Справа № 826/20308/14
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Горбань Н.І.,

суддів: Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Транссервіс» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2015 року у справі за його адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ «Альянс Транссервіс» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 09 від 06.08.2014 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2015 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ТОВ «Альянс Транссервіс» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позов. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 16.07.2014 по 21.07.2014 Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві була проведена невиїзна позапланова документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Транссервіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «БЕЛАКТРІС» за липень 2013 року та жовтень 2013 року.

За результатами перевірки складено акт від 22.07.2014 №649/26-55-22-09/38238804 (надалі - Акт перевірки).

На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення №09 від 06.08.2014, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податку на додану вартість у розмірі 1 069 549,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

В даному випадку апеляційна інстанція не може погодитись з такими висновками з огляду на наступне.

Як зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємства або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудження основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку

Згідно частини 1 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Визначення терміну "первинний документ" наведено у статті 1 Закону № 996-ХІV: первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 2 статті 9 даного Закону встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02.06.2011 зазначено, що судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З положень чинного податкового законодавства випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених в ціні товару (послуги) та віднесення сум до витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою використання їх у господарській діяльності, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Крім того, як відомості, що містяться у податкових накладних, так і дані первинних документів, що складаються при здійсненні господарської операції та подаються платником до контролюючого органу, мають відповідати встановленим вимогам та містити достовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов'язує реалізацію права платника на податкову вигоду.

Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є податковим ризиком. У цілях підтвердження обґрунтованості заявлених податкових вигод має бути встановлений їх об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій.

Слід також зазначити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами покладається на платника, так як саме він виступає суб'єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об'єкт оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат.

Висновки про реальність здійснених позивачем господарських операцій, за наслідками яких було сформовано податковий кредит та валові витрати, судам слід робити з фактичним дослідженням обставин, що стосуються такого питання, зокрема, правильності відображення позивачем у податковому обліку господарських операцій з його контрагентом.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно з'ясовувати рух активів у процесі здійснення господарської операції.

Дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (Замовник), з одного боку, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Белактріс» (Генеральний підрядник), з іншого боку, було укладено договір генерального підряду №1508 від 15.08.2012 (надалі - Договір №1508).( т. І а.с. № 59-76)

Також між позивачем (Замовник), з одного боку, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Белактріс» (Генеральний підрядник), з іншого боку, було укладено ряд додаткових угод на виконання будівельних робіт до договору генерального підряду №1508 від 15.08.2012.(т. І а.с. № 78-133)

Крім того, на підтвердження реальності господарських операції позивачем було надано документи, що підтверджують законність виконання будівельних робіт ТОВ «Белактріс» в якості генпідрядника та отримання позивачем економічної вигоди - оформлення права власності на новозбудовану базу технічного обслуговування та отримання доходу від її експлуатації, зокрема:

копію державного акту на землю Позивача, на якій здійснювалося будівництво бази технічного обслуговування, що підтверджує можливість Позивача бути замовником будівництва такого об'єкту нерухомого майна на такій земельній ділянці;

копію Декларації про початок виконання будівельних робіт від 26 грудня 2012 року за № КС 6, що підтверджує законність будівництва генпідрядником - TOB «БЕЛАКТРІС»;

копію Свідоцтва про державну реєстрацію TOB «БЕЛАКТРІС» сері А00 №094950, що підтверджує державну реєстрацію підприємства у встановленому порядку в м. Бровари Київської області;

копію довідки про взяття на облік платника податків TOB «БЕЛАКТРІС» №5540, що підтверджує реєстрацію підприємства в податкових органах; копія Свідоцтва платника ПДВ TOB «БЕЛАКТРІС» №100147253, що підтверджує законність нарахування ПДВ за виконані роботи;

копію Ліцензії з додатком TOB «БЕЛАКТРІС» серія AB №596682, що підтверджує технічну можливість та наявність персоналу для виконання будівельних робіт, в тому числі будівництва бази технічного обслуговування за замовленням Позивача;

копії виписок по банківському рахунку за серпень 2013 року та жовтень 2013 року, що підтверджують оплату виконаних робіт TOB «БЕЛАКТРІС» Позивачем та сплату ПДВ у складі вартості виконаних робіт;

копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.02.2014 з витягом, що підтверджує введення в експлуатацію новозбудованого об'єкту нерухомого майна;

копію договору оренди від 01 серпня 2014 року №01/08/14-ТЛ з додатками, що підтверджує отримання доходу від експлуатації новозбудованого об'єкту нерухомого майна.

Таким чином, відповідач помилково дійшов висновку про порушення позивачем ст. 185, п. 198.3, п. 198.6. ст. 198, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України на підставі припущення про проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру.

Отже, обставини справи та зібрані у ній докази у їх сукупності свідчать про те, що господарські операції позивача з його контрагентом мали товарний (реальний) характер, вчинені в межах та з метою господарської діяльності суб'єктів господарювання.

Слід зауважити, що податковим органом не надано належних доказів на підтвердження того, що контрагент позивача не мав адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по господарських операціях на час їх виконання, відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань чи відсутність можливостей залучення до виконання зобов'язань третіх осіб.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження, а постанова суду першої інстанції прийнята за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Доводи представника відповідача жодним чином не спростовують доказів, наданих позивачем.

Згідно ст. ст. 198, 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 160, 161, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Транссервіс» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2015 року - скасувати.

Постановити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 09 від 06.08.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Транссервіс» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 923 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Н.І.Горбань

Судді: Г.В. Земляна

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 26.06.2015 року

Головуючий суддя Горбань Н.І.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.