Справа № 820/3484/15
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 р. справа №820/3484/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., за участі секретаря судового засідання Рябченко Є.А.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту ФОП ОСОБА_1О.), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 (далі по тексту - державний реєстратор), у якому просить суд:

- визнати протиправними дії державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 при винесенні повідомлення №04-13-10/8957 від 13 березня 2015 року про залишення документів без розгляду, що подані для проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1);

- скасувати повідомлення про залишення документів без розгляду державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 №04-13-10/8957 від 13 березня 2015 року, яким залишено без розгляду документи, що подані для проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1).

У обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що державним реєстратором ОСОБА_3 перевищено свої повноваження, зокрема передбачені ч. 2, 3 та 7 ст. 45 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 року № 755.

Відповідачем надано до суду заперечення на адміністративний позов, в яких відповідач вказав, що оскаржуване повідомлення про залишення документів без розгляду прийнято у зв'язку із відсутністю у пакеті документів нотаріально посвідченої або засвідченої печаткою ФОП ОСОБА_1 довіреності, а тому у державного реєстратора була відсутня можливість встановити справжність підпису ФОП ОСОБА_1 на довіреності та картці форми №11.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у запереченнях на адміністративний позов, та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.10.2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (код НОМЕР_1)зареєстрований як фізична особа-підприємець з 17.10.2013 року, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 61121 (а.с.43).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі, 13.03.2015 року до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано документи через представника на проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу-підприємця, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повязані із зміною видів економічної діяльності, а саме: реєстраційна картка форми 11 на проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу-підприємця, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.33-34) та документ, що засвідчує повноваження представника ФОП ОСОБА_1 - оригінал довіреності № 1 від 10.03.2015 року, якою уповноважено ОСОБА_4 діяти від імені позивача (а.с.29), що також підтверджується описом документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація змін до відомостей про фізичну особу-підприємця" від 13.03.2015 року, реєстраційний номер справи 2_480_153006_50 (а.с.9).

Документи, надані ФОП ОСОБА_1 через уповноваженого представника, залишені державним реєстратором без розгляду з посиланням на те, що наданий пакет документів подано не в повному обсязі, про що державним реєстратором прийнято рішення у формі повідомлення про залишення документів без розгляду № 04-13-10/8957 від 13.03.2015 року (а.с. 8).

У процесі судового розгляду справи з пояснень представника відповідача судом встановлено, що фактичною підставою для залишення без розгляду документів, наданих ФОП ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації змін відомостей про фізичну особу-підприємця, стало те, що довіреність від 10.03.2015 року № 1, якою уповноважено ОСОБА_4 діяти від імені позивача, не була нотаріально посвідчена та навіть не була посвідчена печаткою ФОП ОСОБА_1, у звязку з чим державний реєстратор не мав підтвердження справжності підпису фізичної особи-підприємця, а ні на довіреності, а ні на реєстраційній картці форми № 11 (а.с.27).

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені субєктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносин виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій субєкта владних повноважень, а правовим мотивування спірного рішення додатковими фактичними підставами, що не відповідає запровадженому ст.6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

За таких обставин, при вирішенні справи суду належить перевірити обґрунтованість висновків державного реєстратора ОСОБА_3 про порушення позивачем приписів Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 року № 755, а саме подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу-підприємця, не в повному обсязі.

Надаючи правову оцінку правомірності дій державного реєстратора при винесенні повідомлення №04-13-10/8957 від 13 березня 2015 року про залишення документів без розгляду на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, а також законності вищезазначеного повідомлення, суд керується наступними приписами норм законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" державний реєстратор - посадова особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, яка відповідно до цього Закону від імені держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Частиною першою ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Форми реєстраційних карток затверджуються Міністерством юстиції України.

Для проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу - підприємця, що передбачені частиною першою цієї статті, фізична особа - підприємець подає державному реєстратору особисто (надсилає поштовим відправленням з описом вкладення) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу - підприємця; документ, що підтверджує сплату реєстраційного збору за державну реєстрацію змін до відомостей про фізичну особу - підприємця; копію довідки про зміну реєстраційного номера облікової картки платника податків (ч. 2 ст. 45 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

Відповідно до ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" сплата реєстраційного збору за проведення державної реєстрації змін, повязаних із зміною видів економічної діяльності фізичної особи-підприємця, не передбачена.

Статтею 45 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що у разі якщо документи для проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу підприємця подає уповноважена особа, то така особа повинна пред'явити свій паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця та документ, що засвідчує її повноваження.

Частиною 3 ст. 45 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" регламентовано заборону для державного реєстратора вимагати документи для проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу - підприємця, якщо вони не передбачені частиною другою цієї статті.

У той же час відповідно до ч.7 ст. 45 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" державний реєстратор має право залишити без розгляду документи, які подані для проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу - підприємця, якщо: документи подані за неналежним місцем проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу - підприємця; документи не відповідають вимогам частин першої та другої статті 8 та частини п'ятої статті 10 цього Закону; документи подані не у повному обсязі.

Тобто, вказана норма містить вичерпний перелік підстав, за яких державний реєстратор має право залишити документи, надані для проведення державної реєстрації, без розгляду.

