Справа № 826/4267/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 червня 2015 року № 826/4267/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС"
до Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 05.03.2014, № від 05.03.2014 та № від 05.03.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Кримський титан" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 05.03.2014 №, № та №.

У судовому засіданні 08.04.20154 за клопотання позивача у зв'язку зі зміною його найменування замінено неналежного позивача Приватного акціонерного товариства "Кримський титан" на належного Приватне акціонерне товариство "ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС".

Позивачу було нараховано податкові зобов'язання за результатами документальної позапланової виїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій із ТОВ "Форест-Трейд ЛТД" за жовтень 2011 року, ПП "Промтраспоставка" за серпень 2011 року, ВКП "Афганець" за червень 2011 року, ТОВ "Екс по-центр "Метеор" за жовтень 2012 року, ТОВ "Южхімресурси" за листопад 2012 року, ТОВ "Атлантіс Схід Компані" за липень 2013 року, ТОВ "Івент Сервіс Систем" за серпень-жовтень 2013 року.

Підставою нарахування податкових зобов'язань став висновок податкового органу про те, що договори, укладені між позивачем та ТОВ "Форест-Трейд ЛТД", ПП "Промтраспоставка", ВКП "Афганець", ТОВ "Екс по-центр "Метеор", ТОВ "Южхімресурси", ТОВ "Атлантіс Схід Компані" не спричиняють реального настання правових наслідків.

Позивач, не погоджуючись з такими висновками податкового органу, зазначає, що у період, який перевірявся податковим органом, мав фінансово - господарські відносини з даними контрагентами, які за твердженням позивача мали реальний характер, а документи бухгалтерського та податкового обліків за цими операціями були оформлені у відповідності до вимог податкового законодавства.

У судовому засіданні 30.04.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, 07.04.2015 до суду надійшли письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Доводи відповідача викладені в письмових запереченнях аналогічні доводам та висновкам викладеним в акті перевірки від 24.02.2014 № 176/22.1/32785994, інших доводів, крім зазначених у вказаному акті перевірки відповідачем наведено не було.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд, заслухавши у судовому засіданні представника позивача, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

В період з 11.02.2014 по 17.02.2014 Генічеською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Херсонській області на підставі наказу від 08.02.2014 № 105 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Приватного акціонерного товариства "Кримський титан" (правонаступником якого є ПрАТ "ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС") з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій із ТОВ "Форест-Трейд ЛТД" за жовтень 2011 року, ПП "Промтраспоставка" за серпень 2011 року, ВКП "Афганець" за червень 2011 року, ТОВ "Екс по-центр "Метеор" за жовтень 2012 року, ТОВ "Южхімресурси" за листопад 2012 року, ТОВ "Атлантіс Схід Компані" за липень 2013 року, ТОВ "Івент Сервіс Систем" за серпень-жовтень 2013 року.

За результатами перевірки складено акт від 24.02.2014 № 176/22.1/32785994, яким встановлені наступні порушення:

- частини першої статті 203, частини першої статті 207, статті 215, частини першої статті 216, статті 228 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах;

- підпункту 138.1. пункту 138.1 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до завищення витрат на суму 2 164 015,00 грн. та заниження податку на прибуток в розмірі 60 125,00 грн.;

- пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на суму 432 802,00 грн. та завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 432 802,00 грн.

На підставі акта перевірки від 24.02.2014 № 176/22.1/32785994 відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення від 05.03.2014:

- № , яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 902 054,00 грн.;

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 90 187,50 грн., у тому числі за основним платежем - 60 125,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 30 062,50 грн.;

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 649 203,00 грн., у тому числі за основним платежем - 432 802,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 216 401,00 грн.

Приватне акціонерне товариство "ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС", не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями від 05.03.2014 № , № , № , вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України принципами адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Суть офіційного з'ясування всіх обставин у справі визначена в частинах четвертій та п'ятій статті 11 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи зобов'язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

При розгляді справи судом було перевірено чи мали операції між позивачем та контрагентами ТОВ "Форест-Трейд ЛТД", ПП "Промтраспоставка", ВКП "Афганець", ТОВ "Екс по-центр "Метеор", ТОВ "Южхімресурси", ТОВ "Атлантіс Схід Компані" реальний товарний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, подальше використання позивачем отриманих товарів.

При цьому, суд виходив з того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість в подальшому, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції. Також, судом було зобов'язано позивача та відповідача надати всі наявні докази на обґрунтування їх правових позицій.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що позивач, у період, який перевірявся податковим органом, мав правовідносини з Виробничо-комерційним підприємством "Афганец" за договором поставки № 527/в від 10.10.2008, згідно якого постачальник зобов'язується поставити у власність покупця товар, а саме: респіратор пелюстка, печатки, рукавиці та ін., хозтовари, а покупець зобов'язується прийняти даний товар і сплатити його вартість.

На підтвердження реальності господарських операцій позивач надав суду специфікації за даним договором, відповідно до яких поставка товару здійснювалась на умовах DDP м. Вольногорс (продавець зобов'язаний надати не розвантажений товар у розпорядження покупця або іншої особи, призначеної покупцем, на будь-якому прибулому транспортному засобі, у названому місці призначення, в узгоджену дату або в межах періоду, узгодженого для поставки.), накладні від 09.07.2011, 06.07.2011, 31.06.2011, 06.06.2011, 21.06.2011, прибуткові ордери №№ 003069, 002782, 002898, 003049, 002781, податкові накладні від 01.06.2011 № 26, від 06.06.2011 № 25, № 51, від 21.06.2011 № 33, № 34 та платіжні доручення про оплату придбаного товару.

Позивач в періоді щодо якого проводилась перевірка мав фінансово - господарські взаємовідносини з ТОВ "Южхімресурси" за договором поставки від 20.10.2008 № 691/В, згідно якого постачальник зобов'язується поставити у власність покупця товар, а саме: хімреактиви, хімпосуд, а покупець зобов'язується прийняти даний товар і сплатити його вартість.

На підтвердження реальності господарських операцій позивач надав суду специфікації за даним договором, відповідно до яких поставка товару здійснювалась на умовах самовивозу зі складу м. Дніпропетровськ, видаткові накладні від 16.11.2012, 05.12.2012, прибуткові ордери №№ 005-6898, 005-6929, податкові накладні від 16.11.2012 № 84, від 06.11.2012 № 22, від 12.11.2012 № 55 та платіжні доручення про оплату придбаного товару.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що позивач, у період, який перевірявся податковим органом, мав правовідносини з ТОВ "Форест-Трейд ЛТД" за договором договір від 26.07.2010 № 1071/3, згідно якого продавець зобов'язується передати у власність покупця піддони 4-х західні, а покупець зобов'язується прийняти товар й оплатити його.

На підтвердження реальності господарських операцій за зазначеним договором позивач надав суду специфікації за даним договором, видаткові накладні від 07.10.2011, 03.10.2011, 14.10.2011, 24.10.2011, 31.10.2011, податкові накладні від 07.10.2011 № 3, від 24.10.2011 № 6, від 14.10.2011 № 4, від 03.10.2011 № 1, від 31.10.2011 № 8 та платіжні доручення про оплату придбаного товару, які містять відмітку банку про проведення операції.

Позивачем на підтвердження факту наявності фінансово - господарських взаємовідносин з ПП "Промтраспоставка" надано суду копії рахунків-фактур від 27.07.2011 № П-00000991, від 25.07.2011 № П-00000974, прибуткових ордерів №004044, №004041, видаткові накладні від 04.08.2011, податкових накладних від 02.08.2011 № 35, № 36 та платіжних доручень.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що позивач, у період, який перевірявся податковим органом, мав правовідносини з т ТОВ "Атлантіс Схід Компані" (підрядник) за договорами підряду:

- від 31.05.2013 № 398-3, згідно якого замовник доручає, а підрядчик приймає на себе зобов'язання виконати роботи по будівництву бетонної площадки (S-764м2) Малишівського місценародження. Роботи виконуються із матеріалів підрядника та замовника. Вартість виконаних підрядником робіт уточняється по фактам надання актів форми КБ-2В, довідки КБ-3, оригіналів документів, підтверджуючих командировочні витрати;

- від 03.06.2013 № 400-3, згідно якого замовник доручає, а підрядчик приймає на себе зобов'язання виконати роботи по влаштуванню під'їзної і міжплощадочної автодороги (L=4448м2) Малишівського місценародження. Роботи виконуються із матеріалів підрядника та замовника. Вартість виконаних підрядником робіт уточняється по фактам надання актів форми КБ-2В, довідки КБ-3, оригіналів документів, підтверджуючих командировочні витрати;

- від 03.07.2013 № 483-3, згідно якого замовник доручає, а підрядчик приймає на себе зобов'язання виконати роботи по демонтажу будівель і цементно-бетонних автодоріг молочно-товарної ферми для підготовки основи під будівництво збагачувальної фабрики Малишівського місценародження. Вартість виконаних підрядником робіт уточняється по фактам надання актів форми КБ-2В, довідки КБ-3, оригіналів документів, підтверджуючих командировочні витрати.

