Справа № 820/16087/14
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 червня 2015 р. № 820/16087/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Зінченко А.В.

при секретарі судового засідання - Алавердян Е.А.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Харківського національного університета будівництва та архітектури до Державної фінансової інспекції в Харківській області про скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківський національний університет будівництва та архітектури, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просить скасувати п. 2.1, 2.3, 2.4 вимоги про усунення порушень Державної фінансової інспекції в Харківській області від 21.08.2014 року №031-25/9140 про усунення порушень щодо забезпечення відшкодування збитків в порядку та розмірах, передбачених ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України, за рахунок осіб, що допустили порушення при виконанні посадових обов'язків, до державного бюджету: в сумі 849 796, 35 грн., допущених зайвими витратами коштів загального фонду кошторису через заниження плати за проживання в студентських гуртожитках; в сумі 90 537,91 грн., допущених зайвими витратами коштів загального фонду кошторису на утримання посади бухгалтера за рахунок коштів загального фонду замість спеціального; в сумі 18 936,08 грн., допущених зайвими виплатами стипендії іноземному громадянину без набуття статусу «закордонний українець».

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 16 липня 2014 року Державна фінансова інспекція в Харківській області здійснила ревізію фінансово-господарської діяльності вищих навчальних закладів І-ІУ рівнів акредитації, що належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України, в Харківському національному університеті будівництва та архітектури за період з 01.01.2012 по 01.04.2014 року.

ОСОБА_4 фінансово-господарської діяльності Університету було перевірено діяльність Університету з кожного питання програми ревізії і робочого плану

ОСОБА_4 було надано Університету для ознайомлення 16 липня 2014 року.

Університет не погодився з деякими висновками ОСОБА_4 та надав 28 липня 2014 року до Інспекції заперечення щодо акту ОСОБА_4.

20 серпня 2014 року з Інспекції надійшов до Університету письмовий висновок на заперечення до акта планової ревізії. Із змісту Висновку вбачається, що Інспекція не приймає до уваги заперечення Університету та обґрунтувала причини з огляду на які вона вважає заперечення такими, які не підлягають задоволенню.

21 серпня 2014 року відповідачем була надіслана вимога № 031-25/9140 про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства.

Позивач вважає окремі положення вимоги, що зазначені вище, безпідставними та необґрунтованими та просить їх скасувати.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити, та зазначив, що оспорювана вимога повністю відповідає вимогам діючого податкового законодавства, є обґрунтованим та законним.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

З 24.04.2014 по 25.04.2014 та з 05.06.2014 по 09.07.2014 Державна фінансова інспекція в Харківській області здійснила ревізію фінансово-господарської діяльності вищих навчальних закладів І-ІУ рівнів акредитації, що належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України, в Харківському національному університеті будівництва та архітектури за період з 01.01.2012 по 01.04.2014 року. ОСОБА_4 фінансово-господарської діяльності Університету було перевірено діяльність Університету з кожного питання програми ревізії і робочого плану.

За наслідками ревізії було складено ОСОБА_4 від 16 липня 2014 року №031-11/19.

Університет не погодився з деякими висновками ОСОБА_4 та надав 28 липня 2014 року до Інспекції заперечення щодо акту ОСОБА_4.

20 серпня 2014 року з Інспекції надійшов до Університету письмовий висновок на заперечення до акта планової ревізії. Із змісту Висновку вбачається, що Інспекція не приймає до уваги заперечення Університету та обґрунтувала причини з огляду на які вона вважає заперечення такими, які не підлягають задоволенню.

21 серпня 2014 року відповідачем була надіслана вимога № 031-25/9140 про усунення виявлених ревізією порушень чинного законодавства.

