Справа № 825/1468/15-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1468/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Непочатих В.О. Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Вівдиченко Т.Р., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірною бездіяльності та стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:
5 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на його користь нараховану грошову компенсацію в сумі 6 237 грн. 48 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 21 від 18.03.2014 року позивач був призваний на військову службу по мобілізації. Всупереч чинного законодавства його не було зараховано на продовольче забезпечення з дня прибуття до військового комісаріату, в результаті чого він не був забезпечений харчуванням за встановленими нормами за рахунок держави.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови Військова частина НОМЕР_1 посилається на те, що у період з березня по листопад 2014 року витяги з наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 або будь-які інші документи про зарахування позивача до списків особового складу частини та постановку на продовольче забезпечення або про виплату йому грошової компенсації замість установленої норми харчування № 1 загальновійськова до Військової частини НОМЕР_1 не надходили. Отже, службові особи Військової частини НОМЕР_1 не мали можливості і не зобов`язані були вчиняти жодних дій щодо забезпечення позивача триразовим харчуванням за рахунок держави як особи, мобілізованої на особливий період, або виплати грошової компенсації замість установленої норми харчування № 1 загальновійськова.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання позивач та відповідач в судове засідання не з`явились, фіксування звукозаписувального засобу при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 21 від 18.03.2014 року позивач був призваний на військову службу по мобілізації та призначений діловодом мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 18.03.2014 року позивача не було зараховано на продовольче забезпечення у зв`язку з мобілізацією, в результаті чого він не був забезпечений їжею шляхом надання послуг з харчування.

З копії витягу з Аудиторського звіту № 234/31/82 від 26.12.2014 року про результати планового внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 за період з 10.07.2012 року по 26.11.2014 року та копії довідки про результати внутрішнього аудиту відповідності продовольчої служби Військової частини НОМЕР_1 за період з 10.07.2012 року по 26.11.2014 року вбачається, що внаслідок не доведення встановлених норм продовольчого забезпечення до військовослужбовців, які були призвані із мобілізацією, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 були допущені втрати доходів фізичними особами на загальну суму 2 446 343 грн. 18 коп., а тому визначено організувати відшкодування грошової компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 , які призвані на військову службу у зв`язку із оголошенням мобілізації, на загальну суму 2 446 343 грн. 18 коп. в термін до 26.01.2015 року.

Відповідно до розпорядження начальника центрального управління продовольчого забезпечення Збройних Сил України тилу Збройних Сил України № 905 від 07.06.2012 року Чернігівський обласний військовий комісаріат перебуває на продовольчому забезпеченні при військовій частині НОМЕР_1 з 01.09.2012 року, що підтверджується довідкою № 1643 року від 16.03.2015 року.

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 575 від 10.12.2014 року, з урахуванням змін, внесених наказом № 275 від 16.04.2015 року, позивача було зараховано на продовольче забезпечення при Військовій частині НОМЕР_1 та встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за період з 18.03.2014 року по 30.11.2014 року включно в сумі 4 545 грн. 96 коп. (додаток № 9).

Крім того, наказами військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2 від 02.01.2015 року, № 90 від 04.02.2015 року, № 169 від 04.03.2015 року, № 244 від 06.04.2015 року наказано виплатити військовослужбовцю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , який призваний у зв`язку з мобілізацією, грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за період з 01.12.2014 року по 06.03.2015 року в загальному розмірі 1 691 грн. 52 коп.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивача було зараховано на продовольче забезпечення при ВЧ НОМЕР_1 та встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування загальному розмірі 6 237 грн. 48 коп., яка не була виплачена, то позовні вимоги є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 року (далі Закон № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 9-1 Закону № 2011-XII передбачено, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту «н» пункту 1 приміток до «норми № 1 - загальновійськова» Норм харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 426 від 29.03.2002 року за рахунок держави харчуванням забезпечуються громадяни, які призвані на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації, - з дня прибуття їх до військового комісаріату.

Пункт 1.10 Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 09.12.2002 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2002 року за № 992/7280 передбачено, що військовослужбовці, які прибули у військову частину, зараховуються на продовольче забезпечення наказом командира військової частини.

Відповідно до пункту 2.3. вказаного Положення у Збройних Силах України забезпечення харчуванням військовослужбовців та інших категорій за встановленими нормами здійснюється за рахунок держави. Уточнення вартості норм харчування проводиться Головним продовольчим управлінням, виходячи із середніх діючих цін на продукти харчування, і доводиться ним до військ (сил) не частіше одного разу на квартал. Військовослужбовцям та іншим категоріям норми харчування видаються через відповідні їдальні або замість установлених норм харчування (основні й додаткові продукти) виплачується грошова компенсація у розмірі вартості цих норм.

Матеріалами справи підтверджується, що позивача було зараховано на продовольче забезпечення при Військовій частині НОМЕР_1 та встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування в загальному розмірі 6 237 грн. 48 коп., яка на час розгляду справи в суді не виплачена позивачу.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки на час розгляду справи грошова компенсація не виплачена позивачу, то позовні вимоги про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача нарахованої грошової компенсації в сумі 6 237 грн. 48 коп. підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Гром Л.М.

Бєлова Л.В.