Справа № 826/5184/15
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5184/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

23 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Астон Інком" до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідністю «Астон Інком» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, згідно якого ТОВ «Астон Інком» було відмовлено у прийнятті його податкової декларації з податку на додану вартість з додатками за грудень 2014 року; зобов'язання прийняти податкову декларацію ТОВ «Астон Інком» з податку на додану вартість за грудень 2014 року з додатками, датою її фактичного отримання, тобто 06 лютого 2015 року; зобов'язання відобразити задекларовані ТОВ «Астон Інком» показники (дані) у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року з додатками, в електронних базах даних податкової звітності ДПІ, у тому числі в інтегрованих картках ТОВ «Астон Інком».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 травня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість з додатками за грудень 2014 року. Вважати прийнятою та зареєстрованою податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року з додатками - розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), податковий кредит - 06 лютого 2015 року в 10:35:13 (реєстраційний номер документу ). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06 лютого 2015 року, засобами електронного зв'язку, ТОВ «Астон Інком» подало до державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість з додатками за звітний податковий період грудень 2014 року, та отримало квитанцію № 2, що свідчить про прийняття електронної звітності.

Проте, згідно листа державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 09 лютого 2015 року № 1268/10/26-51-15-01-121, податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2014 року не прийнята контролюючим органом, у зв'язку з виявленням помилок при заповненні.

У зв'язку з вищевикладеним, податкову звітність позивача не прийнято, запропоновано подати нову податкову звітність, заповнену відповідно до норм чинного законодавства.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суд з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що протиправною є відмову контролюючого органу у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 48.1 статті 48 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

У відповідності до пункту 46.5 статті 46 Податкового кодексу України, форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Пунктом 48.1 статті 48 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Відповідно до пункту 48.3 статті 48 Податкового кодексу України, податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У відповідності до пункту 48.7 статті 48 Податкового кодексу України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 №966, затверджено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №966).

Так, положеннями пункту 19 розділу ІІІ Порядку №966 передбачено, що податкова звітність, надана платником або його представником та заповнена з порушенням норм пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 глави 2 розділу II Кодексу, вважається неподаною, про що платник повідомляється у порядку, визначеному пунктом 49.11 статті 49 глави 2 розділу II Кодексу.

Судом першої інстанції встановленою, що податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2014 року ТОВ «Астон Інком» містить усі визначені законодавством обов'язкові реквізити та відповідає вимогам вищенаведених положень законодавства.

При цьому, порядок подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису встановлюється Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 № 233 (далі - Інструкція).

Відповідно до 7.5 Інструкції підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

У разі, якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Так, квитанція № 2, наявна в матеріалах справи, свідчить про прийняття зазначеної декларації з ПДВ за грудень 2014 року. Вказана квитанція № 2 не містять посилань на неприйняття податкової декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи правомірність відмови у прийнятті спірної податкової звітності, відповідач зазначає, що за результатами аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено відсутність реєстрації податкових накладних підприємством ТОВ «Астон Інком», а також відсутні зареєстровані податкові накладні по даному платнику, що при задекларованих значних обсягах податкових зобов'язань та податкового кредиту, що на думку контролюючого органу, свідчить про ухилення від податкового контролю. Враховуючи вищезазначене, відповідачем встановлено, що ТОВ «Астон Інком» має ознаки ризикового платника, по якому встановлено формування технічного кредиту з рахунок маніпулювання показниками податкової звітності та ухилення від податкового контролю, за рахунок декларування ПН із сумами ПДВ менше 10 тис. грн. У зв'язку з чим, прийнято рішення про невизнання податковою звітністю поданої підприємством ТОВ «Астон Інком» податкової декларації з ПДВ за грудень 2014 року.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Таким чином, у разі якщо продавець не зареєстрував податкову накладну у Єдиному реєстрі податкових накладних, це у відповідності до положень Податкового кодексу України, може бути підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки такого продавця.

Водночас, наведені доводи податкового органу не визначені законодавством як підстава для невизнання податкової звітності платника податків.

Відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Дані податкової звітності підлягають перевірці контролюючим органом шляхом проведення камеральної перевірки, згідно статті 76 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, відповідач не мав правових підстав для аналізу показників податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ "Астон Інком" за грудень 2014 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про відсутність у відповідача правових підстав для невизнання вказаної податкової звітності позивача.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів зазначає, що відповідачем не було доведено законність та обґрунтованість прийнятих ним рішень, а тому суд першої інстанції дійшов правильних висновків про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.