Справа № 813/5243/14
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року Справа № 876/69/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2014 року у справі за позовом Спільного підприємства «Київ-Захід» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Державної податкової інспекції у м. Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ :

СП «Київ-Захід» у формі ТзОВ 24.07.2014 року звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 16.07.2014 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2014 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням Державна податкова інспекція у м. Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області подала апеляційну скаргу в якій просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову повністю, покликаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

На адресу суду апеляційної інстанції сторонами подано клопотанння, в яких зазначено прохання про закриття провадження у справі у звязку з досягненням податкового компромісу відповідно до положень підрозділу 9-2 «Особливості уточнення податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість під час застосування податкового компромісу» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, про що подано відповідне рішення ДПІ.

У поданих клопотаннях, сторони посилаються на те, що вони досягли примирення шляхом погодження застосування податкового компромісу відповідно до положень підрозділу 9-2 «Особливості уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість під час застосування податкового компромісу» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і доводи заявлених клопотань про закриття провадження у справі у зв'язку із досягненням сторонами примирення, вважає, що такі заяви (клопотання) слід задоволити, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції встановлено, що СП «Київ-Захід» у формі ТОВ зареєстроване виконавчим комітетом Червоноградської міської ради народних депутатів як юридична особа з присвоєнням ідентифікаційного коду 20780000, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію від 26.11.1993 року № 283 та витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України Серії АД № 878056 від 21.07.2014 року основними видами діяльності СП «Київ-Захід» у формі ТОВ є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (Код КВЕД 47.11), неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (46.39), виробництво хліба та хлібобулочних виробів (10.71), вантажний автомобільний транспорт (49.41), надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (68.20) та ін.

На підставі направлень від 14.05.2014 року № 224/2200, № 225/2200, № 226/2200, № 227/2200, № 228/2200 ДПІ у м. Червонограді проведено планову виїзну перевірку СП «Київ-Захід» у формі ТОВ з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 року до 31.12.2013 року, та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року до 31.12.2013 року, про що складено акт від 03.07.2014 року № 656/2200/20780000.

За результатами перевірки та на підставі складеного акта, відповідачем 16.07.2014 року виставлено податкові повідомлення-рішення: - № НОМЕР_1 про збільшення позивачу грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість в сумі 132225,00 грн, у тому числі за основним платежем 88152,00 грн, за штрафними санкціями 44077,00 грн; - № НОМЕР_2 про збільшення позивачу грошового зобовязання за платежем податок на прибуток в сумі 127470,00 грн, у тому числі за основним платежем 84980,00 грн, за штрафними санкціями 42490,00 грн.

Вказані в акті перевірки порушення ґрунтуються на висновках податкового органу про не підтвердження позивачем факту здійснення господарських операцій з ТОВ «ТПК Груп», ПП «Компанія Флемінг», ПП «БК Аструм», ПП «СТВ Луцьк», ПП «Рехавот», ТОВ «Галхліб».

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), витрати сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу господарська діяльність діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з абз. 1 п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп. 165.1.24 п. 165.1 ст. 165 ПК України доходи від відчуження безпосередньо власником сільськогосподарської продукції (включаючи продукцію первинної переробки), вирощеної (виробленої) ним на земельних ділянках, наданих йому в розмірах, встановлених Земельним кодексом України для ведення особистого селянського господарства, якщо їх розмір не було збільшено в результаті отриманої в натурі (на місцевості) земельної частки (паю), будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок), ведення садівництва та індивідуального дачного будівництва.

Отримувач таких доходів подає податковому агенту довідку про своє право на отримання доходу у джерела його виплати без сплати податку.

Форма довідки, строк дії, порядок її видачі розробляються і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з пп. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168 ПК України, якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Відповідно до пп. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168 ПК України юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням не уповноважених сплачувати податок відокремлених підрозділів, відокремлений підрозділ, який уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податок, за своїм місцезнаходженням одночасно з поданням документів на отримання коштів для виплати належних платникам податку доходів, сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні рахунки, відкриті в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.

Згідно з п. 171.2 ст. 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов'язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

Відповідно до абз. «а-б» п. 176.2 ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок у вигляді окремого витягу за такий підрозділ подає юридична особа до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням та надсилає копію такого розрахунку до органу державної податкової служби за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу в установленому порядку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п. 201.6 ст. 201 ПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 996-ХІV (в редакції на момент спірних правовідносин) (далі - Закон № 996-ХІV), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

Позивачем в обґрунтування реальності (фактичності) здійснення господарських операцій з ПП «Компанія Флемінг», () надано суду копію договору постачання від 16.11.2012 року, предметом якого є постачання продуктів харчування.

