Справа № 806/1073/15
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"23" червня 2015 р. Справа № 806/1073/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Одемчука Є.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3

від відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" квітня 2015 р. у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" до Житомирської митниці Державної митної служби України про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з додатковою відповідальністю "ЖЛ" (далі - ТДВ "ЖЛ") із позовом до Житомирської митниці Державної митної служби України (під час розгляду справи судом першої інстанції відповідача - Житомирську митницю ДМС України замінено на Житомирську митницю ДФС) про скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 22 жовтня 2014 року №101060000/2014/300333/2, від 23 жовтня 2014 року №101060000/2014/300334/2, від 30 жовтня 2014 року №101060000/2014/300339, від 30 жовтня 2014 року №101060000/2014/300340/2, від 3 листопада 2014 року №101060000/2014/300341/2, від 5 листопада 2014 року №101060000/2014/300342/2, від 6 листопада 2014 року №101060000/2014/300344/2, від 10 листопада 2014 року №101060000/2014/300350/2, від 11 листопада 2014 року №101060000/2014/300352/2, від 8 січня 2015 року №101060000/2015/300002/2.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 р. адміністративний позов задоволено.

Скасовано рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів №101060000/2014/300333/2 від 22 жовтня 2014 року, №101060000/2014/300334/2 від 23 жовтня 2014 року, №101060000/2014/300339/2 від 30 жовтня 2014 року, №101060000/2014/300340/2 від 30 жовтня 2014 року, №101060000/2014/300341/2 від 3 листопада 2014 року, №101060000/2014/300342/2 від 5 листопада 2014 року, №101060000/2014/2014/300344/2 від 6 листопада 2014 року, №101060000/2014/300350/2 від 10 листопада 2014 року, №101060000/2014/300352/2 від 11 листопада 2014 року, №101060000/2014/300002/2 від 8 січня 2015 року.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" 388 грн 35 коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Житомирська митниця Державної фіскальної служби України звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представник позивача в засіданні суду заперечив проти доводів апеляційної скарги. Вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 25 квітня 2014 року між компанією "Coplana-Cooperativa Agroindustrial" (м.Сан-Паулу, Бразилія), (Продавець) та ТДВ "ЖЛ" (Покупець) укладено контракт №BRAS/671, відповідно до якого продавець продає, а покупець купує арахіс сирий лущений (Код ТНВЄД НОМЕР_1) у кількості, асортименті та за цінами у відповідності до специфікацій, що прикладаються до кожної поставки, та є невід'ємною частиною даного контракту (Пункт 1.1) (а.с.83-87).

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 контракту ціна товару встановлюється у доларах США і вказується у специфікації та експортному інвойсі на кожну поставку. Загальна сума даного контракту складає не більше 1000000 доларів США і складається з всіх специфікацій до даного контракту, котрі є його невід'ємною частиною. Валюта платежу долари (а.с.83).

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 контракту товари поставляються на умовах СІF Одеса, Україна (редакція Інкотермс 2010). Умови поставки у редакції Інкотермс 2010 можуть змінюватись окремо на кожну поставку у специфікаціях. Підпунктом 3.2 пункту 3 контракту встановлено, що ціна товару включає в себе усі витрати у відповідності з умовами СІF.

Також до суду надано специфікації №1 та №2 до контракту №BRAS/671 від 25 квітня 2014 року за якими відбувалась поставка товару (а.с.88-89). У специфікації №1 зазначено вартість товару у розмірі 1200 доларів США за метричну тону, товар - арахіс сирий лущений сорту Раннер, половинки (код ТНВЕД НОМЕР_1). У специфікації №2 зазначено вартість товару у розмірі 1200 доларів США за метричну тону, товар - арахіс сирий лущений сорту Раннер 50/60 та сорту Раннер 60/70.

Позивач протягом жовтня 2014 року та січня 2015 року розмитнював товар отриманий за контрактом від 25 квітня 2014 року №BRASIL/671.

22 жовтня 2014 року Житомирська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №101060000/2014/300333/2 (а.с.33), відповідно до якого митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, подані для митного оформлення містять розбіжності (відповідно до умов 2.1 Контракту від 25 квітня 2014 року №BRAS/671 ціна товару встановлюється в доларах США та вказується в специфікації та експортному рахунку (інвойсі) на кожну поставку, хоча така специфікація на дану поставку не надавалась) та не містить всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (а саме: інформації щодо ступеня обробки товару, що в свою чергу впливає на числові значення складових митної вартості та ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари), та у зв'язку з неподанням декларантом на письмову вимогу органу доходів та зборів відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: специфікації виробника товару; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. За інформацією, яка наявна у органу доходів та зборів, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Проведено процедуру консультацій між органом доходів та зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-64 Митного кодексу України. За результатами проведеної консультації встановлено, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у звязку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г в звязку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях митної декларації №101060000/2014/005214 від 25 квітня 2014 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (а.с.33).

23 жовтня 2014 року Житомирська митниця прийняла рішення №101060000/2014/300334/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.34), відповідно до якого митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, подані для митного оформлення містять розбіжності (відповідно до умов 2.1 Контракту від 25 квітня 2014 року №BRAS/671 ціна товару встановлюється в доларах США та вказується в специфікації та експортному рахунку (інвойсі) на кожну поставку, хоча така специфікація на дану поставку не надавалась). В рахунку-фактурі №2867/2014 від 15 серпня 2014 року, платіжному дорученні №123 від 9 жовтня 2014 року та контракті від 25 квітня 2014 року №BRAS/671 зазначені різні номери рахунку, щодо оплати) та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (а саме: інформації щодо ступеня обробки товару, що в свою чергу впливає на числові значення складових митної вартості та ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари), та у зв'язку з неподанням декларантом на письмову вимогу органу доходів та зборів відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: специфікації виробника товару; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. За інформацією, яка наявна у органу доходів та зборів, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Проведено процедуру консультацій між органом доходів та зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-64 Митного кодексу України. За результатами проведеної консультації встановлено, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у звязку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г в звязку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях митної декларації №101060000/2014/005214 від 25 квітня 2014 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (а.с.34).

