Справа № 813/1829-13-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року Справа № 876/7753/13
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу виконавчого комітету Львівської міської ради на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2013 року у справі за позовом першого заступника прокурора м. Львова до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Перший заступник прокурора м. Львова 11.03.2013 року звернулася в суд з адміністративним позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення №28 від 18.01.2013 р. «Про затвердження Положення про порядок переміщення транспортних засобів для забезпечення безперешкодного функціонування транспортної інфраструктури м. Львова».

В позовній заяві зазначає, що виконавчий комітет Львівської міської ради під час прийняття Положення перевищив надані Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»повноваження; процедура тимчасового затримання транспортних засобів шляхом блокування чи за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора у зв'язку із порушенням особою правил зупинки, стоянки, що перешкоджає дорожньому руху автотранспорту, міського пасажирського транспорту та припаркований не у спеціально відведених місцях для паркування транспортних засобів, не передбачена КУпАП, а відтак не може бути відображена у Положенні та застосовуватись до водіїв; Порядком тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженим Постановою КМ України № 1102 від 17.12.2008 р. не передбачено затримання (переміщення) транспортних засобів у випадку виникнення надзвичайних ситуацій, знаходження над люком пожежного гідранта, запобігання виникненню аварійної чи надзвичайної ситуації, некласифікованої події, що становить загрозу для довкілля та порушення нормальних умов життєдіяльності населення у м. Львові; посадовими особами Львівської міської ради під час прийняття Положення не визначено чи таке Положення у випадку примусового переміщення транспортного засобу суб'єктів господарювання відноситься до регуляторного акту, і відповідно не дотримано процедуру оприлюднення такого, визначену Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань; Положення затверджене та реалізується посадовими особами ЛКП «Львівелектротранс» всупереч вимогам КУпАП та Закону України «Про дорожній рух».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2013 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №28 від 18.01.2013 року «Про затвердження Положення про порядок переміщення транспортних засобів для забезпечення безперешкодного функціонування транспортної інфраструктури міста Львова».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції виконавчий комітет Львівської міської ради оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи,

Апелянт зазначає, що судом не взято до уваги норми ч.1 ст. 72 КАС України, згідно з якою обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, постановою Г алицького районного суду м. Львова від 09.01.2013р. у справі за об'єднаним позовом заступника прокурора м. Львова в інтересах ОСОБА_2 до виконавчого комітету Львівської міської ради та ГО «СПАС» до виконавчого комітету Львівської міської ради про скасування рішення виконавчого комітету №388 від 01.06.2012р. «Про затвердження Положення про порядок переміщення транспортних засобів для забезпечення нормального функціонування та життєдіяльності у м. Львові» було встановлено, що здійснення посадовими особами установ, зазначених в пп. 5.2-5.17 дій по перевірці та прийняттю рішення про переміщення транспортного засобу, без уповноважених осіб Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, суперечить чинному законодавству України. Щодо інших пунктів Положення, то такі відповідають вимогам законодавства України, прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є законними.

Відтак не підлягали доказуванню обставини, встановлені стосовно виконавчого комітету Львівської міської ради, постановою Галицького районного суду м. Львова, яка набрала законної сили.

Зокрема, правомірність зазначених в оскаржуваному рішенні виконкому підстав для переміщення транспортного засобу, а саме:

коли транспортний засіб спричинює (може спричинити) виникнення надзвичайних ситуацій на вулицях міста; перешкоджає дорожньому руху автотранспорту, міському пасажирському транспорту та припаркований не у спеціально відведених місцях для паркування транспортних засобів; знаходиться над люком пожежного гідранта;

під час реагування на надзвичайні ситуації, аварійні ситуації, аварії чи некласифіковані події, що становлять загрозу для довкілля, життя, здоров'я та порушення нормальних умов життєдіяльності населення у м. Львові;

у разі запобігання виникненню аварійної чи надзвичайної ситуації, що становить загрозу для довкілля, життя, здоров'я та порушення нормальних умов життєдіяльності населення ум. Львові;

у разі неможливості для відповідних аварійних служб усунути пошкодження інженерних мереж, обладнання, конструктивних елементів споруд або інших об'єктів житлово-комунального господарства міста, що виникли з техногенних або природних причин та перешкоджають їх подальшій, нормальній експлуатації відповідно до технічних умов і набули масового характеру.

Підстави для переміщення транспортного засобу, зазначені в оскаржуваному рішенні виконкому і в рішенні виконкому №388 від 01.06.2012р., яке було частково скасоване постановою Галицького районного суду м. Львова від 09.01.2013р., є аналогічні.

Суд прийшов до хибного висновку, що приймаючи оскаржуване рішення, виконавчий комітет вийшов за межі своїх повноважень, оскільки п.56 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях ради затверджується порядок переміщення на штрафні майданчики транспортних засобів, припаркованих не у спеціально відведених місцях для паркування транспортних засобів.

Проте, оскаржуване рішення стосується порядку переміщення на штрафні майданчики транспортних засобів для забезпечення безперешкодного функціонування транспортної інфраструктури, а не припаркованих не у спеціально відведених місцях.

