Справа № 2а-9301/12/1370
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року м. Київ К/800/56445/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий суддя:Вербицька О.В.
Судді: Маринчак Н.Є.
Цвіркун Ю.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2013 р.

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014 р.

у справі № 2а-9301/12/1370

за позовом Колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж»

до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В :

Колективне виробниче підприємство «Енергомонтаж» (далі - позивач, КВП «Енергомонтаж») звернулось до суду з позовом Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова (далі - відповідач, ДПІ у Личаківському районі м. Львова) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2013 р. позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №20/10966/10/2210 від 15.08.2012 р.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014 р. постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2013 р. залишено без змін.

У касаційній скарзі ДПІ у Личаківському районі м. Львова, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2013 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014 р. і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У письмовому запереченні на касаційну скаргу КВП «Енергомонтаж», посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2013 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014 р. - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку про наступне.

ДПІ у Личаківському районі м. Львова проведено виїзну документальну перевірку КВП «Енергомонтаж» з питань взаємовідносин з ПП «Екоенергобуд», ПП «МКМ - Сервіс», ЗАТ «НВП «Укрзахіденерго», ПП «Аеромакс-Сервіс» за період 01.01.2011 року по 31.12.2011 року та взаємовідносин з ТОВ «Союзенерго» за період з 01.05.2011 року по 31.05.2011 року, ТОВ «Металбуд центр» за період з 01.07.2011 року по 30.09.2011 року, ТзОВ «Збутпроект - 1» за період з 01.01.2011 року по 30.11.2011 року, ТОВ «Продсервісторг-плюс» за період з 01.03.2012 року по 30.04.2012 року, ПП «Аеромакс - Сервіс» за період 01.07.2010 року по 31.12.2012 року, ПП «Екоенергобуд» за період з 01.07.2010 року по 31.10.2010 року, за результатами якої складено акт №192/22-10/01018671 від 26.07.2012 року.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем 186.1 статті 186, пункту 198.1, пункту 198.3 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим встановлено завищення податкового кредиту, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 998 878,00 грн.

На підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 15 серпня 2012 року № 20/10966/10/2210, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1225154,00 грн. (за основним платежем - 996909,00 грн. та штрафними санкціями - 228245,00 грн.).

Суди першої та апеляційної інстанцій визнали необґрунтованими такі висновки податкового органу, з чим погоджується суд касаційної інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

За змістом частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у травні 2011 року між КВП «Енергомонтаж» та ТОВ «Союзенерго» укладено договір поставки №010511 від 12.05.11 року, згідно якого ТзОВ «Союзенерго» зобов'язується постачати (передавати) товар у власність покупця, а покупець КВП «Енергомонтаж» зобов'язується прийняти вказаний товар та оплачувати його на умовах договору.

На виконання умов вищезазначеного договору, згідно з специфікацією №1 від 12.05.2011 року, ТОВ «Союзенерго» відвантажено товар (насоси, бетон, акумуляторна батарея, газорегуляторна установка, цегла), згідно видаткової накладної № 189 від 12.05.2011 року на суму 611361,60 грн., в тому числі податок на додану вартість (далі - ПДВ) 101893,60 грн. КВП «Енергомонтаж» отримано від контрагента податкову накладну № 189 від 12.05.2011 року на суму 611361,60 грн.

Також між КВП «Енергомонтаж» та ТОВ «Металбуд центр» укладено договір поставки від 06.06.2011 року № 010611, відповідно до якого ТОВ «Металбуд Центр» (постачальник) зобов'язується постачати (передавати) товар у власність покупця КВП «Енергомонтаж», а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар та оплатити його на умовах договору.

На виконання умов вищезазначеного договору, згідно специфікацій, ТОВ «Металбуд Центр» відвантажено, а КВП «Енергомонтаж» оприбутковано товар згідно видаткових та податкових накладних.

02.04.2012 року між КВП «Енергомонтаж» та ТОВ ТД «Продсервісторг-Плюс» укладено договір купівлі-продажу (поставки) №020411, згідно з яким ТОВ ТД «Продсервісторг-Плюс» (постачальник) зобов'язується постачати (передавати) товар у власність покупця КВП «Енергомонтаж», а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар та оплатити його на умовах договору.

На виконання зазначеного договору ТОВ ТД «Продсервісторг-Плюс» поставлено товар та виписано податкові накладні: № 456 від 30.03.2011 року на суму 1214613,39 грн., в т.ч. ПДВ 202435,59 грн., № 271 від 28.04.2011 року на суму 1481176,40 грн., в т. ч. ПДВ 80196,07 грн.

Крім того, між КВП «Енергомонтаж» та ТОВ «Збудпроект-1» укладено ряд договорів про виконання робіт від 18.11.2011 року № 111801, 04.11.2011 року № 110401, від 20.09.2011 року № 092001, від 08.11.2011 року № 081111, згідно з якими ТОВ «Збутпроект-1» (виконавець) бере на себе зобов'язання забезпечити замовника КВП «Енергомонтаж» на його об'єктах технікою та виконати зазначеною технікою роботи по дорученню замовника з залученням власних працівників, та своєчасно передати результати робіт, а замовник в свою чергу зобов'язується прийняти й оплатити виконані виконавцем роботи. Згідно актів виконаних робіт ТзОВ «Збутпроект-1» надано послуги та виписано податкові накладні КВП «Енергомонтаж».

Також судами встановлено, що отриманий від ТОВ «Союзенерго» та ТОВ «Металбуд Центр» товар реалізовано згідно договорів поставки, укладених з ДП «Укрзалізничпостач», а матеріали будівельного призначення реалізовано на підставі договору про закупівлю робіт за державні кошти від 25.07.2011 року, що укладений між Управлінням капітального будівництва Львівської облдержадміністрації та КВП «Енергомонтаж» по реконструкції будівлі, а також згідно договорів між Пустомитівською міською радою Львівської області та КВП «Енергомонтаж» здійснено реконструкцію існуючої котельні. Отриманий від ТОВ «Металбуд Центр» товар реалізовано при виконанні будівельно - монтажних робіт у с. Наварія Пустомитівського району Львівської області.

Отже, позивачем реально здійснені та фактично виконані господарські операції по взаємовідносинах з ТОВ «Союзенерго», ТОВ «Металбудцентр», ТОВ «Продсервісторг-плюс», ТОВ «Збутпроект - 1», що підтверджено належним чином складеними первинними документами.

З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що позивачем виконані всі умови, передбачені податковим законодавством, які надають йому правові підстави для формування податкового кредиту.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що саме за вищевказаних обставин справи, суди першої та апеляційної інстанцій вірно застосували норми матеріального права, отже, прийняте податковим органом спірне податкове повідомлення-рішення є неправомірним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

За таких обставин, касаційна скарга відповідача підлягає відхиленню, а постанова Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2013 р. та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014 р. залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області відхилити.

2.Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2013 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014 р. залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька

Судді Н.Є. Маринчак

Ю.І. Цвіркун