Справа № 804/5347/14
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2015 рокусправа № 804/5347/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 12 січня 2015 року),

відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу приватного підприємства «Тоджима»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2014 року

у справі № 804/5347/14

за позовом державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

до приватного підприємства «Тоджима»

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року державна податкова інспекція у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулася у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до приватного підприємства «Тоджима» про стягнення з рахунків платника податку податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 222892,00 грн., з податку на прибуток в розмірі 11571,00 грн. та з податку орендної плати за землю в розмірі 205246,97 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, приватне підприємство «Тоджима» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник приватного підприємства «Тоджима» у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Представник державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

У письмових запереченнях представник державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області просить апеляційну скаргу приватного підприємства «Тоджима» залишити без задоволення, постанову без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що приватне підприємство «Тоджима» подано до державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області декларації з орендної плати на землю, податку на додану вартість та з податку на прибуток, в яких задекларовані суми податків, що належать до сплати.

При цьому судом зясовано, що перший податковий боргу приватного підприємства «Тоджима» виник у 2010 році внаслідок несплати поточних узгоджених податкових зобовязань, нарахованих згідно наданих відповідачем податкових розрахунків по податку на додану вартість, орендній платі за земельні ділянки, а також у звязку з несплатою донарахованих штрафних санкцій згідно статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Згідно з підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобовязання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

У звязку з несплатою узгоджених сум податкових зобовязань податковим органом сформовано першу вимогу від 06 серпня 2010 року № 1/403 на суму 21621,56 грн. та другу вимогу від 09 вересня 2010 року № 2/500, які отримані відповідачем 06 серпня 2010 року та 09 вересня 2010 року відповідно.

При цьому, у відповідача виник новостворений податковий борг по орендній платі за землю та по податку на додану вартість внаслідок несплати поточних узгоджених податкових зобовязань, що нараховані згідно наданих приватним підприємством «Тоджима» розрахунку по орендній платі за земельну ділянку та податкових декларацій з податку на додану вартість за листопад-грудень 2012 року, січень-грудень 2013 року та січень-лютий 2014 року. А також, виник борг з податку на прибуток внаслідок несплати поточних узгоджених податкових зобовязань, що нараховані згідно наданих податкових декларацій з податку на прибуток (за 2012 та 2013 роки), що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 60.6 статті 60 Податкового кодексу України, якщо нарахована сума грошового зобовязання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобовязання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що протягом 2010-2014 років відповідачем податковий борг повністю не погашався. При цьому, оскільки до 01 січня 2011 року передбачено формування та вручення першої та другої податкової вимоги, тому на суму збільшення податкового боргу, що виник після вручення першої та другої податкових вимог, окремі податкові вимоги не надсилались.

Відповідно до пунктів 36.1 36.3 статті 36 Податкового кодексу України, податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обовязок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обовязок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обовязків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобовязання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Пунктами 95.1 - 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.34 статті 20 Податкового кодексу України визначено право органу державної податкової служби звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Судом встановлено, що сума податкового боргу, яка є предметом спору, самостійно задекларована відповідачем в податкових деклараціях та є узгодженою, а тому має бути сплачена до бюджету.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що у приватного підприємства «Тоджима» наявний податковий борг з податку на прибуток складає 11571,00 грн., з податку на додану вартість 222892,00 грн., з орендної плати за землю 205246,97 грн., який підлягає стягненню.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Тоджима» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим