Справа № 809/2655/13-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року Справа № 876/12747/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Макарика В.Я., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський завод «Промприлад» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2013 року в адміністративній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський завод «Промприлад» до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання протиправним та нечинним повідомлення,

встановив:

У серпні 2011 року позивач ПАТ «Івано-Франківський завод «Промприлад» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в м. Івано-Франківську, в якому просив визнати протиправним та нечинним повідомлення відповідача № 377/04 від 07.06.2011 р. щодо розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідач позовних вимог не визнав, подав письмові заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.09.2013 року в задоволенні позову відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції від 24.09.2013 р. не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду винесена з порушенням вимог матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що дія Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поширюється на правовідносини щодо сплати єдиного внеску лише у випадках, передбачених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», або в частині, що не суперечить цьому Закону. Крім цього, ні Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування ні Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не віднесено до складу єдиного внеску такі платежі як збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та плату, яка покриває фактичні витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій. Зазначає апелянт, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування було віднесено до складу загальнообов'язкових платежів п.16 ч.1 ст.16 Закону України «Про систему оподаткування», який втратив чинність з моменту набрання чинності ПК України, тобто з 01.01.2011 р., а тому збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (як такий, що відсутній у єдиному переліку загальнообов'язкових платежів) втратив статус загальнообов'язкового платежу. Також зазначає апелянт, що суд першої інстанції безпідставно покликався на положення Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1, оскільки цей підзаконний нормативно-правовий акт не відповідає Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в частині покладення на юридичних осіб обов'язку відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій. Таким чином, вважає апелянт, що оскаржене повідомлення від 07.06.2011 р. є протиправним.

За наслідками апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 24.09.2013 року та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, з матеріалів адміністративної справи видно, що позивач ПАТ «Івано-Франківський завод «Промприлад» є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с. 51-52).

Згідно повідомлення УПФ України в м. Івано-Франківську № 377/04 від 07.06.2011 року сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01.06.2011 р. складає: 17074,95 грн. за списком № 1 та 36455,79 грн. за списком № 2; доплата за попередні періоди станом на 01.06.2011 р. становить: 406,64 грн. за списком № 1 та 3607,49 грн. за списком № 2 (а.с. 36).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до п.1, 2 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених вище, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади. Об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1, 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» відшкодуванню підлягають пенсії, призначені за пунктами «б»-«з» статті 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також судом першої інстанції вірно враховано, що порядок покриття витрат на виплату й доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1 та списком №2, визначено в розділі 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (№ 21-1).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена позивачем постанова суду від 24.09.2013 року винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський завод «Промприлад» залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2013 року в адміністративній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Івано-Франківський завод «Промприлад» до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання протиправним та нечинним повідомлення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: В.Я. Макарик

ОСОБА_1