Так, як встановлено судом та не заперечується відповідачем, документи надані ФОП ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації змін відомостей про фізичну особу-підприємця, подані за неналежним місцем проведення державної реєстрації змін, зазначені документи не мають дефектів за формою та змістом, що могло б спричинити порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ч.1 та ч.2 ст.8 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Зокрема, досліджуючи реєстраційну картку, що надана позивачем до державного реєстратора для проведення реєстраційних дій, судом підтверджено, що документ викладений державною мовою, заповнений машинодруком відповідно до вимог ст.8 вищевказаного Закону.

Суд звертає увагу, що приписами ч.ч.1, 2 ст.8 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено єдину підставу, коли справжність підпису заявника на реєстраційній картці (заяві, повідомленні) повинна бути нотаріально засвідчена, а саме у разі, коли документи надсилаються державному реєстратору поштовим відправленням.

У процесі судового розгляду встановлено, що документи, надані позивачем для проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу - підприємця, поштовим відправлення не надсилалися.

Щодо посилань відповідача на необхідність нотаріального засвідчення довіреності на представництво інтересів позивача або засвідчення довіреності №1 від 10.03.2015 року печаткою ФОП ОСОБА_1, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 237 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Статтею 244 ЦК України передбачено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися також на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, виданий однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на здійснення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до частини першої статті 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ст.51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Згідно зі ст.246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Статтею 58-1 Господарського кодексу України передбачено, що субєкт господарювання може мати печатки.

Господарський кодекс України доповнено зазначеною статтею відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку відкриття бізнесу" від 15.04.2014 року №1206-VII, про що додатково повідомлено реєстраційні служби головних управлінь юстиції в областях та місті Києві листом Державної реєстраційної служби України та Укрдержреєстру від 29.10.2014 року №402/04-18-14.

Тобто, обов'язковість засвідчення печаткою підпису фізичної особи-підприємця на довіреності на представництво його інтересів нормами чинного законодавства не передбачена, зокрема, законом визначено лише право суб'єкта господарювання мати печатку, тобто, встановлено принцип добровільності використання печаток суб'єктами господарювання приватного права.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним у ст. 2 КАС України вимогам (пункт 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 6 березня 2008 року N 2).

"У межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

Використання повноважень з неналежною метою за своїм змістом є зловживанням ними: використання їх нечесно, із протиправними намірами, з недоброю волею, зі спотвореним тлумаченням мети, з якою надано повноваження, з наявністю особистого інтересу у прийнятті рішення або вчиненні дії. Якщо рішення було прийнято для досягнення результатів, на які повноваження суб'єкта владних повноважень аж ніяк не спрямоване, таке рішення має бути визнано протиправним.

Державний реєстратор як суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти виключно в межах наданих йому повноважень, зокрема, передбачених ст.6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців"; як посадова особа органу державної влади державний реєстратор позбавлений права надавати оцінку справжності підпису на документах, що подані для проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу-підприємця, у випадках, що прямо не встановлені законом.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про протиправність дій державного реєстратора ОСОБА_3 при винесенні повідомлення № 04-13-10/8957 від 13.03.2015 року без належних на те підстав, передбачених приписами Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" як таких, що вчинені із перевищенням свої службових повноважень.

Щодо позовних вимог про скасування повідомлення про залишення документів без розгляду державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 №04-13-10/8957 від 13 березня 2015 року, яким залишено без розгляду документи, що подані для проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За своєю суттю правовий акт управління це державно-владне волевиявлення, що містить управлінське рішення із приписом, адресованим іншим суб'єктам права.

У спірних правовідносинах юридичним наслідком дій державного реєстратора стало винесення повідомлення про залишення документів без розгляду державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 №04-13-10/8957 від 13 березня 2015 року, яке суд розцінює як акт індивідуальної дії - рішення суб'єкта владних повноважень.

Скасування правового акта спрямоване на припинення його дії, тобто, припинення настання юридичних і фактичних наслідків, які передбачались, коли акт управління приймався (щодо акту індивідуальної дії).

Суд зазначає, що при винесенні повідомлення про залишення без розгляду документів, що подані для проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, порушено права позивача як суб'єкта господарювання приватного права у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Оскільки судом встановлено протиправність дій державного реєстратора при винесенні оскаржуваного повідомлення, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав, свобод та інтересів позивача є скасування такого повідомлення.

У той же час суд зазначає, що посилання позивача на незазначення державним реєстратором у оскаржуваному повідомленні переліку документів, які відсутні, суд до уваги не приймає з огляду на відсутність у формі повідомлення про залишення документів без розгляду, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України "Про затвердження форм заяв та повідомлень, надання (надсилання) яких встановлено Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" від 17.04.2013 № 730/5 відповідної графи та неможливості державного реєстратора відкоригувати зміст такого повідомлення відповідно до вимог ст.16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

За приписами ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 69-72, 86, 94, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 про визнання дії протиправними - задовольнити.

Визнати протиправними дії державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 при винесенні повідомлення №04-13-10/8957 від 13 березня 2015 року про залишення документів без розгляду, що подані для проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1).

Скасувати повідомлення про залишення документів без розгляду державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 №04-13-10/8957 від 13 березня 2015 року, яким залишено без розгляду документи, що подані для проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1).

Стягнути з Державного бюджету України (р/р: 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, код: 37999628, МФО: 851011, банк: ГУДКСУ у Харківській області) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, 61121) судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн 08 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанову у повному обсязі виготовлено 26 червня 2015 року.

Суддя Котеньов О.Г.