Справа № 826/5880/15
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5880/15 Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова А.В.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

23 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

за участю представника позивача - Яковюк Л.Ю., представника відповідача - Богданової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу приватного підприємства «Охорона Центріус» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Охорона Центріус» до державної податкової інспекції у Шевченківському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне підприємство «Охорона Центріус» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва до державної податкової інспекції у Шевченківському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві з позовом про визнання протиправними дій щодо відмови у прийнятті поданої позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року, розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за листопад 2014 року від 16.12.2014 та реєстри виданих та отриманих податкових накладних за листопад 2014 року; зобов'язання прийняти подану позивачем податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014 року, розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за листопад 2014 року від 16.12.2014 та реєстри виданих та отриманих податкових накладних за листопад 2014 року днем її фактичного отримання.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з'ясування всіх обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 16.12.2015 ПП «Охорона Центріус» засобами електронного зв'язку було подано до державної податкової інспекції у Шевченківському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві податкову декларацію із податку на додану вартість за листопад 2014 року, розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за листопад 2014 року від 16.12.2014 та реєстри виданих та отриманих податкових накладних за листопад 2014 року.

Контролюючим органом, відповідно до квитанції №1, подані документи підприємства не прийнято. Виявлені помилки: для платника заборонено прийом звітності по електронній пошті. Можливо відсутній договір з ДФСУ.

Позивач вважаючи вказану відмову протиправною, звернувся до суду із даним позовом.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно вимог п. 49.2 ст. 49 ПК України, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 49.15 ст.49 ПК України, податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Пунктом 48.3 статті 48 ПК України зазначені обов'язкові реквізити, які повинна містити податкова декларація.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені в Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку.

Згідно п. 7.3 розділу ІІІ Інструкції, після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту).

Згідно п. 4.1 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14.06.2012 року № 516 (далі - Методичні рекомендації № 516), податкова декларація, розрахунок (далі - податкова звітність) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом, у випадках, визначених Кодексом) контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків, у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною (п. 46.1 ст. 46 Кодексу).

Пунктом 4.13 Методичних рекомендацій № 516, податкова звітність складається та надсилається до ЦОЕЗ в електронному вигляді з накладанням ЕЦП засобами телекомунікаційного зв'язку без додання роздрукованих оригіналів на паперових носіях відповідно до наказу ДПА України від 10.04.2008 року N 233 «Про подання електронної податкової звітності».

Згідно ст. 1 та Методичних рекомендацій № 516, ЦОЕЗ - центр обробки електронних звітів - структурний підрозділ адресата звітності, який виконує функції інформаційно-технічного адміністратора централізованої системи електронної звітності, що включають одержання, перевірку цілісності електронних звітів, внесення їх даних до бази даних АЗ, зберігання протягом установленого строку, а також передачу структурним підрозділам адресата звітності, в той час як, адресат звітності - органи державної податкової служби - ОДПС.

Відповідно до п. 4.4 Методичних рекомендацій № 516, прийняття податкової декларації є обов'язком ОДПС.

Згідно п. 4.14 Методичних рекомендацій № 516, у разі подання платником податків до органу ДПС податкової декларації (у тому числі надісланої поштою або засобами електронного зв'язку), заповненої з порушеннями пп. 48.3 - 48.4 ст. 48 Кодексу, такий орган ДПС зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення (у разі подання в електронному вигляді платнику надсилається квитанція) про відмову у прийнятті податкової декларації із зазначенням причин такої відмови (Додаток 6 до Методичних рекомендацій).

В той же час, положеннями пп. 49.11.1 п. 49.11 ст. 49 ПК України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови, зокрема у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Як вбачається з матеріалів справи, між органом державної податкової служби та приватним підприємством «Охорона Центріус» укладено договір про визнання електронних документів від 26.05.2014 №260520142, згідно якого платнику податків надано можливість подавати податкові документи в електронному вигляді (пункт 1.2 договору). Накладення електронно-цифрового підпису надано директору підприємства Шахову Д.Ю.

При цьому, контролюючий орган через порушення позивачем істотних умов договору про визнання електронних документів, ще в вересні 2014 року листом від 11.09.2014 №11410/10/26-59-10-01-42 повідомив приватне підприємство «Охорона Центріус» про розірвання такого договору.

Проте, позивач вважає, що відповідач дійшов хибного висновку про відсутність договору про визнання електронних документів, оскільки постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2014 по справі №826/16205/14 було визнано протиправними дії ДПІ у Шевченківському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 26.05.2014 №260520142.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, вбачається, що обов'язок щодо виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2014 по справі №826/16205/14 виникає з моменту набрання нею законної сили.

В той же час, згідно ч. 1, 3, 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2014 по справі №826/16205/14 набрала законної сили за наслідками апеляційного провадження, відповідно до ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 року, якою залишено без змін постанову суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що саме з 10.02.2015 року постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2014 по справі №826/16205/14 підлягала обов'язковому виконанню відповідачем.

Проте, як підтверджується матеріалами справи, ПП «Охорона Центріус» 16.12.2014 року направило засобами електронного зв'язку податкову звітність до того, як постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2014 року по справі №826/16205/14 набрала законної сили.

У зв'язку з цим, суд звертає увагу, що відповідно до п. 5 розділу 6 договору від 26.05.2014 року № 260520142, у разі припинення дії договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

Таким чином, на момент подання (16.12.2014) позивачем податкової звітності засобами електронного зв'язку договір про визнання електронних документів від 26.05.2014 року № 260520142 був розірваний, про що ПП «Охорона Центріус» було достеменно відомо, так як постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2014 року по справі №826/16205/14 станом на 16.12.2014 року ще не набрала законної сили, оскільки переглядалася Київським апеляційним адміністративним судом.

Отже, податкова звітність, подана 16.12.2014 ПП «Охорона Центріус» засобами електронного зв'язку не могла бути прийнята контролюючим органом, оскільки між позивачем та відповідачем був відсутній договір про визнання електронних документів, а відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документообіг здійснюється на підставі договорів.

Доводи зазначені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів. -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Охорона Центріус» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Ухвалу в повному тексті виготовлено 30.06.2015 року.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.