Справа № 2а-3216/10/0370
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 червня 2015 року Справа № 2а-3216/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мачульського В.В.,

суддів Ксензюка А.Я., Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання Шаблій Л.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2013 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства доходів і зборів України, Ягодинської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Заява обґрунтована тим, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2011 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.06.2012 року, його поновлено на посаді головного інспектора сектору оперативно-пошукової роботи оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Ягодинської митниці з 18.11.2010 року, стягнуто з Ягодинської митниці суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 2671,24 грн. Постанову в частині поновлення на роботі та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання. На виконання зазначеної постанови митним органом 10.06.2013 року видано наказ № 990-к про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного інспектора сектору оперативно-пошукової роботи оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Ягодинської митниці з 18.11.2010 року. Оскільки митним органом постанова Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року фактично виконана 10.06.2013 року, тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з Ягодинської митниці Міндоходів середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на посаді, починаючи з 21.12.2010 року до моменту поновлення його на роботі.

Ухвалою суду від 11.06.2015 року допущено процесуальне правонаступництво у справі замінено відповідачів - Міністерство доходів і зборів України, його правонаступником - Державною фіскальною службою України, Ягодинську митницю Міндоходів, його правонаступником - Волинською митницею ДФС.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді підтримав з підстав, у ній викладених, просить її задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні заяву про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі не визнав з підстав викладених в письмових запереченнях (т.2 а.с220-224)., посилаючись на те, що відповідачами вживались заходи, спрямовані на самостійне виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді. З урахуванням необхідності дотримання норм Кодексу законів про працю України в частині недопущення порушень трудових прав інших працівників Ягодинської митниці, вирішення питання про поновлення позивача на посаді вимагало певного часу. Крім того порядок виконання судового рішення в адміністративних справах встановлений ст. 257 КАС України. Законодавством передбачено два способи виконання рішення сулу негайне (добровільне) та примусове. Позивач маючи на руках виконавчий лист від 05.01.2011 року протягом двох років зволікав та не предявляв його до виконання, а отже не було ініціативи з боку позивача негайно працевлаштуватись на попередній роботі. Таким чином, затримка виконання судового рішення спричинена незалежними від відповідача причинами, в тому числі бездіяльністю ОСОБА_1. Просить суд відмовити в задоволенні заяви позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, дослідивши подані суду письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі є безпідставною та не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2011 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.06.2012 року, позов задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано пункт 2 наказу Державної митної служби України від 28.10.2010 року № 2042-к «По особовому складу», пункти 2,3,4 наказу Ягодинської митниці від 29.10.2010 року № 751-к «Про оголошення наказу Державної митної служби України від 28.10.2010 року № 2042-к «По особовому складу», наказ Ягодинської митниці від 18.11.2010 року № 824-к «Про внесення змін до наказу Ягодинської митниці від 29.10.2010 року № 751-к «Про оголошення наказу Держмитслужби України від 28.10.2010 року № 2042-к «По особовому складу» в частині, що стосується звільнення ОСОБА_1 з митних органів України, поновлено ОСОБА_1 на посаді головного інспектора сектору оперативно-пошукової роботи оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Ягодинської митниці з 18.11.2010 року, стягнуто з Ягодинської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 2671,24 грн. Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 2610,53 грн. звернуто до негайного виконання.

З матеріалів справи вбачається, що 05.01.2011 року Волинським окружним адміністративним судом за заявою представника позивач вх. 22859/10 від 29.12.2010 року було видано виконавчий лист в частині, допущеній до негайного виконання.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного інспектора сектору оперативно-пошукової роботи оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Ягодинської митниці з 18.11.2010 року було виконане 10.06.2013 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією наказу Держмитслужби України від 10.06.2013 року № 990-к «По особовому складу митних органів».

