Справа № 825/1620/15-а
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року Чернігів Справа № 825/1620/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Терехової Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Варин" до Варвинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

19.05.2015 до Чернігівського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Варин" (далі- ТОВ Варин, позивач) з адміністративним позовом до Варвинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі- Варвинська ОДПІ), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове-повідомлення рішення Варвинської ОДПІ від 22.04.2015 № НОМЕР_1.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки відповідач дійшов помилкового висновку про порушення ТОВ "Варин" законодавства у сфері обігу готівки.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на обставини викладені у наданих суду письмових запереченнях, в яких зазначено, що в ході проведення фактичної перевірки позивача, посадовими особами податкового органу встановлено несвоєчасне оприбуткування готівки в сумі 297,00 грн.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши адміністративну справу, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Варин" зареєстроване як юридична особа, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 320444 (а.с. 10).

09.04.2015 посадовими особами Головного управління ДФС у Чернігівській області, на підставі наказу від 06.04.2015 №117, направлення від 06.04.2015 № 45 проведено фактичну перевірку господарської одиниці ТОВ "Варин", що розташоване за адресою: смт. Варва, вул. Миру, 46, в результаті чого складено акт № 0141/25/05/22/14227411(а.с.43-47)

У ході перевірки встановлено несвоєчасне оприбуткування готівки в сумі 297,00 грн., а саме згідно Z-звіту № 1188 від 09.07.2014 готівкові розрахунки на загальну суму 297,00 грн. здійснювались 08.07.2014 року, а оприбутковано (здійснено запис до КОРО) наступного дня 09.07.2014року.

Таким чином, відповідач дійшов висновку про порушення ТОВ "Варин" пункту 2.6 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 №637, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за №40/10320, а саме несвоєчасне оприбуткування суми готівки.

На підставі акту перевірки Варвинською ОДПІ Головного управління ДФС у Чернігівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.04.2015 року № НОМЕР_1, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 1485,00 грн. (а.с. 7).

Не погоджуючись із рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою регулюються Положенням про ведення касових операцій, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за №40/10320 (далі - Положення №637)

Відповідно до абзацу другого пункту 2.2 Положення № 637 підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Згідно пункту 2.6 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Відповідно до пункту 1 Положення № 637, оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно з абзацом 3 пункту 2.6 Положення № 637 у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Статтею 1 Указу Президента України ''Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки'' (зі змінами та доповненнями) від 12 червня 1995 року № 436/95 (далі - Указ Президента №436/95) встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу.

Відповідно абзацу 3 цієї ж статті за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки до суб'єктів господарювання, перелічених у пункті 1 Указу Президента №436/95, застосовується штраф у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

З акту перевірки № 0141/25/05/22/14227411 вбачається, що з огляду на порушення позивачем п.2.6 Положення № 637, а саме у звязку з тим, що згідно Z-звіту № 1188 від 09.07.2014 готівкові розрахунки на загальну суму 297,00грн. здійснювались 08.07.2014 року, а оприбутковано (здійснено запис до КОРО) наступного дня 09.07.2014року, контролюючим органом зроблений висновок про несвоєчасне оприбуткування готівки на загальну суму 297,00 грн.

Однак з вказаними висновками відповідача суд не погоджується, виходячи з наступного.

Системний аналіз викладених вище положень чинного законодавства дає підстави стверджувати, що друкування розрахункових документів на наступний день при наявності фіксації у фіскальному звітному чеку та запису у Книзі ОРО не можна розцінювати як несвоєчасне оприбуткування, оскільки об'єктивною стороною правопорушення, передбаченого абзацом 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», є приховування виручки.

Водночас, проведення готівкових коштів у Книзі ОРО із роздрукуванням Z-звіту є свідченням їх занесення до фіскальної пам'яті, що виключає приховування відповідної суми виручки та ухилення позивача від оподаткування.

В судовому засіданні позивачем для огляду надана Книга ОРО № Р1_5 (розпочата 02.02.2014 та закінчена 31.01.2015), прошнурована та належним чином зареєстрована, з якої вбачається, що на стор. 76-77 (Додаток №3) 08.07.2014 зроблено запис про оприбуткування суми 297,00 грн.

Таким чином, наявні у позивача роздруковані фіскальні чеки та внесення запису до Книги ОРО (а.с.9,37) є належним підтвердженням оприбуткування готівки в сумі 297,00 грн.

Натомість не забезпечення щоденного друкування фіскальних звітних чеків свідчить лише про порушення позивачем порядку ведення КОРО, зокрема пункту 9 статті 3 та пункту 4 статті 17 Закону України ''Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг'', а не про ухилення позивача від оподаткування зазначеної суми. При цьому суд звертає увагу, що за вказане правопорушення (ППР № 00000240 від 22.04.2015) позивачем сплачено штраф у розмірі 340,00 грн., що не заперечувалось відповідачем.

Враховуючи, що під час розгляду справи не встановлено будь-яких фактів, які б свідчили про намір позивача уникнути оприбуткування готівки та оподаткування, застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених абзацом 3 статті 1 Указу Президента ''Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки'', є неспіврозмірним та непропорційним завданим інтересам держави шкоди несвоєчасним роздрукуванням розрахункових документів.

Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийнятті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси особи. На необхідність дотримання принципу пропорційності вказує як національне законодавство, так і практика Європейського суду з прав людини.

Так, пунктом 8 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Метою дотримання принципу пропорційності є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб'єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи.

Принцип пропорційності зокрема передбачає, що:

- здійснення повноважень, як правило, не повинно спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідали б цілям, які заплановано досягти;

- якщо рішення або дія можуть обмежити права, свободи чи інтереси осіб, то такі обмеження повинні бути виправдані необхідністю досягнення більш важливих цілей;

- несприятливі наслідки для прав, свобод та інтересів особи внаслідок рішення чи дії суб'єкта владних повноважень, повинні бути значно меншими від тієї шкоди, яка могла б настати за відсутності такого рішення чи дії;

- для досягнення суспільно-корисних цілей необхідно обирати найменш "шкідливі" засоби.

Відповідно до статті 9 Основного Закону України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Такі міжнародні договори підлягають переважному застосуванню перед актами національного законодавства (ст.19 Закону України ''Про міжнародні договори України'').

Таким міжнародним договором у даному випадку є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до названої Конвенції ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства. Встановлено також виняток, відповідно до якого позбавлення майна держава може передбачити, якщо це необхідно для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до статті17 Закону України ''Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини'' суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Це означає, що статтю 1 Першого протоколу слід розуміти так, як вона розуміється в практиці Європейського Суду з прав людини.

У справі ''Джеймс та інші проти Сполученого Королівства'' (1986 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що має бути обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, яку намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

У справі ''Трегубенко проти України'' суд дійшов висновку, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний ''інтерес суспільства'' та ''умови, передбачені законом''. Будь-яке втручання у право власності обов'язково має відповідати принципу пропорційності.

Беручи до уваги викладене, та з огляду на ту обставину, що у діях позивача відсутня шкода чи загроза її завдання інтересам держави у вигляді ухилення від сплати податків, застосовані відповідачем штрафні санкції не відповідають переслідуваній меті та є непропорційними.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення податкове повідомлення-рішення від 22.04.2015 року № НОМЕР_1, яким до позивача застосований штраф у розмірі 1485,00 грн., є протиправним і підлягає скасуванню.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 182,70 грн. підлягають стягненню на його користь відповідно до положень статті 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 158-163, 156 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Варин" -задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове-повідомлення рішення від 22.04.2015 № НОМЕР_1 Варвинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області.

Повернути з Державного бюджету (р/р 4002 в ГУДКС України в Чернігівській області, МФО 853592, код 38054398) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Варин" () судові витрати в розмірі 182,70 грн

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко