Справа № 2а-1442/10/0870
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2010-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

13 березня 2010 року Справа № 2а-1442/10/0870

м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Матяш О.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, начальника СГІРФО Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2010 позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вивчивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України, оскільки заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 КАС України, правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами.

Визначення поняття «справа адміністративної юрисдикції» наведено у ст. 3 КАС України, згідно якої справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування і їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі і на виконання делегованих повноважень.

Разом із цим, участь у справі субєкта владних повноважень не є безумовною підставою віднесення такого спору до категорії адміністративних справ.

Відповідно до ч.4 ст.105 КАС України, в адміністративному позові повинні бути вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Статтею 17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Поняття субєкт владних повноважень визначено у п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інші субєкти при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, необхідною та єдиною ознакою субєкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватися субєктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо субєкт владних повноважень у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (щодо іншого учасника спору), то такий субєкт не знаходиться «при здійсненні управлінських функцій» та не має встановлених нормами КАС України необхідних ознак субєкта владних повноважень.

Статтями 2 та 50 КАС України визначено, що позивачами у адміністративних справах можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи організації (юридичні особи), субєкти владних повноважень, якими подано адміністративний позов на захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як встановлено з матеріалів позову, предметом оскарження є лист, яким ОСОБА_1 було розяснення порядок зняття ОСОБА_3 з реєстрації як такого, що не проживає за місцем реєстрації.

Отже, спірні правовідносини фактично виникли з приводу визнання ОСОБА_3 втратившим право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації як такого, що не проживає за місцем реєстрації.

Таким чином, як свідчать обставини, викладені у позовній заяві, в даному випадку існує спір, безпосередньо повязаний із реалізацією права володіння та користування квартирою, що в свою чергу, виключає вирішення спору в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до положень ЦК України, право володіння майном відноситься до цивільних прав, а ст.16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

З урахуванням наведеного, даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами ЦПК України.

На підставі викладеного, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за зазначеним позовом.

Керуючись п.1 ч.1 ст.109 КАС, суд

УХВАЛИВ:

відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за його позовом до ОСОБА_2, начальника СГІРФО Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії.

Розяснити ОСОБА_1, що для вирішення спору він має право звернутись до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження у пятиденний строк з дня отримання ухвали і подання після цього апеляційної скарги протягом десяти днів. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш