Справа № 442/823/13- а
Суддя: Курус Р. І.
Дата ухвалення: 2013-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/823/13- а
Справа №442/823/13-а
Провадження №2-а/442/58/2013
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2013 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючої судді Курус Р.І.

з участю секретаря - Возняк І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Дрогобицької міської ради, третьої особи ОСОБА_7 про визнання рішення незаконним, визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просять визнати незаконним підпункт 2.3. пункту 2 рішення Дрогобицької міської ради від 30.11.2012 року за №816 "Про надання згоди на розроблення технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки" в частині надання згоди ОСОБА_7 на розроблення технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 143 кв.м. на вул. Трускавецькій (у дворі будинку №29), для ведення городництва (для надання в оренду). Також просять визнати бездіяльність відповідача щодо розгляду питання про надання їм земельної ділянки у спільну сумісну власність розміром 890 кв.м. для обслуговування житлового будинку на вул. Трускавецькій, 35 в м. Дрогобичі і вільної земельної ділянки позаду магазину "Будівельні матеріали" на вул. Трускавецькій в м. Дрогобичі розміром 150 кв.м. та зобовязати відповідача розглянути таке їхня питання у визначений законом спосіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що провадження в частині визнання незаконним рішення по даній адміністративній справі підлягає закриттю, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що міська рада має право розпоряджатися землями територіальних громад, яке вона здійснює шляхом: передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування і вилучення їх із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викупу земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організації землеустрою; координації діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного й екологічного законодавства; обмеження, тимчасової заборони (зупинення) використання земель громадянами та юридичними особами в разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовки висновків щодо вилучення (викупу) і надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміни меж районів у містах із районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

При цьому, як вбачається зі змісту зазначеної статті, міська рада має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Таким чином, при здійсненні повноважень власника землі рада є не суб'єктом владних повноважень у тому значенні цього терміна, в якому його вжито у пункті 1 частини першої статті 17 КАС, а рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію свого права розпоряджатися землею.

З огляду на вказане, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивачів у частині визнання незаконним підпункту 2.3. пункту 2 рішення Дрогобицької міської ради від 30.11.2012 року за №816 "Про надання згоди на розроблення технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки" в частині надання згоди ОСОБА_7 на розроблення технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 143 кв.м. на вул. Трускавецькій (у дворі будинку №29), для ведення городництва (для надання в оренду) - не є адміністративними, оскільки такі вимоги позивача не стосуються захисту їхніх прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Тобто, предмет спору в даній справі безпосередньо повязаний з можливістю розпорядження власником, в особі місцевої ради, землями територіальної громади.

Таку ж позицію щодо визначення юрисдикції справ та їх підсудності висловив і Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові №3 від 01 березня 2013 року (пункти 6-7) "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ".

Отже, в даному випадку між сторонами існує спір про право, що в свою чергу виключає розгляд саме цих позовних вимог у порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу (ч. 3 ст. 157 КАС України).

Крім цього, представником позивачів адвокатом ОСОБА_8 подано заяву про відкликання (залишення без розгляду) їхніх позовних вимог в частині визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, яка підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 11 КАС України кожна особа, яка звернулась за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Пунктом 5 частини 1, частиною 3 статті 155 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо надійшло клопотання позивача про відкликання позову.

Отже, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивачів про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії слід залишити без розгляду.

Разом з тим, оскільки провадження в частині позовних вимог щодо визнання рішення незаконним закривається, а судом саме щодо цих позовних вимог ухвалою від 01.02.2013 року було вжито заходи по їх забезпеченню, решту позовних вимог залишено без розгляду, а тому суд вважає, що такі (заходи) слід скасувати.

Враховуючи наведене та керуючись п. 5 ч. 1, ч. 3 ст. 155, п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 157 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Провадження за позовними вимогами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Дрогобицької міської ради, третьої особи ОСОБА_7 про визнання рішення незаконним - закрити.

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Дрогобицької міської ради, третьої особи ОСОБА_7 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вичинити певні дії залишити без розгляду.

Скасувати заходи по забезпеченню адміністративного позову, встановлені ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 лютого 2013 року, а саме:

- зупинення дії підпункту 2.3. пункту 2 рішення Дрогобицької міської ради від 30.11.2012 року за №816 "Про надання згоди на розроблення технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки" в частині надання згоди ОСОБА_7 на розроблення технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 143 кв.м. на вул. Трускавецькій (у дворі будинку №29), для ведення городництва (для надання в оренду);

- заборону Дрогобицькій міській раді здійснювати будь-які дії щодо затвердження технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення городництва, та передачу в оренду або приватну власність земельної ділянки площею 143 кв.м. на вул. Трускавецькій (у дворі будинку №29), для ведення городництва ОСОБА_7.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя