процедури», згідно з яким це операції, пов'язані зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також зі справлянням передбачених законом податків і зборів.

Аналіз наведеного визначення дає підстави вважати, що митні процедури охоплюють митний контроль, митне оформлення та справляння податків і зборів. При цьому виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів, є митним оформленням.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання митним органом митних процедур, визначених ним на підставі Митного кодексу України відповідно до заявленого митного режиму.

Незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів, митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи (ст. 69 Митного кодексу України).

Аналіз положень наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 265 Митного кодексу України).

Відповідно до статті 88 Митного кодексу України на декларанта покладено обов'язок надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур.

Пунктами 3, 4 ст. 37 Митного кодексу України передбачено, що відповідно до міжнародних договорів, укладених в установленому законом порядку, митними органами України спільно з митними органами суміжних держав може здійснюватися: узгоджене застосування процедур митного контролю, митного оформлення та взаємне визнання документів, що використовуються митними органами для здійснення митних процедур; проведення спільних заходів, спрямованих на запобігання, виявлення і припинення контрабанди та порушень митних правил.

Згідно з п. 54.4 ст. 54 Податкового кодексу України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію спеціальної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території спеціальної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, митний орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Отже, за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України, в тому числі в разі отримання документально підтверджених відомостей від уповноважених органів іноземних держав щодо недостовірності відомостей, зазначених в наданих митному органу для виконання митних процедур документах, митний орган має право продовжити здійснення митного контролю, за наслідками якого донарахувати обов'язкові платежі, якщо протиправні дії декларанта спричинили їх недоплату.

При цьому протиправність дій декларанта, у зв'язку із якими спричинено недоплату обов'язкових платежів, має бути підтверджена належними доказами.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі контракту від 01.11.2011 року №РС/ТТ-1111, укладеного ПП «Талант Трейдінг» з панамською фірмою «Atlasplus Group Corp.», на адресу ПП «Талант Трейдінг» з Республіки Латвія (з товарного складу компанії SIA ITELLA LOGISTICS, декларантом виступала компанія SIA «BV Grupa», м. Рига, Республіка Латвія) надходив товар «Фарба (чорнило) копіювальна на водо-гліцеріновій основі не концентрована, не у твердому стані: чорна та кольорова для використання у ризографах серії RISO:…», «Копiювальний папiр, трафарети для копiювальних апаратiв (паперовий мастер), для використання у ризографах Riso:…».

Вказаний товар, оформлений за ВМД від 29.12.2011 року №807070001/2011/133929, згідно з товаросупровідними документами CMR від 23.12.2011 року №111938, Carnet Tir XW.66515881, інвойс від 29.11.2011 року №U2011687.

Судом першої інстанції встановлено, що декларантом при заповненні ВМД від 29.12.2011 року №807070001/2011/133929 подавалась до митного органу недостовірна інформація щодо ціни товару, про що свідчить таке.

Відповідно до документів, отриманих від Митного управління кримінальних розслідувань Служби державних доходів Латвійської Республіки, які надійшли листом від 13.09.2012 року №20.3.2/15885/2987, установлено, що товар, ідентичний оформленому суб'єктом ЗЕД ПП «Талант Трейдинг» за ВМД від 29.12.2011 року №807070001/2011/133929, був ввезений на митну територію Латвійської Республіки та розміщений на складі компанії SIA ITELLA LOGISTICS (Латвія) російською фірмою RISO EURASIA, за розпорядженням якої цей товар було відвантажено на транспортний засіб ЗЕД ПП «Талант Трейдінг».

За результатами вивчення копій інвойсів від 22.12.2011 року №11550216 UX, № 11550215 UX, наданих митними органами Республіки Латвія, установлено, що у них продавцем зазначена російська фірма RISO EURASIA, а покупцем фірма Великобританіїї ООО «Кэфол Деволлопмент». Вартість товару згідно вказаних інвойсів складає 49239 дол. США. Вартість цього ж товару (найменування та кількість співпадають), заявлена ПП «Талант Трейдінг» при митному оформленні ВМД від 29.12.2011 року №807070001/2011/133929 згідно наданого інвойсу панамської фірми «Atlasplus Group Corp.» від 29.11.2011 № U2011687 складає 6430,5 дол. США, тобто в 7, 6 разів менше.

Продаж товару ПП «Талант Трейдінг» був здійснений фірмою, зареєстрованою в офшорній зоні «Atlasplus Group Corp», Панама. Тобто, шляхом підписання контрактів між компаніями Великобританії та Панами, з подальшим підписанням останньою контракту з ПП «Талант Трейдінг» та виставленням понижуючого рахунку.

При співставленні рахунків, за якими товар був ввезений на митну територію Латвійської Республіки, та вивезений за межі митної території Латвійської Республіки, установлено, що асортимент та кількість товару повністю ідентичні.

Відповідно до рахунків, наданих Митним управлінням кримінальних розслідувань Служби державних доходів Латвійської Республіки, товар №1 « 1.Фарба (чорнило) копіювальна на водо-гліцеріновій основі не концентрована, не у твердому стані: чорна та кольорова для використання у ризографах серії RISO:…» та товар №2 « 1. Копiювальний папiр, трафарети для копiювальних апаратiв (паперовий мастер), для використання у ризографах Riso:…» ввезений на митну територію Латвійської Республіки та у подальшому переданий для вивезення за межі митної території Латвійської Республіки на адресу ПП «Талант Трейдінг», митна вартість становить (дол. США за курсом НБУ на 29.12.2011 року: становить - 7,9897 грн.): товар №1 за кодом згідно з УКТ ЗЕД - 310 231, 10 грн.; товар №2 за кодом згідно з УКТ ЗЕД - 93 560, 35 грн.

Враховуючи встановлені розбіжності вартості декларованого позивачем товару, що останнім не було спростовано, митним органом правомірно визначено базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податку з податку на додану вартість та ввізного мита.

Таким чином, у даній справі суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, адже відповідачем доведено протиправність дій позивача, яка виявилась у тому, що позивачем до митного оформлення товару подані документи, які містили недостовірні відомості.

Вказана позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постановах від 07.11.2011 року в справі № 21-223а11, від 04.07.2013 року в справі №21-202а13, від 26.06.2012 року в справі № 21-130а12, від 20.02.2012 року в справі №21-390а11, відповідно до якої, зокрема, за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України, митний орган має право продовжити здійснення митного контролю, за наслідками якого донарахувати обов'язкові платежі, якщо протиправні дії декларанта спричинили їх недобір.

Виходячи з вищезазначеного, суд апеляційної інстанції прийшов до помилкового висновку щодо протиправності прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень.

Отже, прийняте апеляційним судом рішення у справі про задоволення позову не є законним та обґрунтованим, а рішення суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, з урахуванням п. 5 ч. 1 ст. 223, ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, до початку розгляду справи Коваль О.Ю., який згідно із матеріалами справи є представником відповідача за довіреністю, у клопотанні від 15.05.2015 року повідомив Вищий адміністративний суд України про те, що ПП «Талант Трейдінг» припинено (ліківдовано), як юридична особа, у зв'язку із чим 04.06.2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено відповідний запис.

Згідно із п. 5 ч. першої ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, або ліквідації підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

Відповідно до ст. 228 Кодексу адміністративного судочинства України Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу. Суд касаційної інстанції визнає законні судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій такими, що втратили законну силу, і закриває провадження у справі, якщо після їх ухвалення виникли обставини, які є підставою для закриття провадження у справі, та ці судові рішення ще не виконані.

ПП «Талант Трейдінг», яке було стороною у справі, припинено і внесено запис про припинення цієї юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Інформація про виконання рішень судів попередніх інстанцій відсутня.

Таким чином, у зв'язку із ліквідацією підприємства, яке було стороною у справі, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 5 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду апеляційної інстанції, враховуючи неправомірність його висновків, - скасуванню, а законне судове рішення суду першої інстанції - визнанню таким, що втратило законну силу.

Керуючись ст.ст. 157, 220, 221, 226, 228 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Харківської митниці Міндоходів задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2013 року у справі № 820/1674/13-а скасувати та залишити в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2013 року.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2013 року в справі № 820/1674/13-а визнати такою, що втратила законну силу.

Провадження у справі № 820/1674/13-а закрити.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук