Справа № 826/6309/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 червня 2015 року № 826/6309/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянувши адміністративну справу та додані до неї матеріали в письмовому провадженні

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитне Брокерське Агентство"

до

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.11.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитне Брокерське Агентство" (надалі – позивач/ТОВ "Кредитне Брокерське Агентство") до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі – відповідач/ДПІ у Шевченківському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13.11.2014 р.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки №1580/26-59-22-05/35332162 від 30.10.2014 р. винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов’язання з податку на додану вартість. Представник позивача також звертав увагу суду на те, що висновки, викладені в акті перевірки не відповідають фактичним обставинам, оскільки реальність господарських операцій з контрагентом підтверджується первинною документацією.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Заяви про розгляд справи без його участі або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У письмових запереченнях проти позову просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, оскільки у спірних правовідносинах відповідач діяв у спосіб та в межах, визначених чинним законодавством України, а тому не допустив порушень законних прав та інтересів позивача.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв’язку з тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив наступне.

У період з 17.10.2014 р. по 23.10.2014 р. ДПІ у Шевченківському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період березень 2014 р. по взаємовідносинах з ТOB "НВП "Центр земельних відносин" (код за ), за результатами якої відповідачем було складено Акт №1580/26-59-22-05/35332162 від 30.10.2014 р. (надалі – Акт перевірки №1580).

Згідно висновків, викладених в Акті перевірки №1580, позивачем порушено вимоги п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 ПК України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за березень 2014 р. у сумі 158 600,00 грн.

На підставі вказаного Акту перевірки №1580 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № від 13.11.2014 р. (надалі – ППР №), яким позивачу збільшено суму грошового зобов’язання з податку на додану вартість на загальну суму 198 250,00 грн., з яких 158 600,00 грн. – за основним платежем, а 39 650,00 грн. – за штрафними (фінансовими) санкціями.

В той же час, за результатами адміністративного оскарження рішеннями ГУ ДФС у м. Києві №876/10/26-15-10-05-35 від 22.01.2015 р. "Про результати розгляду первинної скарги" та ДФС України №6341/6/99-99-10-01-04-25 від 26.03.2015 р. "Про результати розгляду скарги" було залишено без змін прийняте відповідачем ППР №, а скарги позивача – без задоволення.

Вважаючи, зазначене вище, ППР № протиправним та таким, що порушує законні права та інтереси позивача, ТОВ "Кредитне Брокерське Агентство" звернулося до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеної у листі останнього від 02.06.2011 №742/11/13-11.

ТОВ "Кредитне Брокерське Агентство" зареєстровано Головним управлінням юстиції у м. Києві 09.08.2007 р. Взято на податковий облік у ДПІ у Шевченківському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві 10.08.2007 р. та зареєстровано платником податку на додану вартість. Основні види діяльності надання в оренду майна, консультування, інша професійна, наукова та технічна діяльність.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом перевірки стали фінансово-господарські взаємовідносини ТОВ "Кредитне Брокерське Агентство" з ТOB "НВП "Центр земельних відносин" за березень 2014 р.

Судом встановлено, що між ТОВ "Кредитне Брокерське Агентство", як замовником, та ТOB "НВП "Центр земельних відносин", як виконавцем, були укладені договори на проведення послуг на загальну суму 951 600,00 грн., в т.ч. ПДВ 158 600,00 грн., (Договір №0303 від 03.03.2014 р. – на суму 179 320,00 грн., в т.ч. ПДВ 29 886,67 грн.; Договір №0703 від 07.03.2014 р. – на суму 177 460,00 грн., в т.ч. ПДВ 29 576,67 грн.; Договір №1303 від 13.03.2014 р. – на суму 238 690,00 грн., в т.ч. ПДВ 39 781,67 грн.; Договір №2003 від 20.03.2014 р. – на суму 177 420,00 грн., в т.ч. ПДВ 29 570,00 грн.; Договір №2603 від 26.03.2014 р. – на суму 178 710,00 грн., в т.ч. ПДВ 29 785,00 грн.), відповідно до умов яких замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов’язання по виконанню послуг, а саме, ознайомленню з об’єктом оцінки, фотографуванням, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної замовнику для проведення незалежної оцінки, ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов зазначених вище договорів на проведення послуг (Договір №0303 від 03.03.2014 р.; Договір №0703 від 07.03.2014 р.; Договір №1303 від 13.03.2014 р.; Договір №2003 від 20.03.2014 р.; Договір №2603 від 26.03.2014 р.) ТOB "НВП "Центр земельних відносин" надало позивачу відповідні послуги загальною вартістю 951 600,00 грн., в т.ч. ПДВ 158 600,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актами виконаних робіт, що містять всі обов’язкові реквізити, та відповідними звітами про виконані роботи.

