Справа № 2а-4509/11/1070
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Київ К/9991/31758/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегія суддів:

Карася О.В. (головуючого), Маринчак Н.Є., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал Транзит-Оіл" на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2012 у справі № 2а-4509/11/1070

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал Транзит-Оіл"

до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області

про визнання протиправною та скасування податкової консультації та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 07.02.2012 позовні вимоги Товариства визнати протиправною та скасувати податкову консультацію Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області від 31.08.2011 № 6352/10/310 та зобов'язати контролюючий орган надати податкову консультацію на його звернення від 08.08.2011 № 08/166 у порядку визначеному чинним законодавством - задоволено.

Київський апеляційний адміністративний суду постановою від 18.04.2012 судове рішення першої інстанції скасував та у задоволенні позову відмовив.

Не погодившись із судовим рішенням апеляційної інстанції, позивач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де порушує питання скасувати судове рішення апеляційної інстанції, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі судове рішення першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач звернувся до податкового органу з письмовим запитом від 08.08.2011 № 08/166 про надання податкової консультації з питання кількості разів сплати податковими агентами екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферу пересувними джерелами забруднення у разі використання палива під час купівлі - продажу нафтопродуктів. У відповідь на вказане звернення Державна податкова інспекція направила на адресу Товариства лист від 31.08.2011 № 6352/10/310 з інформацією стосовно податкових агентів, які утримують та сплачують податок до бюджету, та об'єкта та бази оподаткування цим податком згідно з нормами чинного законодавства (ст. 241, ст. 242 Податкового кодексу України).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена консультація не має індивідуалізованого характеру для Товариства, не містить роз'яснень викладених у ній норм чинного законодавства, а відтак є необґрунтованою.

Апеляційний адміністративний суд, не погоджуючись з позицією суду першої інстанції та відмовляючи у позові, зазначив, що податкові консультації за своїм змістом не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, а також не є нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії, та не створюють і не припиняють права чи обов'язки особи. Оскаржувана податкова консультація жодних управлінських висновків не містить, вчинити будь-які обов'язкові дії позивачу вона не приписує, та відповідно не порушує права свободи та інтереси осіб у сфері публічно - правових відносин.

Підпунктом 14.1.172 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) визначено, що податкова консультація - це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Статтею 52 ПКУ передбачено, що за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультації надаються органом державної податкової служби, в якому платник податків перебуває на обліку, або митним органом за місцем митного оформлення товарів, або вищим органом державної податкової служби або вищим митним органом, якому такий орган адміністративно підпорядкований, а також центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері митної справи. Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері митної справи, проводить періодичне узагальнення податкових консультацій, які стосуються значної кількості платників податків або значної суми податкових зобов'язань, та затверджує наказом узагальнюючі податкові консультації, які підлягають оприлюдненню, у тому числі за допомогою Інтернет-ресурсів.

Згідно з п. 53.1 ст. 53 ПКУ не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду (п. 53.3 ст. 53 ПКУ).

Отже, ПКУ, в якості підстав для визнання недійсною податкової консультації, чітко визначає суперечність такої консультації нормам або змісту відповідного податку чи збору.

З аналізу вищезазначених норм ПКУ, вбачається, що податкові консультації не мають сили нормативно-правового акта, а тому не можуть вступати в конкуренцію з іншими рішеннями (нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії) суб'єкта владних повноважень, оскільки за юридичною природою є відмінними від останніх.

Така форма оприлюднення офіційного розуміння окремих положень законодавства, що регулює податкові правовідносини, не породжує для відповідних суб'єктів настання будь-яких юридичних наслідків, не впливає на їхні права та обов'язки, а також, не є обов'язковою для виконання.

Крім того, необхідною ознакою податкової консультації, як предмета оспорювання в судовому порядку, є її відповідність визначенню рішення (акта) суб'єкта владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, породження юридичних наслідків для кола суб'єктів, яким це рішення адресовано.

У ході розгляду судами попередніх інстанцій не встановлено, що податкова консультація суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Також позивачем з огляду на приписи процесуального закону (ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України) не доведено, чим самим порушені його законні права чи інтереси.

За таких обставин суд касаційної інстанції вважає за правильне касаційну скаргу відхилити, а оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсал Транзит-Оіл" відхилити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2012 у справі № 2а-4509/11/1070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді Н.Є. Маринчак

А.О. Рибченко