Справа № 695/957/15-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 695/957/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Таратін В.О.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Степанюка А.Г., Шурка О.І.,

при секретарі Дешку В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.04.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив: визнати дії управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області щодо надання довідки № 1649/11 від 04.03.2015 про здійснені нарахування та виконання постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.04.2011 щодо ОСОБА_2 протиправними та незаконними; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 у відповідності до постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.04.2011, починаючи з 01.11.2011 по день набрання законної сили рішення у цій справі; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області після проведення перерахунку надати до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Черкаській області довідку про здійснення нарахування та виконання рішення суду щодо дійсного стану заборгованості згідно постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.04.2011.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.04.2015 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нову, якою у задоволені позову відмовити, а провадження закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є особою, віднесеною до категорії 1, інвалідом ІІ групи, щодо якої встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.04.2011 (справа № 2-а-97/2011/2306) визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не нарахування ОСОБА_2 пенсії у відповідності до ЗУ «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними, зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 державну пенсію згідно ст. 54 та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно ст. 50 вказаного Закону, з урахуванням мінімальної пенсії за віком, згідно правил, передбачених ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за різницею проведених виплачених сум, починаючи з 17.07.2010 по 17.01.2011 та в подальшому проводити виплату у розмірах та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Виконання постанови суду було проведено частково у 2011 році. Постановою про відкриття виконавчого провадження ВДВС ГУ юстиції у Черкаській області від 13.05.2011 відкрито виконавче провадження на виконання постанови суду.

Пенсійну справу позивача було передано на облік до відповідача управління ПФУ в Золотоніському районі Черкаської області та здійснено нарахування пенсії.

На запит управління ДВС ГУ юстиції в Черкаській області щодо надання інформації про виконання рішення Золотоніського міськрайонного суду віл 11.04.2011 відповідачем було видано довідку про здійснення нарахування та виконання рішення суду, в тому числі про наявність заборгованості лише в сумі 171, 00 грн.

Так, відповідач вказує, що на виконання рішення суду відповідачем було здійснено в повному обсязі нарахування та виплату позивачеві належних сум пенсії за період з 17.07.2010 по 31.11.2011, відповідно до норм Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та судового рішення. В подальшому нарахування та виплата пенсії позивача здійснювалась з урахуванням постанов КМУ від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 28.12.2011 № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» виходячи з передбачених ними розмірів. Вказане не суперечить рішенню суду та обумовлене змінами в законодавстві, що відбулися.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що доцільності припинення виплати пенсії позивачу з урахуванням рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.04.2011 № 2-а-97/2011/2306 відповідачем не обґрунтовано та не доведено. З цих підстав дії відповідача, щодо яких позивачем ставляться позовні вимоги, є незаконними.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що Кабінет Міністрів України має всі достатні правові підстави врегулювати питання здійснення соціальних виплат та допомог в межах фінансових ресурсів, передбачених законодавством України про Державний бюджет України на 2011-2015 роки. Таким чином, бюджетні призначення для виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій позивача визначено з урахуванням вказаних постанов КМ України.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в країні ґрунтується на принципах, згідно з якими ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством країни.

Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов'язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

19.06.2011 набув чинності Закон України від 14.06.2011 № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», яким передбачено, зокрема, що у 2011 році положення статей 49, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів /країни, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного Фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог вищезазначеного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.07.2011 № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011.

За прийнятим 26.12.2011 рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 у справі за конституційним поданням щодо відповідності конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» вищезазначені норми визнані такими, що відповідають Конституції України (конституційними).

Крім того, рішенням Конституційного суду України від 25.01.2012 № 1- 11/2012 встановлено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Тому, з огляду на зміст резолютивної частин рішення Конституційного Суду України від 06.07.2011 № 20-рп/2011, підстави для застосування судами статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»» при вирішенні справ за адміністративними позовами про перерахунок пенсій відповідно до наведених норм зазначених Законів, відсутні.

Виходячи із змісту п. 7 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

За таких умов, на підставі прийнятих рішень Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 та 25.01.2012 № 1-11/2012 виникає юридично обґрунтоване твердження, що при вирішенні справ за адміністративними позовами чорнобильців суди повинні були застосувати постанови Кабінету Міністрів України, які на час виникнення спірних правовідносин встановлювали розміри пенсійних виплат зазначеним категоріям громадян.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідач виконував рішення суду відповідно до його вимог, у розмірах згідно з чинним законодавством України з урахуванням змін, що в ньому відбулися.

Крім того, в порядку виконання положень постанови Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 позивачеві було нараховано 171, 00 грн. з врахуванням раніше виплачених сум за судовим рішенням, що підтверджується довідкою про здійснення нарахування на виконання рішення суду №1649/11 від 04.03.2015, яка направлена до УДВС ТУЮ в Черкаській області у порядку та строки визначені постановою. Нарахування проведено у розмірах відповідно до норм діючого законодавства, зокрема вимог постанов Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 та від 28.12.2011 № 1381, що не суперечить судовому рішенню.

При цьому, вимога апелянта про закриття провадження не підлягає задоволенню, оскільки право позивача на звернення з даним позовом до суду передбачено ч. 9 ст. 267 КАС України, відповідно до якої особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт правомірності рішення суду першої інстанції, а відповідач, як суб'єкт владних повноважень - довів правомірність своїх дій.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив скасувати її та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області задовольнити частково.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.04.2015 - скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Степанюк А.Г.

Шурко О.І.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Степанюк А.Г.

Шурко О.І.