Справа № 761/1075/15-а
Суддя: Мальцев Д. О.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/1075/15-а
Провадження №2-а/761/114/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 червня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва
У складі: головуючого суддіМальцева Д. О.
при секретаріКривошия О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Управління пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва в якому просить визнати незаконними дії посадових особу призначенні пенсії позивачу у зв'язку із втратою годувальника; зобов'язати відповідача призначити та виплачувати пенсію з 01.07.2014р. враховуючи період між завершенням навчання за одним освітньо - кваліфікаційним рівнем (отримання кваліфікації спеціаліста)та продовження навчання за іншим (в аспірантурі), до досягнення 23-х років, за час навчання в аспірантурі у Київському національному університеті ім. Вадима Гетьмана з відривом від виробництва. Під час розгляду справи, позивач уточнив позовні у частині призначення та просив продовжувати нарахування та виплату пенсії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу у зв'язку із смертю батька що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.12.2008р. виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, була призначена пенсія у зв'язку з втратою годувальника з 16.12.2008р. яку3 позивач і отримував з вказаного часі і далі - весь період навчання у вищому навчальному закладі, а саме у Київському національному економічному університеті ім.Вадима Гетьмана - до 30.06.2014р. Виплата була припинена з причин закінчення навчання. У зв'язку з зарахуванням позивача на навчання до аспірантури того ж вищого навчального закладу з відривом від виробництва, тобто на денну форму навчання про що свідчить довідка з вказаного вищого навчального закладу за № 187 від 18.11.14р., позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення (продовження) виплати пенсії у зв'язку із втратою годувальника на період навчання до досягнення 23-річного віку, тобто з 01.11.2014р. до ІНФОРМАЦІЯ_1 але відповідач протиправно відмовив у виплаті пенсії. Таким чином позивач просить суд захисти його порушене право.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову вважаючи його безпідставним.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справ, позивачу у зв'язку із смертю його батька ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.12.2008р. виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, була призначена пенсія по втраті годувальника з 16.12.2008р. по 30.06.2014р. на період його навчання у вищому навчальному закладі. А саме Київському національному економічному університеті ім.Вадима Гетьмана. Виплата була припинена у зв'язку з закінченням зазначеного навчального закладу.

Встановлено, що позивач у зв'язку з зарахуванням його на навчання до аспірантури Київського національного економічного університету ім.Вадима Гетьмана з відривом від виробництва, звернувся до Управління пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва із заявою про призначення (продовження) йому пенсії у зв'язку з втратою годувальника на період навчання, тобто з 01.11.2014р. до ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивачу було відмовлено у виплаті пенсії по втраті годувальника відповідачем, оскільки ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.1 Закону України «Про вищу освіту» не передбачено виплату та продовження пенсії по втраті годувальника особам за час навчання в аспірантурі.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається дітям, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

Статтею 53 Закону України «Про вищу освіту» встановлено, що особами які навчаються у вищих навчальних закладах є аспіранти.

Аспірант - особа, яка має вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень магістра або спеціаліст, навчається в аспірантурі вищого навчального закладу або наукової установи для підготовки дисертації на здобуття наукового ступеню кандидата наук.

Таким чином аспірант є особою, що навчається у вищому навчальному закладі, а відповідно має право на отримання пенсії по втраті годувальника.

Судом встановлено, що позивач відповідно до наказу № 688 від 22.10.2014р. зарахований та навчається в аспірантурі ДВНЗ «Київський національний економічний університет ім.Вадима Гетьмана» з відривом від виробництва з 01.11.2014р. до 01.11.2017р.

Вказаний закон також визначає рівність такої особи щодо її навчання як у вищому навчальному закладі, так і у закладі наукової установи.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином суд вважає, що позивач має право для продовження отримання пенсії по втраті годувальника.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що відповідач не довів правомірність оскаржуваних позивачем дій, а позовні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача вчинити певні дії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 46 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про вищу освіту», ст.ст. ст. ст. 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати незаконними дії Управління пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва щодо відмови у призначенні та продовженні виплати пенсії ОСОБА_3 у зв'язку з втратою годувальника.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва призначити та продовжувати виплачувати ОСОБА_3 пенсію у зв'язку з втратою годувальника з 01.07.2014р. до ІНФОРМАЦІЯ_1 тобто до досягнення ним 23-х років при умові продовження навчання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання її копії до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя