Справа № 688/1451/15-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/1451/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Головко Н.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

24 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі про визнання неправомірними дій щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Шепетівці та Шепетівському районі Хмельницької області про визнання неправомірними дій щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Відповідно до постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15.05.2015 року адміністративний позов задоволено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, 183-2 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, позивач має право на отримання пенсії державного службовця в розмірі 90% суми заробітної плати, на яку було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Саме в такому розмірі позивачці була призначена пенсія з 20 січня 2011 року.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду від 05 січня 2015 року, що набрала законної сили згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року, визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в місті Шепетівка та Шепетівському районі щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_2, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховувалися і сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії з 18 червня 2014 року, з урахуванням вказаних сум на підставі довідки виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 02 грудня 2014 року № 01-20/3545.

На звернення позивача щодо перерахунку пенсії, відповідачем проведено перерахунок, при цьому пенсія обчислена у розмірі 70% від розміру місячного заробітку, згідно Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні».

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд першої інстанції керувався тим, що згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки позивачу призначено пенсію на підставі Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин в розмірі 90% від суми середнього заробітку, на який було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування то відповідач при здійсненні їй перерахунку пенсії безпідставно застосував норми Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», тобто станом на 01 травня 2014 року, і здійснив перерахунок пенсії в розмірі 70% заробітної плати, оскільки ці норми не регулюють спірні правовідносини.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до ст.37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Таким чином, позивачу має бути здійснено перерахунок пенсії з 18 червня 2014 року відповідно до постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 січня 2015 року в справі № 2-а/688/1/15 року, що набрала законної сили згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року в розмірі 90 % заробітної плати, на яку було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати відповідно до довідки виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 02 грудня 2014 року № 01-20/3545 та виплачено різницю в пенсії.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи, а тому колегією суддів відхиляються, оскільки не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених вимог у спосіб та межах, визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці та Шепетівському районі залишити без задоволення, а постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 183-2, 212, 254 КАС України.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Смілянець Е. С.

ОСОБА_3