Справа № 2-а/679/41/2015
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/679/41/2015

Головуючий у 1-й інстанції: Гаврищук Л.П.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

24 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин Хмельницької області, третя особа відкрите акціонерне товариство "Львівенергоремонт" про скасування рішення про відмову в зарахуванні періодів до пільгового стажу за Списком №2,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин Хмельницької області, третя особа відкрите акціонерне товариство "Львівенергоремонт" про скасування рішення про відмову в зарахуванні періодів до пільгового стажу за Списком №2

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 квітня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Сторони та третя особа в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧЕАС (посвідчення Серія НОМЕР_1) і має право на пенсію зі зниженим пенсійним віком на 10 років. По досягненню 49 річного віку звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2. Відповідач зарахував до пільгового стажу позивача період його роботи з 22.04.2002 току по 25.09.2007 року на посаді слюсаря з ремонту РТО ЦРТМО в ВП «Атомремонтсервіс» НАЕК «Енергоатом» та відмовив в зарахуванні періодів роботи з 11.06.1987 року по 31.05.2000 року та з 04.09.2000 року по 04.04.2002 року в ВАТ "Львівенергоремонт» на Хмельницькій АЕС на посадах слюсаря-ремонтника зайнятого на ремонті котельного, турбінного (паро-газотурбінного) устаткування, електрогазозварювальника ручної зварки, слюсаря зайнятого на обслуговуванні та ремонті турбінного, паро-газотурбінного устаткування, устаткування паливоподавання і пилеприготування, що забезпечує його роботу, посилаючись на те, що неможливо провести зустрічну перевірку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження ним виконання робіт за Списком №2, якими зокрема є трудова книжка, яка являється основним документом, що підтверджує стаж роботи та накази про проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає, що оскаржувану постанову слід змінити із наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років.

Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які відпрацювали на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним у встановленому порядку (чоловіки - 12 років 6 місяців і більше, жінки - 10 років і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на один рік понад передбачений цією статтею.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії призначатимуться за нормами цього Закону виходячи з вимог віку, стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

За змістом пункту «б» ч.1 ст.13 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці,- за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць-після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442 ), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку№ 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до ст.62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.100 Закону № 1788-XII, особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.3 "Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року (далі Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилась чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період робіт із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно.

Відповідно до п. 8. Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються "Список N 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" і "Список N 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 N 1173.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Судом першої інстанції із записів в трудовій книжці ОСОБА_2 встановлено, що останній з 11.06.1981 року по 25.08.1993 року працював слюсарем-ремонтником зайнятим на ремонті котельного, турбінного (паро-газотурбінного) устаткування на Хмельницькій АЕС; з 15.05.1990 року по 25.03.1997 року--на посаді електрозварювальника ручної зварки; з 26.03.1997 року по 14.11.1999 року-- на посаді слюсаря-ремонтника зайнятого на ремонті котельного, турбінного(паро-газотурбінного) устаткування; з 15.11.1999 року по 31.05.2000 року та з 04.09.2000 року по 04.04.2002 року-на посаді слюсаря, зайнятого на обслуговуванні, ремонті турбінного паро-газотурбінного устаткування.

Вищезазначене також підтверджується наступними доказами:

-довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою ВАТ "Львівенергоремонт" за № 240/3 від 02.07.2014 року відповідно до якої ОСОБА_2. в період з 11.06.1981 року по 25.08.1993 року працював за професією слюсаря-ремонтника зайнятого на ремонті котельного, турбінного (паро-газотурбінного) устаткування на Хмельницькій АЕС, що передбачена Списком №2 розділу XIV позиція 7233.1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173;

-довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою ВАТ "Львівенергоремонт" за № 240/4 від 02.07.2014 року відповідно до якої ОСОБА_2. в період з 15.05.1990 року по 25.03.1997 року працював за професією електрозварювальника ручної зварки, що передбачена Списком № 2 розділу XXXIII підрозділ 906, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 серпня 1991 року № 10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162;

-довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою ВАТ "Львівенергоремонт" за № 240/5 від 02.07.2014 року, якою підтверджується, що ОСОБА_2. в період з 26.03.1997 року по 14.11.1999 року працював за професією слюсаря-ремонтника зайнятого на ремі котельного, турбінного(паро-газотурбінного) устаткування на Хмельницькій АЕС, що передбачена Списком №2 розділу XIII підрозділ 2140000а-18455, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162;

-довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою ВАТ "Львівенергоремонт" за № 240/6 від 02.07.2014 року, якою підтверджується, що ОСОБА_2. в період з 15.11.1999 року по 31.05.2000 року та з 04.09.2000 року по 04.04.2002 року працював за професією слюсаря, зайнятого на обслуговуванні, ремонті турбінного паро-газотурбінного устаткування, що передбачена Списком №2 розділу XIII підрозділ 2140000а-18455, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

-наказом ВАТ «Львівенергоремонт» від 28.08.2001 року № 160 про атестацію робочих місць за умовами праці.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованим висновок першої інстанції про те, що зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача за Списком №2 підлягають спірні періоди його роботи з 11.06.1987 року по 21.08.1992 року та з 28.08.2001 року 04.04.2002 року, оскільки вони крім записів в трудовій книжці, підтверджені також уточнуюючими довідками та результатами атестації на підприємстві.

Що стосується зарахування до пільгового стажу роботи спірних періодів з 22.08.1992 року по 31.05.2000 року та з 04.09.2000 року по 27.08.2001 року, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції із копії наказу ВАТ «Львівенергоремонт» № 160 (а.с. 23), атестація робочих місць у ВП (ВАТ) «Львівенергоремонт» вперше була проведена 28.08.2001 року, матеріали справи не містять відомостей про те, що атестація на підприємстві проводилась 12.10.1999 року, на яку посилається суд першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що оскільки законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств то права особи, яка звернулась за призначенням пенсії не повинні бути обмежені, через неналежне виконання посадовими особами підприємства своїх обов'язків, проте відповідно до ст.13 Закону № 1788-ХІІ, однією з необхідних умов для виникнення у особи права на пільгову пенсію за Списками №№1,2 є документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 25 листопада 2014 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином періоди роботи позивача після 22.08.1992 року, які не підтверджені результатами атестації робочих місць на підприємстві не підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про наявність у відповідача обов'язку призначити ОСОБА_2 пенсію, відповідно до п."б" ст.13 Закону № 1788-ХІІ, оскільки з врахуванням позивачу до пільгового стажу роботи спірних періодів з 11.06.1987 року по 21.08.1992 року та з 28.08.2001 року 04.04.2002 року цей стаж складатиме понад 10 років, що є достатнім для призначення пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Що стосується позовної вимоги про зобов'язання відповідача прийняти до уваги довідку про заробітну плату № 240/2 від 02.07.2014 року та застосувати її при обчисленні пенсії у разі якщо її застосування не призведе до зменшення розміру пенсії то суд апеляційної інстанції вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відтак, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, а тому ухвалення судового рішення щодо захисту прав та інтересів особи на майбутнє, передбачаючи, що вони можуть бути порушені, є безпідставним.

Отже на думку колегії суддів, суд першої інстанції не врахував, що судове рішення не може бути ухвалено під умовою та дійшов до передчасного висновку про задоволення вказаної позовної вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема змінити постанову суду.

За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, однак із помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Відповідно до ч.6 ст. 94 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин Хмельницької області, третя особа відкрите акціонерне товариство "Львівенергоремонт" про скасування рішення про відмову в зарахуванні періодів до пільгового стажу за Списком №2 змінити.

Абзац другий постанови викласти наступним чином:

"Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Нетішині Хмельницької області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу роботи за Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах преіоди роботи з 11.06.1987 року по 21.08.1992 року та з 28.08.2001 року 04.04.2002 року, й призначити пенсію на пільгових умовах, відповідно до п."б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з 26.09.2014 року.

Абзац третій постанови виключити.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

Гонтарук В. М.