Судом не враховано також, що оскаржуване рішення виконкому прийняте на реалізацію повноважень, визначених законодавством про цивільну оборону Законами України «Про цивільну оборону» і «Про захист населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».

Прокурор вимоги апеляційної скарги заперечив, вважаючи ухвалене рішення законним та обгрунтованим.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що виконавчим комітетом Львівської міської ради 18.01.2013 року прийнято рішення № 28, яким затверджено Положення про порядок переміщення транспортних засобів для забезпечення безперешкодного функціонування транспортної інфраструктури міста Львова.

29.01.2013 року першим заступником прокурора м. Львова направлено виконавчому комітету Львівської міської ради подання про усунення порушень вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення № 37-641вих-13 з вимогою скасувати Положення про порядок переміщення транспортних засобів для забезпечення безперешкодного функціонування транспортної інфраструктури м. Львова, затверджене рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 28 від 18.01.2013 р.

На виконання подання про усунення порушень вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення від 29.01.2012 року № 37-641 вих-13 у порядок денний засідання Виконавчого комітету Львівської міської ради було включено проект рішення «Про розгляд подання прокурора від 29.01.2013 р. № 37-641-вих-13». Зазначений проект рішення на засіданні виконавчого комітету 01.03.2013 року не набрав необхідної кількості голосів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з не відповідності Положення нормам КУпАП , іншим законодавчим актам та прийняття його з порушенням Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Колегія суддів погоджується з таким висновком, позаяк він відповідає правильно встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 56 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що затвердження порядку переміщення на штрафні майданчики транспортних засобів, припаркованих не у спеціально відведених місцях для паркування транспортних засобів є виключною компетенцією пленарних засідань сільської, селищної, міської ради.

Посилання апелянта на те, що оскаржуване рішення стосується порядку переміщення на штрафні майданчики транспортних засобів для забезпечення безперешкодного функціонування транспортної інфраструктури, а не припаркованих не у спеціально відведених місцях є не переконливим, так як паркувальні місця в даному випадку відводяться саме для забезпечення безперешкодного функціонування транспортної інфраструктури з дотриманням вимог, передбаченими Законами України «Про цивільну оборону» і «Про захист населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру», на що так наполягає апелянт.

Тому , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що приймаючи оскаржуване Положення про порядок переміщення транспортних засобів для забезпечення безперешкодного функціонування транспортної інфраструктури міста Львова виконавчий комітет Львівської міської ради перевищив надані йому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження, оскільки вирішив питання, які віднесені до виключної компетенції пленарних засідань ради.

Крім того, Положенням передбачено переміщення транспортних засобів за допомогою евакуаторів не лише у разі неправильного паркування транспортного засобу і перешкоджання дорожньому руху (пп.3.1.2 Положення), але й у інших випадках для запобігання виникненню аварійної чи надзвичайної ситуації, неможливості для відповідних аварійних служб усунути пошкодження інженерних мереж, обладнання, конструктивних елементів споруд.. (п.п.3.1.1, 3.1.3, 3.2-3.4), що не передбачено законодавчими актами.

Підстави для тимчасового затримання транспортного засобу передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення .

Так, ст. 265-2, КУпАП передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтями 121-1, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник Державної автомобільної інспекції зобов'язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду.

Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов'язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата.

Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках визначається Кабінетом Міністрів України. ?

Таким чином, процедура тимчасового затримання транспортних засобів шляхом блокування чи за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора у зв'язку із порушенням особою правил зупинки, стоянки, що перешкоджає дорожньому руху автотранспорту, міського пасажирського транспорту та припаркований не у спеціально відведених місцях для паркування транспортних засобів, не передбачена КУпАП, а відтак не може бути відображена у Положенні та застосовуватись до водіїв.

Як видно з затвердженого «Положення про порядок переміщення транспортних засобів для забезпечення безперешкодного функціонування транспортної інфраструктури міста Львова», воно розповсюджуються на невизначене коло осіб, тобто має ознаки регуляторного акту.

Згідно ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності в Україні» регуляторний акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Згідно ст. 9 зазначеного Закону кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань. Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

З матеріалів справи видно, що відповідачем не було дотримано процедуру оприлюднення проекту Положення про порядок переміщення транспортних засобів для забезпечення безперешкодного функціонування транспортної інфраструктури міста Львова, яке затверджене рішенням № 28 від 18.01.2013 р. з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань, що є обов»язковою умовою прийняття такого акту.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що рішення № 28 від 18.01.2013 року прийнято відповідачем з перевищенням наданих йому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноважень, з порушенням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та інших нормативних актів є обгрунтованим.

Не заслуговує на увагу посилання апелянта на встановлені постановою Галицького районного суду м. Львова від 09.01.2013 р. обставини, оскільки предметом дослідження районного суду було рішення № 388 від 01.06.2012 р., яке втратило чинність.

Предметом цієї справи є «Положення про порядок переміщення транспортних засобів для забезпечення безперешкодного функціонування транспортної інфраструктури міста Львова» затверджене рішенням № 28 від 18.01.2013 р. відносно якого інших рішень судів не приймалось.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2013 року у справі №813/1829/13-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_3

Ухвала у повному обсязі складена 30.06.2015 року.