Справа № 162/405/15-а, 2а-162/1035/15
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року Справа № 876/5505/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 06.04.2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 09.02.2015 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії неправомірними та зобов'язання перерахувати та виплатити пенсію в межах строку позовної давності відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII) із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 06.04.2015 року позов задоволено частково.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить вищезазначену постанову скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС України, суд відповідно до ч. 1 п. 3 ст.197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справами, що позивач є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджено відповідним посвідченням серія Б №091439 від 12.02.1993 року. З розпорядження та заперечення відповідача вбачається, що пенсію позивач отримує з 21.05.2007 року. Пенсія призначена і перерахована на підставі Закону № 1058-IV з врахуванням положень статті 55 Закону №796-XII.

Згідно із статтею 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище за 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85 % заробітку.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок такого забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Слід зауважити, що дана норма розповсюджується на призначені пенсії на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та не може бути застосована для перерахунку пенсії для осіб, які одержують пенсію відповідно до Закону України №1058-IV

Відповідно до п.13 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV, у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

Оскільки позивач отримує пенсію відповідно до Закону України №1058-IV, то і її збільшення повинно проводитись відповідно до цього ж Закону.

Враховуючи ту обставину, що за вибором позивача нараховується і виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», збільшення розміру пенсії здійснюється відповідно до положень цього Закону, колегія суддів вважає, що вимоги позивача щодо перерахунку та виплати пенсії за стажем згідно ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є безпідставні.

Колегія суддів дійшла висновку, що позивач має право звернутись до Управління з заявою про одержання пенсії відповідно до ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідно до вимог ч.2 ст.56 цього Закону, скористатись правом на збільшення пенсії на 1 % понад заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що згідно заяви від 24.03.2015 року позивач зазначив, що обирає умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлених відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та, у тому числі, просить провести перерахунок пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 цього Закону, проте Управління, як це вбачається з відповіді від 26.03.2015 року, зазначає, що оскільки дане звернення є повторне, а на первинне від 22.12.2014 року надана вичерпна відповідь, а тому таке вирішено по суті.

В свою чергу, у відповіді Управління від 22.12.2014 року на заяву позивача від 08.12.2014 року зазначено, що відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача згідно ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Слід зауважити, що питання обрання умов, норм та порядку одержання пенсії за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як це передбачено статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у відповіді від 26.03.2015 року на заяву позивача від 24.03.2015 року Управлінням не обговорюється.

Докази відмови у визначення пенсії позивачу за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у матеріалах справи відсутні, що розцінюється колегією суддів не інакше як бездіяльність Управління у розгляді заяви позивача від 24.03.2015 року в частині визначення його пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як це передбачено ст.162 КАС України, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Аналіз встановлених обставин у справі дає можливість колегії суддів вийти за межі позовних вимог в порядку ст.11 та ст.162 КАС України та для повного захисту прав, свобод та інтересів прав позивача слід зобовязати Управління розглянути заяву позивача від 24.03.2015 року щодо визначення його пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Щодо судових витрат, то з врахуванням вимог ст.94 КАС України, слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 36,54 грн. (тридцять шість гривень пятдесят чотири копійки) судового збору.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області задовольнити частково.

Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 06.04.2015 року у справі № 162/405/15-а пр. № 2-а/162/1035/2015 скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.03.2015 року щодо визначення їй пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В решті позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 36,54 грн. (тридцять шість гривень пятдесят чотири копійки) судового збору.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, є остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

ОСОБА_2