Згідно з статтею 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Суд не погоджується з твердженнями позивача, що рішення про поновлення його на роботі не виконувалося саме з вини відповідачів по справі на яких був покладений обов'язок негайно виконати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року у даній справі в частині поновлення позивача на посаді.

Так, згідно з ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно із вимогами ч.1 ст.258 КАС України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається виконавчий лист.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), в тому числі в адміністративних справах, що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються КАС України, Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі Закон України № 606-ХІV), Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5.

За правилами зазначених нормативних актів, зокрема ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 19 Закону «Про виконавче провадження» виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. При цьому, однією із підстав відкриття виконавчого провадження може бути заява стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно абзацу 2 частини другої статті 25 Закону України № 606-ХІV у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом (Частина друга статті 76 Закону України № 606-ХІV).

З аналізу положень зазначених норм закону, правові підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі виникають за наявності вини у невиконання рішення, в тому числі в добровільному порядку.

Така ж правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в рішеннях від 21.01.2015 року у справах № К/800/48477/14 та № К/800/46708/14.

В судовому засіданні встановлено, що рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді не виконувалося також з вини самого ОСОБА_1, хоча воно підлягало негайному виконанню, оскільки позивач взагалі не звертався з виконавчим листом до відділу примусового виконання судових рішень.

Також необхідно вказати, що, враховуючи конституційно закріплений принцип свободи вибору громадянами виду своєї трудової діяльності, та з метою визначення свого бажання працювати після прийняття судового рішення про поновлення на посаді, необхідна ініціатива поновленої особи з цього питання перед працедавцем. Визнане судом право працівника на поновлення на роботі має приватний характер, тому не може бути реалізоване без волевиявлення цього працівника. Більше того, відновлення в правах працівника без його ініціативи може призвести до порушень законодавства (нез'явлення на роботі без поважних причин, тобто прогулу, безпідставної виплати заробітної плати, зокрема, у разі перебування особи на обліку в центрі зайнятості, порушення антикорупційного законодавства у разі працевлаштування особи під час вимушеного прогулу в іншій структурі тощо).

Крім того, статтею 29 КЗпП України передбачено певні обов'язки власника або уповноваженого ним органу щодо працівників, які прийняті, поновлені на посаді. Виконання цих обов'язків можливе лише за ініціативними діями обох сторін у трудових правовідносинах (працівника та працедавця).

В матеріалах справи відсутні дані про подання позивачем виконавчих листів до примусового виконання і в судовому засіданні ОСОБА_1 ствердив, що не звертався до виконавчої служби з приводу примусового виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2010 року.

Враховуючи те, що з дати постановлення судового рішення - 21.12.2010 року про поновлення позивача на посаді головного інспектора сектору оперативно-пошукової роботи оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Ягодинської митниці, він не пред'являв у державну виконавчу службу отриманий виконавчий лист від 05.01.2011 року про поновлення на посаді для виконання, тому підстав вважати доведеною вину власника у затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі немає.

Суд звертає увагу на те, що строк, протягом якого не виконувалась постанова суду є досить тривалим з 22.12.2010 року по 12.06.2013 року ( 619 робочих днів) і заявником не наведено суду жодних обставин, які б давали підстави стверджувати вину відповідача та спростовували б висновки про бездіяльність самого позивача та його небажання працювати на посаді, на якій його було поновлено.

Крім того, з представленого в судовому засіданні реєстру на перерахування заробітної плати за ІІ половину на особові рахунки за лютий 2015 року Волинської митниці ДФС, вбачається, що ОСОБА_1 за затримку виконання рішення суду отримав грошові кошти в розмірі 60055,70 грн. (т.2 а.с.227-229).

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задоволенню не підлягає.

Керуючись частинами третьою, пятою, сьомою статті 160, статтею 165 КАС України, на підставі статті 236 Кодексу законів про працю України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, яка буде складена в повному обсязі 30 червня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий

Суддя В.В.Мачульський

Судді: В.Я.Ксензюк

ОСОБА_3