Справа № 345/4890/14-а
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Справа № 876/169/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Затолочного В.С. та Бруновської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської обл. на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської обл. від 16.12.2014р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської обл. про визнання дій протиправними і зобов'язання провести перерахунок пенсії державного службовця,-

В С Т А Н О В И Л А:

26.11.2014р. позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому, із урахуванням поданої під час розгляду справи заяви про уточнення позовних вимог, просила визнати протиправними дії відповідача Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської обл. щодо невключення до розрахунку пенсії при її призначенні суми усіх складових заробітної плати, з яких сплачені страхові внески; зобов'язати відповідача Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської обл. провести перерахунок призначеної їй пенсії із включенням до заробітку сум матеріальних допомог на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових проблем, а також індексації заробітної плати, які виплачувалися протягом 2003-2004 років та на які нараховувалися та сплачувалися відрахування у відповідні фонди (а.с.2-5, 15).

Ухвалою суду від 16.12.2014р. позовні вимоги за період з 02.04.2005р. по 26.05.2014р. включно залишено без розгляду через пропуск строку звернення до суду та відсутності поважних причин для його поновлення (а.с.16).

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської обл. від 16.12.2014р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської обл. по невключенню до розрахунку пенсії ОСОБА_2 при її призначенні суми усіх складових заробітної плати, з яких сплачені страхові внески; зобов'язано відповідача провести перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії, з 26.05.2014р., відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» та ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із включенням до розрахунку інших виплат, підтверджених довідкою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України № 5-1 від 14.02.2011р. (а.с.18-19).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської обл., який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.21-22).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при визначенні розміру пенсії державним службовцям у заробітну плату слід враховувати виплати, які входять до структури заробітної плати та які передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу». Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація грошових коштів доходів населення не зазначені в переліку складових заробітної плати, тому останні не включаються до заробітку, що враховується під час призначення пенсії державним службовцям, через що підстав для перерахунку недоотриманої пенсії немає.

Окрім цього зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, починаючи з 04.04.2005р., позивачу ОСОБА_2 призначена пенсія державного службовця в органах місцевого самоврядування за нормами Закону України «Про державну службу» (а.с.9).

19.11.2014р. ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, оскільки при призначенні пенсії відповідачем не враховано та не включено до розрахунку суми всіх складових її заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески (а.с.7).

Листом Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської обл. № 378/Г-15 від 24.11.2014р. ОСОБА_2 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії із врахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошових доходів населення (а.с.8).

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплати, доходу), на які відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу, сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються страхові внески до соціальних фондів, при цьому враховується основна і додаткова заробітна плата, визначена Законом України «Про оплату праці».

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога враховується під час обчислення середнього заробітку, на неї нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а індексація грошових доходів населення є складовою частиною заробітної плати, тому такі повинні враховуватися при обчисленні пенсії державного службовця.

При цьому, в резолютивній частині прийнятого рішення суд першої інстанції посилається на ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою регулюється порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, частково відповідають нормам матеріального права, а судове рішення винесено з порушенням процесуального права, з наступних підстав.

За змістом ст.37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою ст.33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на соціально-побутові потреби входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, твердження відповідача про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на соціально-побутові потреби, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу надано пенсійним органом положенням Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В частині вимог, які стосуються індексації заробітної плати, колегія суддів враховує, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003р.).

Структуру заробітної плати визначено у ст.2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (ч.2 ст.2 Закону України «Про оплату праці»).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з пп.2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затв. наказом Держкомстату України № 5 від 13.01.2004р.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати.

Також спірні щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі протягом невизначеного періоду часу, а тому у разі виникнення підстав для перерахунку розмірів пенсії визначається лише дата, з якої особа має право на її перерахунок чи отримання пенсії у певному розмірі. Обмеження періоду, протягом якого суб'єкт владних повноважень має здійснювати обчислення пенсії відповідно до вимог закону, є безпідставним та суперечить вимогам ст.19 Конституції України.

Окрім того, положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії незаконними і зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції не врахував заяву позивача про уточнення позовних вимог (а.с.15), у якій остання просила включити до заробітку, який використовується для призначення і перерахунку пенсії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на соціально-побутові потреби та індексації заробітної плати, а не всі виплати, підтверджені довідкою постановою правління Пенсійного фонду України № 5-1 від 14.02.2011р., чим фактично вийшов за межі заявлених позовних вимог, при цьому у мотивувальній частині постанови не навів відповідного обґрунтування.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про часткову обґрунтованість та підставність заявленого позову, через що останній підлягає до часткового задоволення.

При цьому, в порядку ст.94 КАС України належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати (пропорційно до задоволених вимог) у розмірі 36 грн. 54 коп. сплаченого судового збору.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської обл. задоволити частково.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської обл. від 16.12.2014р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської обл., яка викладена листі № 378/Г-15 від 24.11.2014р., від проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 із урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, сум індексації заробітної плати, на які нараховувалися і сплачувалися внески (збори) на загальнообов'язкове державне пенсійне (соціальне) страхування, - протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської обл. здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії державного службовця із врахуванням виплачених їй сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на соціально-побутові потреби, сум індексації заробітної плати, на які нараховувалися і сплачувалися внески (збори) на загальнообов'язкове державне пенсійне (соціальне) страхування, включивши такі до місячного розрахунку заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії, починаючи з 26.05.2014р. включно, та провести виплату нарахованих сум (за виключенням проведених виплат).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп. сплаченого судового збору (пропорційно до задоволених позовних вимог).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: В.С.Затолочний

Н.В.Бруновська