Позивач не погодився з деякими вимогами, а саме:

щодо позовної вимоги про скасування п.2.1 та п.2.3 вимоги про усунення порушень щодо забезпечення відшкодування збитків в порядку та розмірах, передбачених ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України, за рахунок осіб, що допустили порушення при виконанні посадових обов'язків, до державного бюджету: в сумі 849 796, 35 грн., допущених зайвими витратами коштів загального фонду кошторису через заниження плати за проживання в студентських гуртожитках; в сумі 90 537,91 грн., допущених зайвими витратами коштів загального фонду кошторису на утримання посади бухгалтера за рахунок коштів загального фонду замість спеціального.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що згідно статутних та реєстраційних документів університет є бюджетною установою та має статус платника податків неприбуткової організації і згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про Вищу освіту» основною метою діяльності є забезпечення умов, необхідних для отримання студентом вищої освіти, підготовка фахівців для потреб України.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону України «Про вищу освіту» передбачено право на забезпечення студентів університету гуртожитком та не передбачено зобов'язання повністю утримувати гуртожиток за рахунок власних надходжень, хоча проживання в гуртожитках навчальних закладів належить до платних послуг.

Суд вказує, що встановлення вартості проживання в гуртожитках університету здійснюється на базі економічно обґрунтованих витрат відповідно до Порядку надання платних послуг, затвердженого спільним наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України та Міністерства фінансів України від 23.07.2010 р. №736/902/758 (далі Порядок 736) та Постанови КМУ від 01.06.2011р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» із змінами та доповненнями. До розрахунку плати за проживання включаються експлуатаційні витрати з утримання гуртожитків, оплата праці з нарахуваннями, оплата комунальних послуг (теплопостачання, водопостачання та водовідведення, електроенергії, природного газу), поточний ремонт та відновлення основних фондів за попередній період.

При розрахунку вартості проживання в гуртожитку враховано фонд оплати праці працівників гуртожитків згідно з затвердженим Міністерством освіти і науки України у встановленому порядку штатним розписом, а відповідно до п. 2.5 Порядку 736 є можливим покриття фактичних витрат фонду оплати праці за минулий звітний період.

На думку суду, включення до вартості проживання в гуртожитку фонду оплати праці працівників, які утримувалися в штатному розписі за загальним фондом, призвело б до порушення вимог п.п.7,8 ст. 13 Бюджетного кодексу.

Суд зазначає, що законодавством не передбачено окремого переліку посад працівників, які залучені до надання платних послуг, зокрема до обслуговування гуртожитку або до обчислення вартості навчання та немає типового штатного розпису вищих навчальних закладів . Також при розрахунках потреби університету в бюджетних асигнуваннях загального фонду бюджету на здійснення видатків та обсягу надходжень і видатків за спеціальним фондом кошторису не передбачає окремого розрахунку фонду оплати праці або штатного розпису працівників, які задіяні у наданні платної послуги, а здійснюється по категоріях працівників, а саме: науково-педагогічних, педагогічних, спеціалістів та робітників, про що в акті від 16.07.2014 № 031- 11/19 в розділі 3.1.5. «Штатна дисципліна. Оплата праці працівників та нарахування на заробітну плату.» зазначено, що ревізією дотримання порядку складання та затвердження штатних розписів, своєчасності внесення до них змін, порушень не встановлено.

Крім того, відповідно до спільного наказу Міністерства освіти і науки України, Міністерства фінансів України та Міністерства охорони здоров'я України від 28.03.2011 р. №284/423/173 «Про встановлення граничного розміру плати за проживання в студентських гуртожитках вищих навчальних закладів державної та комунальної форми власності» введено обмеження граничного розміру вартості проживання у студентських гуртожитках, яка не повинна перевищувати 40% стипендії, що водночас не є встановленою фіксованою платою за проживання. Оплата за проживання проводиться по фактичних витратах та різниться відповідно в опалювальний чи неопалювальний період. Студенти з числа дітей-сиріт проживають у гуртожитках університету безкоштовно, що є додатковим фінансовим навантаженням . Також, виходячи з демографічної та соціально-економічної ситуації в країні, в університеті спостерігається стійка тенденція по зменшенню контингенту студентів, в більшості - які навчаються за кошти юридичних та фізичних осіб, що призводить до браку коштів спеціального фонду і, як наслідок, неможливістю проводити необхідні витрати по ремонту та відновленню основних фондів та вимушеного зменшення вартості проживання. За рахунок загального фонду протягом останніх років проводяться видатки тільки по захищених статтях бюджету. В роз'яснювальному листі Міністерства освіти І науки України від 02.09.2004 № 1/11-4569 зазначено, що різниця між витратами на утримання гуртожитку та оплатою за проживання компенсується за рахунок видатків з державного бюджету в межах коштів, передбачених на утримання навчального закладу.

Щодо посади бухгалтера, включеного до розрахунку вартості навчання, то суд вважає за необхідним вказати, що функціональні обов'язки бухгалтера не обмежуються тільки розрахунками за навчання і включені в вартість розрахунковим шляхом поряд з іншими видатками, необхідними для надання якісної послуги. Крім того, вартість навчання не підвищувалась останні чотири роки.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає правомірним здійснення за рахунок загального фонду оплати праці працівникам гуртожитків та бухгалтера відповідно до затверджених в установленому законодавством порядку головним розпорядником коштів, а саме Міністерством освіти і науки України, штатних розписів та кошторисів та включення до розрахунку вартості проживання в гуртожитках фонду оплати праці працівників, які утримувались в штатному розписі по спеціальному фонду, чим не порушено вимог чинного законодавства.

Щодо позовної вимоги про скасування п.2.4 вимоги про усунення порушень щодо забезпечення відшкодування збитків в порядку та розмірах, передбачених ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України, за рахунок осіб, що допустили порушення при виконанні посадових обов'язків, до державного бюджету в сумі 18 936,08 грн., допущених зайвими виплатами стипендії іноземному громадянину без набуття статусу «закордонний українець».

В судовому засіданні судом було досліджено лист Міністерства освіти і науки України від 13.07.2010 року №1/11-6333, згідно якого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. № 136 «Про навчання іноземних громадян в Україні», Державної програми співпраці із закордонними українцями на період до 2010 року, п.20.1 умов прийому до вищих навчальних закладів України, затверджених наказом МОН України від 18.09.2009 р. № 873, та рішення Комісії Міністерства освіти і науки по наданню державних стипендій іноземним громадянам для навчання в Україні було направлено громадянина ОСОБА_5 українського походження ОСОБА_6 для зарахування з 1 вересня 2010 р. на повний курс навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра в межах обсягів державного замовлення за напрямом 6.050202 Автоматизація та компьютерно-інтегровані технології (автоматизоване управління технологічними процесами).

Також, згідно вказаного листа, міністерство освіти та науки України просило забезпечити студента місцями у гуртожитку та стипендією у порядку, встановленому для українських студентів.

Від'їзд на батьківщину після завершення навчання повинно було здійснитися за власні кошти студента.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність п.2.4 вимоги.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятої ним вимоги.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8, 11, 94, 104, 159, 160-162 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківського національного університета будівництва та архітектури до Державної фінансової інспекції в Харківській області про скасування вимоги - задовольнити.

Скасувати п. 2.1, 2.3, 2.4 вимоги про усунення порушень Державної фінансової інспекції в Харківській області від 21.08.2014 року №031-25/9140 про усунення порушень щодо забезпечення відшкодування збитків в порядку та розмірах, передбачених ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України, за рахунок осіб, що допустили порушення при виконанні посадових обов'язків, до державного бюджету: в сумі 849 796, 35 грн., допущених зайвими витратами коштів загального фонду кошторису через заниження плати за проживання в студентських гуртожитках; в сумі 90 537,91 грн., допущених зайвими витратами коштів загального фонду кошторису на утримання посади бухгалтера за рахунок коштів загального фонду замість спеціального; в сумі 18 936,08 грн., допущених зайвими виплатами стипендії іноземному громадянину без набуття статусу «закордонний українець».

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду в десятиденний строк з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова в повному обсязі виготовлена 26 червня 2015 року.

Суддя Зінченко А.В.