Справа № 361/9552/13-а
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/800/44938/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Цуркана М.І.,

секретар судового засідання: Корінець Ю.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Броварської міської ради Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, Броварської міської ради Київської області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 (надалі - також позивач) звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, Броварської міської ради Київської області (надалі - відповідач, Рада), в якому просив:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Броварської міської ради, які полягають у відмові розглянути його заяву про надання земельної ділянки відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Угоди про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців, яка набрала чинності 27 червня 1996 року та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»;

- визнати протиправними дії заступника міського голови ОСОБА_4, які полягають у перевищенні службових обов'язків при наданні йому відповіді, що не входить до його обов'язків;

- визнати протиправними дії міського голови м. Бровари, які полягають у невиконанні своїх службових обов'язків, зокрема, в ненаданні обґрунтованої відповіді на його звернення;

- зобов'язати Броварську міську раду розглянути його заяву на сесії ради відповідно до пункту 2 статті 18 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та Угоди про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців», яка набрала чинності 27 червня 1996 року, та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»;

- зобов'язати Броварську міську раду надати позивачу вмотивовану та обґрунтовану відповідь на заяву, відповідно до статей 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян»;

- зобов'язати відповідача надати обґрунтовану відповідь, чому на території м. Бровари не діють наступні акти: Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців, Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; встановити та підтвердити в судовому засіданні, що він належить до категорії осіб, для яких передбачені пільги, встановлені законодавством колишнього СССР для інвалідів Вітчизняної війни.

Також просив компенсувати завдані йому матеріальні збитки в розмірі 1 грн. за безпідставну відмову, без жодних правових підстав, надати земельну ділянку та за відсутності вмотивованої відповіді.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано Броварську міську раду Київської області розглянути на пленарному засіданні чергової сесії міської ради заяву ОСОБА_2 про виділення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, до суду із касаційною скаргою звернулась Броварська міська рада Київської області, в якій просила рішення попередніх судових інстанцій скасувати, ухваливши нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем були надіслані до суду заперечення, в яких зазначено, що касаційна скарга є необгрунтваною, а тому просив відмовити повністю відповідачу в задоволенні його вимог, викладених в касаційній скарзі.

У судовому засіданні позивач вказав, що неодноразово звертався до відповідача із заявами про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, однак отримував лише відмови. На думку ОСОБА_2, його заява, надана відповідачу, відповідала приписам статті 118 Земельного кодексу України, а тому повинна бути подана на розгляд сесії міської ради.

Заслухавши доповідь судді, позивача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Колегія суддів зазначає, що оскаржувані рішення переглядаються в межах касаційної скарги Броварської міської ради Київської області - в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом війни ІІ групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, а також відноситься до осіб, що постійно працювали чи працюють, або проживають чи проживали у зонах безумовного (обов»язкового) та гарантованого добровільного відселення у 1990 році (категорія 3).

6 вересня 2013 року позивач звернувся до міського голови м. Бровари із заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в розмірі 0,10 га, розташованої в межах м. Бровари.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви позивач додав, зокрема, дві виписки з проекту формування території, на яких позначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Листом від 17 вересня 2013 року за № 9-7-1472 за підписом заступника міського голови позивачу надано відповідь на його заяву, в якій зазначено, що вона не відповідає вимогам статті 118 Земельного кодексу України, а саме - позивачем до заяви додано фрагменти публічної кадастрової карти, на яких не позначений район м. Бровари та не зрозуміло, де позначене місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами.

Не погоджуючись із відмовою відповідача, позивач оскаржив її в судовому порядку.

Суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку, що відповідач, порушив положення статті 118 Земельного кодексу України та не розглянув заяву позивача про надання земельної ділянки на пленарному засіданні сесії Броварської міської ради.

Колегія суддів погоджується із даними висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з частиною першою статті 122 Земельного кодексу України, саме сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Отже, при зверненні до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування із клопотанням, щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, воно повинно відповідати вимогам статті 118 Земельного кодексу України.

Як зазначив позивач у судовому засіданні, і як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_2 звернувся до відповідача із відповідним клопотанням, додавши до нього графічні матеріалами щодо бажаного місця розташування земельної ділянки, отже дотримуючись вимог чинного законодавства.

Частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України визначено, зокрема, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Отже, суди попередніх інстанцій прийшли до правильного висновку, що Виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області відповідь на заяву позивача від 6 вересня 2013 року надано відповідно до норм і вимог Закону України N 393/96-ВР від 2 жовтня 1996 року «Про звернення громадян», однак із порушенням вимог Земельного кодексу України, оскільки дана заява не була розглянута на пленарному засіданні сесії Броварської міської ради.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків судів першої та аплеяційної інстанцій не спростовують і не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. За наведеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновків, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Керуючись статтями 2201, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Броварської міської ради Київської області залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Кравцов О.В.

Судді Єрьомін А.В.

Цуркан М.І.