Справа № 490/2647/15-а
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/92/2015
Справа №490/2647/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 р. м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1,

при секретарі Ковальовій Я.С.

за участю прокурора Рудь Р.В.,

розглянувши у залі суду в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом Прокурора Центрального району м. Миколаєва в інтересах особи з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_2 до Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату №3 Миколаївської обласної ради про визнання неправомірною бездіяльності щодо невиплати одноразової грошової допомоги та зобов*язання вчинити певні дії, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради,-

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 до Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату №3 Миколаївської обласної ради з позовом, в якому просив визнати неправомірною бездіяльність щодо невиплати одноразової грошової допомоги у розмірі 6216,00 грн. та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог прокурор в заяві зазначив, що неповнолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до розпорядження голови Березнегуватської районної державної адміністрації Миколаївської області від 15.05.2009 року № 325 є дитиною-сиротою. З 01.09.2004 року до 01.09.2014 року ОСОБА_2 навчався та виховувався в Миколаївській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті №3 Миколаївської обласної ради, де перебував на повному державному забезпеченні. З 01.09.2014 року ОСОБА_2 навчається в Миколаївському професійному ліцеї Департаменту освіти, науки та молоді Миколаївської облдержадміністрації. Відповідно до ч.7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», відповідач був зобов'язаний виплатити випускнику ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, яка становить 7716 грн. При цьому, відповідачем було сплачено ОСОБА_2 грошову допомогу в розмірі 1500 грн. Вважає, що невиплата відповідачем в повному розмірі одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 - випускнику з категорії дітей, позбавлених батьківського піклування, порушує його майнові права. ОСОБА_3 порушено права дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_2, який є неповнолітнім, не має спеціальної юридичної освіти, відноситься до соціально незахищеної категорії населення, не має рідних, які б піклувалися про його добробут, прокурором прийнято рішення про звернення до суду із позовною заявою про захист його порушених прав. На підставі викладеного, прокурор просив задовольнити позов в повному обсязі - визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу з врахуванням раніше сплаченої суми в розмірі 1500 грн., присудивши таким чином до стягнення 6216 грн.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з*явився, надав суду заяву про відкладення розгляду справи у зв*язку із знаходженням у відпустці у період з 15.06.2015 року по 25.08.2015 року. Представником відповідача надані письмові заперечення на адміністративний позов, посилаючись на те, що у відповідності до положень Постанови КМУ № 226 від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш ніж 12 неоподаткованувах мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога у озмірі не менш, як 2,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян. ОСОБА_3 після випуску зі школи-інтернату не працевлаштувався, а продовжив навчання в іншому навчальну закладі, йому було виплачено грошову допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Представник третьої особи до судового засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та вважав позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності осіб, які не з*явились, що відповідає вимогам ст.. 128 КАС України.

Обставини справи, встановлені судом.

Розпорядженням голови Березнегуватської райдержадміністрації №325 від 15.05.2009 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Згідно довідки від 18.03.2015 року ОСОБА_2 навчався та виховувався в Миколаївській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті №3 Миколаївської обласної ради з 01.09.2004 року по 01.09.2014 року, де перебував на повному державному забезпеченні та на підставі наказу від 01.09.2014 року №13-Р йому видано свідоцтво про закінчення спеціальної загальноосвітньої школи.

Відповідно наказу №136-ОД від 05.08.2014 року, виданого Миколаївською спеціальною загальноосвітньою школою-інтернатом №3, «Про виплату коштів на особисті витрати вихованцям, що знаходяться на повному державному забезпеченні» ОСОБА_2 нараховано виплату у розмірі 1500,00 грн., отримання якої підтверджується платіжною відомістю №8 на видачу матеріальної допомоги дітям-сиротам за серпень 2014 року.

Після випуску із цього закладу 01.09.2014 року ОСОБА_2 вступив на навчання до Миколаївського професійного ліцею Департаменту освіти, науки та молоді Миколаївської облдержадміністрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13.01.2005 року №2342-IV держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, аткож осіб з їх числа.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 1286 грн.

Згідно пп.1 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05 квітня 1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування», особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Як встановлено судом, це не заперечується сторонами та підтверджується письмовими матеріалами справи, випускнику Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату №3 Миколаївської обласної ради ОСОБА_2 виплачено грошову допомогу у розмірі 1500 грн.

Відповідно до пункту 2 прикінцевих положень Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 Миколаївська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №3 Миколаївської обласної ради повинна була керуватись вимогами статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", а не пп.1 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», оскільки положення цієї Постанови суперечать вимогам вказаного Закону.

Таким чином, при відрахуванні ОСОБА_2 із навчального закладу, відповідач повинен був нарахувати та виплати йому як випускнику одноразову грошову допомогу у розмірі 7716 грн., чого зроблено не було, а тому така бездіяльність відповідача є протиправною.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач виплативши ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у розмірі 1500 грн. діяв всупереч вимогам Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", а тому позовні вимоги прокурора в інтересах ОСОБА_2 є законними і обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

З метою повного захисту прав та інтересів дитини, позбавленої батьківського піклування, відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України з відповідача на користь ОСОБА_2 слід стягнути недонараховану суми одноразової грошової допомоги, передбачену ч.7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у розмірі 6216 грн.

На підставі викладеного та ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", керуючись. ст.ст. 70-72,158-159,161-163,256 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату №3 Миколаївської обласної ради щодо невиплати особі, позбавленій батьківського піклування, ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, встановленої ч.7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» - протиправною.

Зобов'язати Миколаївську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат №3 Миколаївської обласної ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку відповідно до ч.7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у розмірі 6216 грн.

Постанова може бути оскаржена у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.П. Черенкова