На підставі видаткової накладної від № 1116 від 16.11.2012 року ПП «Компанія Флемінг» здійснило поставку товару крупи пшеничної, куті, крупи ячневої та крупи перлової. На зазначену продукцію ПП «Компанія Флемінг» виписало позивачу податкову накладну № 51 від 16.11.2012 року. Оплату придбаного товару позивач здійснив відповідно до платіжного доручення від 03.12.2012 року. На підтвердження факту поставки товару позивачем також надано товарно-транспортну накладну від 16.11.2012 року.

Також позивачем надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Серії АД № 878046, з якого вбачається, що на час вчинення досліджуваних господарських операцій ПП «Компанія Флемінг» було внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Позивачем в обґрунтування реальності (фактичності) здійснення господарських операцій з ПП «Рехавот» () надано суду копію договору постачання № 18/10/11Д від 18.10.2011 року, предметом якого є постачання продуктів харчування.

Згідно з умовами вказаного договору позивачем отримано відповідно до видаткових накладних № 07-0000007 від 04.07.2013 року, № 07-0000020 від 11.07.2013 року, № 06-0000024 від 27.06.2013 року цукор пісок-ваговий. Оплату придбаного товару позивач здійснив відповідно до платіжних доручень № 3968 від 26.06.2013 року, № 1070 від 01.07.2013 року, № 1077 від 02.07.2013 року, та отримав податкові накладні № 26 від 26.06.2013 року; № 27 від 27.06.2013 року; № 7 від 02.07.2013 року. На підтвердження факту поставки товару позивачем також надано товарно-транспортні накладні № 595 від 27.06.2013 року, № 597 від 04.07.2013 року, № 600 від 11.07.2013 року.

Також позивачем надано свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 13398, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Серії АД № 878052, з яких вбачається, що на час вчинення досліджуваних господарських операцій ПП «Рехавот» було внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, було платником податку на додану вартість та мало право здійснювати оптову торгівлю цукром.

Позивачем в обґрунтування реальності (фактичності) здійснення господарських операцій з ПП «БК Аструм», () надано суду копію договору № 30/04/13 від 30.04.2013 року, предметом якого є постачання обладнання.

На підставі видаткової накладної № 30/04-10 від 30.04.2013 року ПП «БК Аструм» здійснило поставку товару - чаші ферментаційні овальні (лоза), панель управління печі MiBE, пальник RG-20, ножі для хліборізки. На зазначену продукцію ПП «БК Аструм» виписало позивачу податкову накладну № 547 від 30.04.2013 року. Оплату придбаного товару позивач здійснив відповідно до платіжного доручення № 3750 від 27.05.2013 року.

Також позивачем надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Серії АД № 878048, з якого вбачається, що на час вчинення досліджуваних господарських операцій ПП «БК Аструм» було внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Позивачем в обґрунтування реальності (фактичності) здійснення господарських операцій з ТОВ «ТПК Груп» () надано суду копію договору № 08/10/12 від 08.10.2012 року.

На підставі видаткової накладної № 16/10-06 від 16.10.2012 року ТОВ «ТПК Груп» здійснило поставку товару - стрічки транспортерної для хліборізальної машини, двигуна приводу для хліборізальної машини, коромисло для хліборізальної машини, рамку в комплекті з ножами для хліборізальної машини, прижимний транспортер для хліборізальної машини, стрічку для загрузочних апаратів. На зазначену продукцію ТОВ «ТПК Груп» виписало позивачу податкову накладну № 355 від 16.10.2012 року. Оплату придбаного товару позивач здійснив відповідно до платіжного доручення № 2446 від 16.10.2012 року.

Також позивачем надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Серії АД № 878044, з якого вбачається, що на час вчинення досліджуваних господарських операцій ТОВ «ТПК Груп» було внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Позивачем в обґрунтування реальності (фактичності) здійснення господарських операцій з ПП «СТВ Луцьк» () надано суду копію договору поставки від 24.03.2011 року, предметом якого є прийняття та своєчасна оплата позивачем цурку-білого.

Згідно з умовами вказаного договору позивачем отримано відповідно до видаткових накладних № РН-0000071 від 10.04.2013 року, № РН-0000081 від 23.04.2013 року, № РН-0000089 від 30.04.2013 року цукор. Оплату придбаного товару позивач здійснив відповідно до платіжних доручень № 467 від 09.04.2013 року, № 3541 від 24.04.2013 року, № 3555 від 25.04.2013 року та отримав податкові накладні № 13 від 09.04.2013 року, № 23 від 23.04.2013 року, № 30 від 25.04.2013 року. На підтвердження факту поставки товару позивачем також надано товарно-транспортні накладні № 71 від 10.04.2013 року, № 81 від 23.04.2013 року, № 89 від 30.04.2013 року.

Також позивачем надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Серії АД № 878050, з якого вбачається, що на час вчинення досліджуваних господарських операцій ПП «СТВ Луцьк» було внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та мало право здійснювати оптову торгівлю цукром.

Позивачем в обґрунтування реальності (фактичності) здійснення господарських операцій з ТОВ «Галхліб» () надано суду копію договору поставки № 191 від 01.07.2012 року, предметом якого є прийняття та оплата позивачем продукції групи «Хліб і хлібобулочні вироби» та групи «Здобні вироби». Згідно з умовами вказаного договору позивачем отримано хліб, хлібобулочні та здобні вироби відповідно до видаткових накладних. Оплату придбаного товару позивач здійснив відповідно до платіжних доручень № 3640 від 12.12.2012 року, № 190 від 08.02.2013 року, № 4295 від 20.02.2013 року, № 4556 від 20.03.2013 року та отримав податкові накладні № 14 від 30.11.2012 року, № 34 від 28.02.2013 року. До матеріалів справи також долучено розрахунки коригувань кількісних та вартісних показників до податкової накладної № 14 від 30.11.2012 року та № 35 від 28.02.2014 року.

Отже, матеріалами справи підтверджується укладення господарських договорів та доводять факт придбання товарів між СП «Київ-Захід» у формі ТОВ та ТОВ «ТПК Груп», ПП «Компанія Флемінг», ПП «БК Аструм», ПП «СТВ Луцьк», ПП «Рехавот», ТОВ «Галхліб», факт виконання яких підтверджений належним чином оформленими первинними документами та використання їх у власній господарській діяльності згідно зі своєю статутною діяльністю з метою одержання прибутку.

Колегією суддів встановлено, що 02.02.2015 року Товариство звернулося до ДПІ із заявою про намір досягнення податкового компромісу як режиму звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно п.2 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, сума заниженого податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

В силу п.7 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобовязання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобовязань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобовязання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобовязання вважається неузгодженим.

Згідно п.8 підрозділу 9-2 Розділу XX «Перехідних положень» ПК України, податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених сум податкових зобовязань.

Відповідно до пункту 11-2 розділу VIII «Прикінцевих та перехідних положень» КАС України, підставою для примирення сторін на будь-якій стадії процесу є досягнення податкового компромісу щодо сплати податкових зобовязань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств, відповідно до підрозділу 9.2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

16.02.2015 року за наслідком розгляду заяви, сплати 5 відсотків суми заниженого податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств та ПДВ платіжними дорученнями №8821 та №8822 від 12.02.2015 року, податковим органом прийнято Рішення про погодження застосування податкового компромісу відповідно до підрозділу 9-2 «Особливості уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість під час застосування податкового компромісу» розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що Товариством сплачено суму податкового зобовязання, що визначено податковими повідомленнями-рішеннями № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 16.07.2014 року у розмірах, встановлених законодавством, податковим органом Рішення про погодження застосування податкового компромісу, подання сторонами заяв про закриття провадження у справі у звязку з примиренням внаслідок досягнення податкового компромісу, колегія суддів суду апеляційної інстанції з врахуванням ч.3 ст.51 КАС України, п.3 ч.1 ст.157 КАС України, пункту 11-2 розділу VIII «Прикінцевих та перехідних положень» КАС України вважає, що такі заяви підлягають до задоволення, що є наслідком визнання рішення суду першої інстанції нечинним та закриття провадження у справі у звязку з примиренням сторін внаслідок досягнення податкового компромісу.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області задовольнити частково.

Клопотання Державної податкової інспекції у м. Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області та Спільного підприємства «Київ-Захід» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про закриття провадження у справі № 813/5243/14, у зв'язку із примиренням сторін, шляхом досягнення податкового компромісу - задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2014 року у справі № 813/5243/14 визнати нечинною, а провадження у справі за позовом Спільного підприємства «Київ-Захід» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Державної податкової інспекції у м. Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлено 18.06.2015 року