Судом встановлено, що ТOB "НВП "Центр земельних відносин" були оформлені на користь позивача податкові накладні на загальну суму 951 600,00 грн., в т.ч. ПДВ 158 600,00 грн., що оформлені у відповідності до вимог ст.201 ПК України та містять всі реквізити, передбачені чинним законодавством.

Натомість, висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблені з огляду на акт Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 14.08.2014 р. №115/10-08-22-01/35548600 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТOB "НВП "Центр земельних відносин" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2014 р.", висновками якого не підтверджено реальність здійснення операцій ТOB "НВП "Центр земельних відносин" з контрагентами по придбанню та продажу товарів (робіт, послуг) за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2014 р.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що висновки відповідача не підкріплені належними доказами.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб’єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що операції позивача з ТOB "НВП "Центр земельних відносин" здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Суд також враховує вимоги статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", яка встановлює: якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій ТOB "НВП "Центр земельних відносин" було зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем не було враховано первинні документи позивача.

Висновки про сумнівність господарських операцій між позивачем та ТOB "НВП "Центр земельних відносин" податковим органом були зроблені не у зв'язку з непідтвердженням товарності цих операцій, відсутністю чи неправильним складанням первинних документів або неналежним їх відображенням у бухгалтерському чи податковому обліку, а лише на підставі акту Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 14.08.2014 р. №115/10-08-22-01/35548600.

При цьому, суд звертає увагу, що Постановою Київського окружного адміністративного суду від 22.09.2014 р. (залишеною без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2014 р.) в адміністративній справі №810/5250/14 за позовом ТOB "НВП "Центр земельних відносин" до Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії позов задоволено повністю, визнано протиправними дії Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області, що виразилися у проведенні зустрічної звірки ТOB "НВП "Центр земельних відносин", результати якої оформлені Актом №115/10-08-22-01/35548600 від 14.08.2014 р., зобов’язано Вишгородську ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області вилучити з АС "Податковий блок" інформацію про результати зустрічної звірки ТOB "НВП "Центр земельних відносин", результати якої оформлені Актом №115/10-08-22-01/35548600 від 14.08.2014 р.; зобов’язати Вишгородську ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області відновити в АС "Податковий блок" данні податкової звітності ТOB "НВП "Центр земельних відносин", шляхом внесення до них даних визначених у податкових деклараціях з податку на додану вартість ТOB "НВП "Центр земельних відносин" за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2014 р.

Враховуючи наведене, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни є підставою для застосування правових наслідків саме щодо цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції. Зазначена позиція узгоджується з Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.10.2007 р. № К-24186/06.

При цьому, відповідачем не наведено жодного доказу того, що укладені між позивачем і ТOB "НВП "Центр земельних відносин" угоди суперечать актам цивільного законодавства чи свідчать про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання цих угод або приховування дійсного об’єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету тощо.

Викладене свідчить, що позивач, придбані у ТOB "НВП "Центр земельних відносин" послуги, використав у подальших оподатковуваних операціях в межах своєї основної господарської діяльності.

Судом встановлено, що податковий кредит був сформований позивачем на підставі належним чином оформлених податкових накладних, отриманих від ТOB "НВП "Центр земельних відносин" що не заперечується податковим органом.

Отже, враховуючи вищенаведене та перевіривши всі фактичні обставини справи, суд не знаходить порушень чинного законодавства щодо оформлення первинних документів у фінансово - господарських взаємовідносинах між позивачем та ТOB "НВП "Центр земельних відносин", а тому вважає, що формування ТОВ "Кредитне Брокерське Агентство" податкового кредиту з податку на додану вартість є правомірним, а нарахування позивачу сум з податку на додану вартість - протиправним.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України визначено, у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу сплачує штрафні санкції.

Оскільки, суд визнав неправомірним нарахування позивачу сум з податку на додану вартість, то нарахування штрафних санкцій є також неправомірним.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що оскаржуване повідомлення-рішення № від 13.11.2014 р. прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги ТОВ "Кредитне Брокерське Агентство" є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 69-72, 94, 160-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитне Брокерське Агентство" задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № від 13.11.2014 р.

3. Судові витрати в сумі 396,50 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитне Брокерське Агентство" за рахунок Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук