Справа № 761/8645/15-а
Суддя: Юзькова О. Л.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/8645/15-а
Провадження №2-а/761/208/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Юзькової О.Л.

при секретарях: Асановій Л.С., Іовенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Києва, третя особа: Управління державної казначейської служби у Шевченківському районі м. Києва про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та просить: визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва від 31.07.2014 р. відносно ОСОБА_1; відновити становище ОСОБА_1, яке існувало до прийняття Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва розпорядження від 31.07.2014 р., шляхом поновлення виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в повному обсязі; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва виплатити на користь ОСОБА_1 грошові кошти, утримані на виконання розпорядження УПФУ в Шевченківському районі м. Києва від 31.07.2014 р. протягом його дії. Свої вимоги мотивує тим, що отримує пенсію за вислугу років та одночасно є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році. Починаючи з жовтня 2014 р. позивач помітив, що розмір щомісячної пенсії зменшився та звернувся до відповідача за роз'ясненнями. 05.11.2014 р. відповідачем надано відповідь з якого вбачається, що 31.07.2014 р. відносно ОСОБА_1 винесено розпорядження, яким виявлено переплату при виплаті пенсії за період з 01.05.2003 р. по 31.08.2014 р. в розмірі 210 231,25 грн. та встановлено за можливе утримувати переплату пенсії в розмірі 20% щомісячно до повного погашення суми переплати. Своє розпорядження від 31.07.2014 р. відповідач мотивував тим, що позивач в період з 01.05.2003 року по 31.08.2014 р. перебуваючи на пенсійному забезпеченні за вислугою років продовжував працювати на посадах, що дають право на пенсію по вислузі років згідно Постанови КМУ від 21.07.1992 року № 418 та ст. 54 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Водночас відповідачем вказано, що це суперечить ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якого пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, що дає право на цей вид пенсії. Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України за більш детальним роз'ясненням, де акцентував увагу на тому, що є пенсіонером-ліквідатором наслідків ЧАЕС і має застосовуватись Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У своєї відповіді Головне управління підтвердила правомірність дій відповідача і жодних роз'яснень не надав, розмір утримання не обґрунтував. За таких обставин ОСОБА_1 і звернувся до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення вимог ОСОБА_1 Зазначив, що позивач знаходиться на обліку в Управлінні та отримує пенсію по вислузі років працівникам авіації і льотно-випробувального складу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення».Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застраховані особи зобов'язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміни даних, що відносяться до їх персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку, виїзд за межі держави та про обставини, що спричинили зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. Відповідно до ст. 7 Закону пенсії за вислугу років призначаються лише при умові залишення роботи, що дає право на цей вид пенсії. З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 вбачається, що останній з 19.05.2002 року перебував на обліку в управлінні як непрацюючий пенсіонер, але згідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу та довідки № 1 від 18.01.2013 р. ВАТ «АТП «Артем-Авіа» позивач працював з 28 травня 2002 року та був звільнений 12.11.2003 року. Також як свідчить довідка ТОВ «Аеро-чартер» від 07.07.2014 р. № 184 було з'ясовано, що позивач продовжував працювати на посадах, що дають право на пенсію по вислузі років згідно до постанови КМУ від 21.07.1992 року № 418 та ст. 54 Закону водночас отримуючи даний вид пенсії, що не відповідає чинному законодавству України. За таких обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_1 продовжував працювати , загальна сума переплати разом із індексацією склала 210 231,25 грн. за період з 01.05.2003 року по 31.08.2014 р. У зв'язку з цим , відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було прийнято рішення про утримання переплати.

Представник третьої особи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не прибув. Причини неявки не повідомив.

Суд вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача, як пенсіонер, що отримує пенсію за вислугу років відповідно до положень ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам авіації та льотно-випробувального складу з 19.05.200 року.

Також, і це не заперечується сторонами, ОСОБА_1 є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.

Як свідчать матеріали справи, і дана обставина не заперечувалась представником позивача в судовому засіданні» ОСОБА_1 працював в ВАТ «АТП «Артем-Авіа» з 28 травня 2002 року на посаді заступника начальника льотної служби по організації льотної роботи та звільнений за власним бажанням 12.11.2003 р.

Також, що підтверджується довідкою ТОВ «Авіакомпанія «Аеро-Чартер», ОСОБА_1 з 12.11.2003 р. по 22.10.2004 р. займав у Товаристві посаду пілота-інструктора»; з 22.10.2004 року по 06.09.2010 р. займав посаду шеф-пілота.

Відповідно до приписів ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

В свою положеннями ч. 2 ст. 16 Закону України передбачено обов'язок застрахованої особи (пенсіонера) повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Як встановлено в судовому засіданні позивач не повідомляв пенсійний фонд про продовження трудової діяльності на посадах, що дають право на пенсію по вислузі років.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку, згідно до приписів ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Встановивши вищенаведену обставину, відповідач в порядку приписів Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 31.07.2014 р. видав розпорядження про утримання переплати пенсії, що її отримав позивач за період з 01.05.2003 року по 31.08.2014 р.

В свою чергу положеннями ст. 58 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, пенсії, призначені відповідно до цього Закону: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється чинність пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", не виплачуються; у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на інших посадах/роботах пенсії, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 1 січня 2016 року пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачуються в повному розмірі без урахування одержуваного заробітку (доходу).

Виходячи з положень вищенаведеної норми, позивач вважає, що дії відповідача є неправомірними та просить відновити становище, яке існувало до порушення права - видання 31.07.2014 р. розпорядження та зобов'язати відповідача виплати утримані протягом дії такого рішення грошові кошти.

Зважаючи на ту обставину, що як встановлено в судовому засіданні пенсійне забезпечення ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», підстави для визнання рішення Управління пенсійного фонду України в м. Києва, відновлення становища та зобов'язання вчинити дії відсутні.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За встановлених обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 94 КАС України.

Виходячи з наведеного,керуючись ст.ст.2,8,10,11,13,17-19, 69-71, 86,90,94,99,100,104,158-163,167,185,186,254 КАС України Законом України Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в разі пропущення вищезазначених строків, або якщо її не скасовано після розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суддя: