Справа № 372/5173/14-а
Суддя: Кравченко М. В.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/5173/14-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 червня 2015 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Радченко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними і скасування протоколу та постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним і скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 767195 від 01.10.2014 року, складений відносно ОСОБА_1, скасувати постанову серії АВ № 790687 від 10 жовтня 2014 року заступника начальника Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 гривень, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права при її винесенні, порушенні прав позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпідставність висновків інспектора при проведенні перевірки та складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що порушення прав позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, помилковість і безпідставність висновків перевірки, закінченя строків притягнення до відповідальності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоч про час і місце судового розгляду належно повідомлений, подав заперечення, в яких проти позову заперечив, просив слухати справу за його відсутності.

Згідно ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи неявку відповідача, суд вважав можливим розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи доази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується актом, протоколом, постановою, рішенням суду.

01 жовтня 2014 року головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області ОСОБА_4 за наслідками документальної планової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було складено акт № 2736/17-03/НОМЕР_1, що підтверджується актом.

Цього ж дня 01 жовтня 2014 року головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 767195 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164-1 КУпАП, при цьому у протоколі відсутні підписи та пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що підтверджується протоколом.

07 жовтня 2014 року ФОП ОСОБА_1 подала до відповідача заперечення на акт № 2736/17-03/НОМЕР_1, що підтверджується відміткою на запереченнях.

10 жовтня 2014 року заступником начальника Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області ОСОБА_2 було винесено постанову серії АВ № 790687 по справі про адміністративне правопорушення, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 гривень, що підтверджується постановою.

09 червня 2015 року постановою Київського окружного адміністративного суду визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області від 17.05.2014 року № /3292, задоволено інші вимоги позивача, який оскаржував висновки перевірки, викладені в акті № 2736/17-03/НОМЕР_1, що підтверджується судовим рішенням.

Згідно ч.1 ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Вказаний протокол складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не відсутні будь-які підписи особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тому суд вважає доведеними посилання позивача на те, що вона не була ознайомлена із її правами та обовязками, не було надано можливості надати пояснення, не було повідомлено про місце і час розгляду справи, їй не було вручено другий примірник протоколу. В протоколі відсутні дані про свідків правопорушення, згідно пояснень позивача такі свідки відповідачем не опитувались і не залучались.

Таким чином, доводи позову про неправомірність дій в частині складення протоколу про адміністративне правопорушення знайшли підтвердження під час судового розгляду, з матеріалів справи вбачається, що складений відповідачем протокол оформлений без дотримання вимог ст.256 КУпАП, дії відповідача не ґрунтуються на законі, а оскаржувана постанова ґрунтуються на висновками незаконно складеного протоколу про адміністративне правопорушення, тому їх слід вважати неправомірними.

Оцінюючи викладені вище обставини, суд вважає, що оскаржуваний протокол не відповідає вимогам чинного законодавства, однак він не є самостійним предметом оскарження в силу того, що не породжує безпосередніх правових наслідків, окрім виникнення підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, тому зміст протоколу повинен оцінюватись в межах процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто як письмовий доказ за положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, вимоги адміністративного позову про визнання недійсним і скасування протоколу суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вони не підпадають під дію КАС України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте, як свідчать матеріали справи на розгляд справи про адміністративне правопорушення позивач взагалі не викликалась, а постанова їй направлена поштою разом із попередньо складеним протоколом.

В порушення ст. 278 цього ж Кодексу, відповідно до якої орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання щодо сповіщення осіб, які беруть участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, справу було розглянуто, незважаючи на те, що на момент її розгляду були відсутні відомості про отримання особою повідомлення про розгляд справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Всупереч наведених вимог закону посадовою особою, що проводила розгляд справи про адміністративне правопорушення, не з'ясовано питання щодо того, чи взагалі підлягає позивач адміністративній відповідальності, оскільки визначені законом строки накладення адміністративного стягнення сплинули, а наявність заперечень платника податку свідчить про відсутність узгодженої суми податку. Це призвело надалі до незаконного притягнення до адміністративної відповідальності особи, в діях якої відсутній склад правопорушення.

Подані суду докази не містять відомостей про дотримання відповідачем процедури розгляду справ про адміністративне правопорушення, визначеної ст.ст. 278-280 КУпАП, виконання відповідачем приписів ст.ст. 7, 9, 23, 33, 245, 247, 268 КУпАП, чим порушено законні права позивача. Враховуючи викладене суд покладає в основу судового рішення доводи позивача, відповідно до яких позивач не була запрошена та присутня на розгляді справи про адміністративне правопорушення, їй не розяснювались її права, вона не була ознайомлена із протоколом про адміністративне правопорушення, позбавлена можливості надати пояснення по суті правопорушення, їй своєчасно не було надано копії відповідних процесуальних документів.

Сукупність встановлених судом обставин вказує на суттєві порушення законодавства при складенні протоколу, винесенні оскаржуваної постанови та у процедурі притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому оскаржувану постанову слід скасувати з огляду на грубі порушення процесуального законодавства.

За таких обставин, суд вважає, що достатні правові та фактичні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутні, тому провадження у слід закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд вважає, що позивачем не пропущено строки звернення до адміністративного суду, причини пропуску визначеного оскаржуваною постановою строку на її оскарження слід вважати поважними, оскільки позивач не була присутня при розгляді справи про адміністративне правопорушення, постанова їй направлена поштою із значною затримкою, матеріали справи не містять достовірних даних про дату отримання позивачем оскаржуваної постанови.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно ч.2 цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду відповідачем не подано жодних доказів в обґрунтування правомірності рішення субєкта владних повноважень, письмові заперечення відповідача не містять переконливих відомостей на підтвердження його правової позиції, при цьому доводи позовної заяви підтверджуються наявними у справі належними і допустимими доказами, тому суд вважає, що всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України відповідач не довів правомірності своїх дій.

Згідно ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що оскаржувані дії відповідача як субєкта владних повноважень є неправомірними, оскільки не узгоджуються із положеннями чинного законодаства України та суперечать вимогам ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Оскільки наявні у матеріалах справи докази вказують на неправомірність дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, позов слід визнати обґрунтованим, тому він підлягає задоволенню в частині доведених вимог.

Керуючись ст.ст. 9, 17, 71, 158-163 КАС України, ст.293 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АВ № 790687 від 10 жовтня 2014 року заступника начальника Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Обухівський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання постанови в повному обсязі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.В.Кравченко