Справа № 825/1367/15-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1367/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Добрянський В.В. Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

23 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів за участю секретаряБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю., Собківа Я.М. Приходько К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у м. Чернігові до Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року Державна податкова інспекція у м. Чернігові звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом до Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в якому просила стягнути з відповідача податковий борг з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 16 718,28 грн. та податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 414 762,92 грн.

Представник позивача в судовому засіданні суду першої інстанції звернувся з клопотанням про відкликання позовних вимог в частині стягнення податкового боргу з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 16 718,28 грн.

Ухвалою суду від 19 травня 2015 року позовні вимоги в цій частині були залишені без розгляду.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року позов задоволено.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду частково не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить змінити постанову суду шляхом зменшення суми стягуваного податкового боргу до 324 762,92 грн.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його участю в інших судових засіданнях.

Колегія суддів вважає, що клопотання про відкладення розгляду справи не може бути задоволено, оскільки дане відкладення може призвести до затягування строків розгляду справи, та як наслідок вчинення таких дій - порушення судом норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (, що знаходиться за адресою: 14005, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Київська, 17) зареєстроване виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено відповідний запис 01.10.2004 та знаходиться на обліку у ДПІ у м. Чернігові з 10.06.2002 як платник податків.

Відповідач у відповідності до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України є платником податків та згідно п.п. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 цього Кодексу, зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідач має податковий борг з податку на додану вартість в сумі 414 762,92 грн.

Податковий борг з податку на додану вартість виник у зв'язку з несплатою узгоджених грошових зобов'язань визначених платником самостійно у податкових деклараціях з податку на додану вартість від 19.02.2015 на суму 470 285,00 грн.; від 19.03.2015 на суму 55 685,00 грн. та уточнюючому розрахунку від 27.03.2015 на суму 14 103,00 грн.

Згідно статті 129 Податкового кодексу України, через несвоєчасну сплату відповідачем узгодженої суми податкових зобов'язань нараховано пеню з податку на додану вартість в сумі 51 596,41 грн.

Отже, податковий борг з податку на додану вартість, що підлягає стягненню з ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» складає 414 762,92 грн. ( 470 285,00 грн. + 55 685,00 грн. + 14 103,00 грн. + 51 596,41 грн. (пеня) - 176 906,49 грн. (погашено) = 414 762,92 грн.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), під податковим зобов'язанням розуміється сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з п.п. 49.18.1 - 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

При цьому, відповідно до п. 58.3 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, враховуючи, що сума податкового зобов'язання не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Доказів оскарження податкової вимоги та погашення податкового боргу за самостійно визначеними та іншими узгодженими податковими зобов'язаннями відповідачем суду не надано.

Оскільки, на момент розгляду даної справи судом першої інстанції доказів на підтвердження погашення податкового боргу відповідачем не надано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення податкового боргу в сумі 414 762,92 грн.

Посилання апелянта на необхідність зменшення судом апеляційної інстанції розміру податкової заборгованості до 324 762,92 грн. у зв'язку зі сплатою відповідачем 90 000,00 грн. боргу, що підтверджується платіжним дорученням від 29.05.2015 № 725 приймаються до уваги апеляційною інстанцією. Проте, зазначені обставини жодним чином не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, оскільки сплата боргу в зазначеній сумі була проведена вже після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної постанови.

При цьому, колегія суддів враховує те, що КАС України чітко визначає підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції, в переліку яких сплата частини податкової заборгованості (часткове виконання судового рішення) не значиться.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне роз'яснити відповідачу, що вказане вище платіжне доручення має бути подане до органу ДВС України, який буде здійснювати виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року та який врахує його в якості часткового виконання даного судового рішення в разі відкриття виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк В.Ю. Ключкович Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та підписано - 26.06.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.