Позивачем на підтвердження реальності господарських операцій за зазначеними договорами позивач надав суду акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2В), податкові накладні від 19.07.2013 № 5, від 31.07.2013 № 8, № 9, від 02.07.2013, від 30.07.2013 № 7, № 6 та платіжні доручення про оплату придбаних робіт.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ "Експо-центр "Метеор" (організатор) позивач надав суду акт виконаних послуг від 18.10.2012 до заявки-контракту № 185-М/12 від 16.10.2012, згідно якого вбачається, що організатор виконав в повному обсязі, а учасник прийняв послуги, передбачені заявкою-контрактом № 185-М/12 від 16.10.2012 про участь в конкурсі зварювальників, який проходив 16-18 жовтня 2012 року в рамках 12-ї Міжнародної виставки промислового обладнання і металообробки "Машпром-2012" в Універсальному спортивному палаці "Метеор" (м. Дніпропетровськ).

На підтвердження факту використання отриманого від контрагентів ТОВ "Форест-Трейд ЛТД", ПП "Промтраспоставка", ВКП "Афганець", ТОВ "Южхімресурси" у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку позивачем надано суду акти списання ТМЦ.

Відповідачем доказів, які б спростовували пояснення позивача та наданні ним докази суду не надано. Зокрема, відповідачем не надано доказів того, що контрагенти позивача ТОВ "Форест-Трейд ЛТД", ПП "Промтраспоставка", ВКП "Афганець", ТОВ "Екс по-центр "Метеор", ТОВ "Южхімресурси", ТОВ "Атлантіс Схід Компані" не відобразили у своїй податковій звітності операції з позивачем, а також, що ними не було сплачено податок на додану вартість з вказаних операцій. Відтак, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ "Форест-Трейд ЛТД", ПП "Промтраспоставка", ВКП "Афганець", ТОВ "Екс по-центр "Метеор", ТОВ "Южхімресурси", ТОВ "Атлантіс Схід Компані".

Посилання відповідача на акти №/22-11/36785055 б/д, № 2/2201/34330452 від 04.12.2012, № 421/04-16-22-02/32688663 від 24.10.2013 та № 693/20-34-22-01-05/34332486 від 24.10.2013 не приймаються судом до уваги з огляду на те, що як вбачається зі змісту зазначених актів наведеного в акті перевірки позивача при проведенні перевірок/звірок за результатами яких було складено зазначені акти фінансово - господарські взаємовідносини між позивачем та підприємствам щодо яких проводилась перевірка не досліджувались.

Необґрунтованість посилань відповідача на акти №484/22.1-09/31540744 від 15.02.2013,№481/22.5-11/31685169 від 15.02.2013 зумовлюється наступним.

Згідно з пунктом 4.4 розділу 4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок затверджених наказом державної податкової адміністрації України №236 від 22.04.2011 у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (далі - Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

Таким чином, акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання складається не за результатами проведення зустрічної звірки чи перевірки суб'єкта господарювання, а у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, з огляду на що зазначений акт може бути лише носієм інформації щодо наявності фактів, які унеможливлюють проведення зустрічної звірки та не може містити інформацію щодо фінансово - господарських відносин суб'єктів господарювання.

Таким чином, акти №484/22.1-09/31540744 від 15.02.2013,№481/22.5-11/31685169 від 15.02.2013, не можуть бути належними доказами на підтвердження допущення позивачем порушення норм податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами щодо яким їх було складено.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що інших доказів та обґрунтувань, крім зазначених, на підтвердження відсутності у позивача прав на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за фінансово - господарськими відносинами з контрагентами ТОВ "Форест-Трейд ЛТД", ПП "Промтраспоставка", ВКП "Афганець", ТОВ "Екс по-центр "Метеор", ТОВ "Южхімресурси", ТОВ "Атлантіс Схід Компані" суду не надано та не зазначено про причини неможливості їх надання, суд дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем та зазначеними мали реальний товарний характер.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, встановлено, що витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пунктів 150.1 та 150.3 статті 150 Податкового кодексу України, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт); вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорт); з метою оподаткування цим податком до експорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг), які перебувають у вільному обігу на території України, до митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України; з метою оподаткування цим податком до імпорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг) з-під митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України, для їх подальшого вільного обігу на території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно із пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Реальність та товарність господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ "Форест-Трейд ЛТД", ПП "Промтраспоставка", ВКП "Афганець", ТОВ "Екс по-центр "Метеор", ТОВ "Южхімресурси", ТОВ "Атлантіс Схід Компані" в ході судового розгляду справи судом було встановлено, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що у позивача було право на формування податкового кредиту по операціях з зазначеними контрагентами.

Крім того, згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "Булвес" АД проти Болгарії (заява №3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки для отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області № від 05.03.2014, № від 05.03.2014 та № від 05.03.2014.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов