Справа № 2а-988/10/0370
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/9991/92925/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Рибченка А.О., Усенко Є.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Волиньхолдінг" на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2011 у справі № 2а-988/10/0370

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Волиньхолдинг"

до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції

Державної податкової адміністрації у Волинській області,

Державної податкової адміністрації України

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26.05.2010 позовні вимоги Товариства задоволені в частині позовних вимог про скасування податкового повідомлення - рішення від 08.05.2009 № /0 та наступних в часі податкових повідомлень-рішень, прийнятих у порядку адміністративного оскарження через дріб 1, 2, 3, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Львівський апеляційний адміністративний суду постановою від 06.12.2011 судове рішення першої інстанції скасував та у задоволенні позову відмовив.

Не погодившись із судовим рішенням апеляційної інстанції, позивач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де порушує питання скасувати судове рішення апеляційної інстанції, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі судове рішення першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для прийняття оспорюваного позивачем податкового повідомлення-рішення від 08.05.2009 № /0 та наступних в часі податкових повідомлень-рішень, прийнятих у порядку адміністративного оскарження через дріб 1, 2, 3, були висновки, викладені у акті від 23.04.2009 про результати позапланової виїзної перевірки Товариства з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника податку у банку за грудень 2008 року, січень 2009 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, задекларованого у період з 01.11.2008 по 31.01.2009, у якому було зазначено про завищення Товариством податкового кредиту та відповідно суми сформованого бюджетного відшкодування з огляду на відсутність декларування контрагентом (ТОВ "Профліга") своїх податкових зобов'язань за наслідками господарських операцій з позивачем та наявність порушеної кримінальної справи відносно посадових осіб вказаного підприємства за фактом фіктивного підприємництва.

За змістом підпунктів 7.7.1, 7.7.3 п. 7.7 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (втратив чинність 01.01.2011) суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

Як визначено пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону № 168/97ВР датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 зазначеного Закону передбачено, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат на сплату податку, не підтверджених податковими накладними чи митними деклараціями.

А відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 зазначеного Закону покупець має право відобразити сплачені (нараховані) суми податку у податковому кредиті за умови використання отриманих товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

Отже, всі витрати господарюючого суб'єкта мають бути здійснені саме для і в межах провадження господарської діяльності, а не з іншими цілями, та підтверджені відповідними первинними документами.

Водночас, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.

Розв'язуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції, враховуючи встановлені контролюючим органом під час проведення перевірки обставини щодо неналежного відображення та сплату контрагентом платника податків своїх податкових зобов'язань та наявність порушеної кримінальної справи відносно вказаного контрагента по факту фіктивне підприємництво, що ставить під сумнів достовірність даних податкового обліку платника податків, надав оцінку зібраних у справі доказів у їх сукупності з дотриманням норм ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України та дійшов обґрунтованого висновку про те, що роботи ТОВ "Профліга" фактично не виконувались, а відтак договори з виконання робіт, укладені між позивачем та ТОВ "Профліга", не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що ними обумовлені.

Посилання позивача на те, що сам факт виконання будівельно - монтажних і ремонтних робіт не заперечується податковим органом і наявність документального підтвердження розміру сформованого податкового кредиту та заявленої суми бюджетного відшкодування, не може бути взяте до уваги у вирішуваному спорі з огляду на встановлення судом апеляційної інстанції фіктивності договору та створення умов для безпідставного відшкодування з бюджету.

За таких обставин суд касаційної інстанції вважає за правильне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Волиньхолдінг" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2011 у справі № 2а-988/10/0370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді А.О. Рибченко

Є.А. Усенко