Справа № 816/2183/15
Суддя: С.А. Іваненко
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/2183/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іваненка С.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Рогози Х. С.,

прокурора Захаркевича І. А.,

представника відповідача Муравйова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Військового прокурора Полтавського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2015 року Військовий прокурор Полтавського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно невиплати ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві; стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві на загальну суму 243600,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що відповідач допустив порушення діючого законодавства, чим обмежив законне право позивача на своєчасне та повне одержання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю.

19 червня 2015 року від відповідача до суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких зазначалося, що виплата одноразової грошової допомоги здійснюється на підставі рішення комісії Міністерства оборони України, після здійснення переказу коштів міністерством на реєстраційний рахунок військового комісаріату в порядку черговості. Департамент фінансів Міністерства оборони України кошти для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на реєстраційний рахунок ІНФОРМАЦІЯ_1 не перераховував, черга для виплати позивачу допомоги ще не надійшла.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Прокурор заявлені позовні вимоги у судовому засіданні підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Наказом начальника Полтавського зонального відділу Військової служби правопорядку від 09 червня 2008 року № 105 сержант військової служби за контрактом ОСОБА_1 , командира 2 відділення патрульно-постової служби взводу патрульно-постової служби Полтавського зонального відділу Військової служби правопорядку, відповідно до Положення про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України звільнений з військової служби в запас відповідно пункту 85, підпункту „Є (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем), вважається, що здав справи та посаду з 09 червня 2008 року, з 09 червня 2008 року виключений зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлений для зарахування на військовий облік до Решетилівсько-Великобагачанського об`єднанного міського військового комісаріату Полтавської області /а.с. 10/.

Відповідно до Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 07 березня 2014 року захворювання сержанта в запасі ОСОБА_1 , 1976 року народження в подальшому прогресували та призвели до розвитку: Хронічного холециститу, хронічного панкреатиту з вираженим больовим, диспепсичним синдромом, зовнішньосекреторною недостатністю; Хронічного криптогенного гепатиту з вираженим диспепсичним, астенічним синдромами, гепато-целюлярною недостатністю ІІ ст., що підтверджується військово-обліковими та медичними документами, - захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії /а.с. 11/.

Згідно з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААА № 206984 позивачу встановлено другу групу інвалідності з 29 вересня 2014 року /а.с. 12/.

20 жовтня 2014 року Управлінням праці та соціального захисту населення Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області ОСОБА_1 видано посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_1 /а.с. 13/.
Судом встановлено, що 03 лютого 2015 року позивач звернувся до Решетилівсько-Великобагачанського об`єднанного міського військового комісаріату Полтавської області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності другої групи /а.с. 14/.

За результатами розгляду вищевказаної заяви, комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби дійшла висновку про можливість призначення одноразової грошової допомоги сержанту військової служби за контрактом у запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), звільненому 09 червня 2008 року, який є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, на підставі довідки МСЕК серія 10 ААА № 206984 від 16 жовтня 2014 року у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності в сумі 243600,00 грн., про що свідчить витяг з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 18 березня 2015 року № 7 /а.с. 15-16/.

Даний витяг з протоколу отримано Полтавським ОВК 24 березня 2015 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Ініціатор звернення вважає, що вказаною бездіяльністю відповідача порушуються діючі норми законодавств внаслідок чого 04 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до військової прокуратури Полтавського гарнізону з проханням представити його інтереси в суді шляхом подання адміністративного позову до Полтавського обласного військового комісаріату.

Суд бере до уваги, що в силу положень статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може звернутися до суду щодо визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій.

Згідно статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Наявність таких підстав має бути підтверджена прокурором шляхом надання суду відповідних доказів.

Відповідно до частини другої статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави. При цьому прокурор повинен надати адміністративному суду докази, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів.

З огляду на те, що ОСОБА_1 має другу групу інвалідності та через фізичний стан не має можливості представляти свої інтереси в суді, а захист порушених прав являється одним з пріоритетних напрямків діяльності прокуратури, суд не вбачає перешкод для звернення Військового прокурора Полтавського гарнізону до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з підпунктом 4 частини другої цієї статті одноразова грошова допомога призначається і виплачується зокрема у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Частина перша статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачає, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Відповідно до положень статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам. Встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до пунктів 11, 12 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі по тексту - Порядок), військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Право на отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та дотримання ним процедури подання відповідної заяви та необхідних документів відповідачем не заперечується.

Відповідно до пункту 13 Порядку розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Як вбачається з матеріалів справи 18 березня 2015 року за результатами розгляду заяви позивача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, комісія при Міністерстві оборони України прийняла рішення про виплату даної допомоги та надіслала його разом з необхідними документами уповноваженому органові (Полтавському ОВК) для видання наказу про здійснення її виплати.

Однак, станом на 11 червня 2015 року у відповідності до пункту 13 Порядку відповідачем не прийнято наказ про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві в сумі 243600,00 грн., а отже не забезпечено додержання фінансової дисципліни, належного планування та своєчасного затребування необхідних коштів для виплати, внаслідок чого виникла заборгованість перед ОСОБА_1 .

Відповідно до частини третьої статті 17 Конституції України, статті 16 Закону України «Про Збройні Сили України», держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, та військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час виконання службових обов`язків або постраждали у полоні в ході бойових дій (війни), в умовах надзвичайного стану чи під час виконання службових обов`язків за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи національного персоналу у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Як передбачено частиною другою статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

За приписом статті 2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 до цього часу не виплачена ОСОБА_1 сума одноразової грошової допомоги у разі інвалідності яка настала в наслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у загальному розмірі 243600 грн.

Посилання відповідача на недостатнє фінансування є безпідставним, оскільки, як встановлено Європейським судом з прав людини у рішенні по справі від 08 листопада 2005 року № 63134/00 «Кечко проти України», органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, відповідач допустив порушення діючого законодавства, чим обмежив законне право позивача на своєчасне та повне одержання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У даному випадку позивач довів суду наявність порушення суб`єктом владних повноважень його прав та інтересів у сфері публічно-правових відносин, разом із тим, відповідачем не надано доказів того, що у спірних правовідносинах він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 60, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Військового прокурора Полтавського гарнізону в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової допомоги - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві в розмірі 243600,00 (двісті сорок три тисячі шістсот) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Повний текст постанови складено 26 червня 2015 року.

Суддя С.А. Іваненко