Справа № 808/2624/14
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2015 р. м. Київ К/800/20321/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Лосєва А.М.,

Борисенко І.В.,

Шипуліної Т.М.,

за участю секретаря Титенко М.П.

представників сторін:

позивача Черненко М.О., Хамзін Т.Р.

відповідача Шипілова С.-Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод»
на постановуДніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року
у справі№808/2624/14
за позовомПублічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод»
доСпеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів
проскасування податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Запорізький автомобілебудівний завод» (далі по тексту - позивач, ПАТ «ЗАЗ») звернулось до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі по тексту - відповідач, СДПІ з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі) про скасування податкових повідомлень-рішень від 31 березня 2014 року № та № .

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 червня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 червня 2014 року скасовано та ухвалено нову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду апеляційної інстанцій таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року та залишити в силі постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 червня 2014 року.

Відповідач надав письмові заперечення на касаційну скаргу, в яких у її задоволенні просив відмовити.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 17 лютого 2014 року по 07 березня 2014 року посадовими особами відповідача була проведена документальна позапланова виїзна перевірка правильності обчислення ПАТ «ЗАЗ» від'ємного значення ПДВ за вересень, листопад, грудень 2013 року, позитивного значення ПДВ за жовтень 2013 року та достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2013 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось у листопаді 2013 року. За результатами перевірки 17 березня 2014 року складений акт №98/28-04-48-20/25480917.

Відповідачем виявлено допущення суб'єктом господарювання порушення вимог:

- пункту 187.1 статті 187, підпункту 195.1.1 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено показники рядків 2.1 декларації з ПДВ (експортні операції) за вересень 2013 року у сумі 74149 грн., жовтень 2013 року - 13828 грн., листопад 2013 року - 3086 грн., грудень 2013 року - 5955 грн.;

- пункту 192.1 статті 192, пунктів 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження у листопаді 2013 року суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет у розмірі 5530083 грн.;

- пункту 192.1 статті 192, пункту 200.3, підпункту «а» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2013 року у розмірі 5119917 грн.

На підставі висновків Акта перевірки СДПІ по роботі з великими платниками у м. Запоріжжі 31 березня 2014 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

№0, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 8295124,50 грн., із яких за основним платежем - 5530083,00 грн. та 2765041,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

№0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5119917 грн. за грудень 2013 року та нараховано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2559958,50 грн.

Переглянувши рішення суду апеляційної інстанції у межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість та зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість зумовлені висновками податкового органу про відсутність законодавчо визначених підстав для здійснення коригування суми податкового зобов'язання.

Так, між ПАТ «ЗАЗ» та TOB «Фалькон-Авто» 18 травня 2009 року було укладено дистриб'юторський договір поставки автомобілів №5, предметом якого є поставка транспортних засобів марки «KIА».

Відповідно до пункту 3.1 вказаного договору, сплата вартості автомобілів здійснюється шляхом оплати з відстрочкою платежу на 60 днів від дати поставки автомобілів.

На поставку автомобілів марки «КІА» позивачем на адресу ТОВ «Фалькон-Авто» виписано наступні податкові накладні: від 31 жовтня 2013 року №666 на суму 6571830,05 грн., крім того ПДВ 1314366,01 грн., від 30 жовтня 2013 року №665 на суму 8329736,63 грн., крім того ПДВ 1665947,33 грн., від 30 жовтня 2013 року №663 на суму 21162276,45 грн., крім того ПДВ 4232455,29 грн., від 30 жовтня 2013 року №664 на суму 20473206,52 грн., крім того ПДВ 4094641,30 грн.

Суми податку на додану вартість по вказаних податкових накладних позивачем включено до складу податкових зобов'язань жовтня 2013 року.

Також між ПАТ «ЗA3» та ТОВ «Фалькон-Авто» 25 грудня 2012 року було укладено договір поставки транспортних засобів виробництва ПАТ «ЗАЗ». Загальна кількість автомобілів, їх марки, моделі, модифікації та кольори сторони погоджують у специфікаціях, що є невід'ємною частиною договору (пункт 2.1 Договору).

Відповідно до пункту 3.1 вказаного договору, покупець протягом 5 банківських днів з моменту підписання кожної специфікації вносить на поточний рахунок продавця передплату в розмірі 100% вартості товару, зазначену в специфікації.

Згідно специфікацій до вказаного договору, предметом договору поставки стали автомобілі марки «Шанс».

У грудні 2012 року та квітні 2013 року у зв'язку з отримання передплати, здійсненої ТОВ «Фалькон-Авто» відповідно до умов названого вище договору, позивачем було виписано податкові накладні від 25 грудня 2012 року №445 на суму 19416666,67 грн., крім того ПДВ 3883333,33 грн. та від 29 квітня 2013 року №749 на суму 65073333,33 грн., крім того ПДВ 13014666,67 грн.

Листом від 29 листопада 2013 року № 1844 ТОВ «Фалькон-Авто» звернулось до позивача з проханням зарахувати в рахунок погашення кредиторської заборгованості за автомобілі марки «КІА», які були відвантажені по договору №5 від 18 травня 2009 року передплату за автомобілі «Шанс».

У зв'язку з вищенаведеним ПАТ «ЗАЗ» на адресу ТОВ «Фалькон-Авто» 29 листопада 2013 року були виписані розрахунки коригувань кількісних і вартісних показників, а саме №734 до податкової накладної від 25 грудня 2012 року №445 (ПДВ «-» 3 883 333,33 грн.) та №735 до податкової накладної від 29 квітня 2013 року №749 (ПДВ «-» 6 766 666,67 грн.).

Зазначені розрахунки коригувань кількісних і вартісних показників ПАТ «ЗАЗ» враховано при визначенні податкових зобов'язань у листопаді 2013 року, а його контрагентом при визначення податкового кредиту за відповідний період.

Відповідно до пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - ПК України), якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Згідно з підпунктом 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 ПК України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Підпунктом 192.1.2 названого пункту також закріплено, що якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку.

Відповідно до пункту 192.3 статті 192 ПК України результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Натомість посилання суду апеляційної інстанції про неможливість здійснення повернення попередньої оплати шляхом її зарахування в рахунок погашення існуючої заборгованості, колегія суддів вважає помилковим, оскільки відповідні дії регулюються положеннями цивільного та господарського законодавства, яке таких обмежень не встановлює.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до помилкового висновку щодо необґрунтованості позовних вимог про скасування податкових повідомлень - рішень.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 210, 214, 215, 220, 221, 223, 226, 230, 231 частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» задовольнити.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року у справі №808/2624/14 скасувати.

3. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 червня 2014 року у справі №808/2624/14 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.М. Лосєв

Судді: І.В. Борисенко

Т.М. Шипуліна