30 жовтня 2014 року Житомирська митниця прийняла рішення №101060000/2014/300339/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.35), відповідно до якого митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, подані для митного оформлення містять розбіжності (відповідно до умов 2.1 Контракту від 25 квітня 2014 року №BRAS/671 ціна товару встановлюється в доларах США та вказується в специфікації та експортному рахунку (інвойсі) на кожну поставку, хоча така специфікація на дану поставку не надавалась). В рахунку-фактурі №2852/2014 від 8 серпня 2014 року рахунок на який перераховувались кошти відрізняється від рахунку заявленого в платіжному дорученні №139 від 15 жовтня 2014 року та контракті від 25 квітня 2014 року №BRAS/671 та не містить всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (а саме: інформації щодо ступеня обробки товару, що в свою чергу впливає на числові значення складових митної вартості та ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари), та у зв'язку з неподанням декларантом на письмову вимогу органу доходів та зборів відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: каталоги та специфікації виробника товару; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. За інформацією, яка наявна у органу доходів та зборів, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Проведено процедуру консультацій між органом доходів та зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-64 Митного кодексу України. За результатами проведеної консультації встановлено, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у звязку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г в звязку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях митної декларації №101060000/2014/005214 від 25 квітня 2014 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (а.с.35).

30 жовтня 2014 року Житомирська митниця прийняла рішення №101060000/2014/300340/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.36), відповідно до якого митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, подані для митного оформлення містять розбіжності (відповідно до умов 2.1 Контракту від 25 квітня 2014 року №BRAS/671 ціна товару встановлюється в доларах США та вказується в специфікації та експортному рахунку (інвойсі) на кожну поставку, хоча така специфікація на дану поставку не надавалась). Відомості про банківський рахунок продавця у інвойсі від 11 серпня 2014 року №2853/2014 відрізняється від відомостей про банківський рахунок продавця у платіжному дорученні №140 від 11 серпня 2014 року та не містить всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (а саме: інформації щодо ступеня обробки товару, що в свою чергу впливає на числові значення складових митної вартості та ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари), та у зв'язку з неподанням декларантом на письмову вимогу органу доходів та зборів відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: специфікації виробника товару; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. За інформацією, яка наявна у органу доходів та зборів, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Проведено процедуру консультацій між органом доходів та зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-64 Митного кодексу України. За результатами проведеної консультації встановлено, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у звязку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г в звязку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях митної декларації №101060000/2014/005214 від 25 квітня 2014 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (а.с.36).

3 листопада 2014 року Житомирська митниця прийняла рішення №101060000/2014/300341/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.37), відповідно до якого митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, подані для митного оформлення містять розбіжності (відповідно до умов 2.1 Контракту від 25 квітня 2014 року №BRAS/671 ціна товару встановлюється в доларах США та вказується в специфікації та експортному рахунку (інвойсі) на кожну поставку, хоча така специфікація на дану поставку не надавалась). Відомості про банківський рахунок продавця у інвойсі від 11 серпня 2014 року №2854/2014 відрізняються від відомостей про банківський рахунок продавця у платіжному дорученні №140 від 11 серпня 2014 року та не містить всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (а саме: інформації щодо ступеня обробки товару, що в свою чергу впливає на числові значення складових митної вартості та ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари), та у зв'язку з неподанням декларантом на письмову вимогу органу доходів та зборів відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: специфікації виробника товару; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. За інформацією, яка наявна у органу доходів та зборів, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Проведено процедуру консультацій між органом доходів та зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-64 Митного кодексу України. За результатами проведеної консультації встановлено, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у звязку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г в звязку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях митної декларації №101060000/2014/005214 від 25 квітня 2014 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (а.с.37).

5 листопада 2014 року Житомирська митниця прийняла рішення №101060000/2014/300342/2 про коригування митної вартості товарів, відповідно до якого митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, подані для митного оформлення містять розбіжності (відповідно до умов 2.1 Контракту від 25 квітня 2014 року №BRAS/671 ціна товару встановлюється в доларах США та вказується в специфікації та експортному рахунку (інвойсі) на кожну поставку, хоча така специфікація на дану поставку не надавалась). В рахунку фактурі №2858/2014 від 11 серпня 2014 року рахунок на який перераховуються кошти відрізняється від рахунку заявленого в платіжному дорученні №147 від 17 жовтня 2014 року та контракті BRAS/671 від 25.04.2014 та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (а саме: інформації щодо ступеня обробки товару, що в свою чергу впливає на числові значення складових митної вартості та ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари), та у зв'язку з неподанням декларантом на письмову вимогу органу доходів та зборів відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: каталоги та специфікації виробника товару; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. За інформацією, яка наявна у органу доходів та зборів, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Проведено процедуру консультацій між органом доходів та зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-64 Митного кодексу України. За результатами проведеної консультації встановлено, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у звязку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г в звязку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях митної декларації №101060000/2014/005214 від 25 квітня 2014 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (а.с.178).

6 листопада 2014 року Житомирська митниця прийняла рішення №101060000/2014/300344/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.39), відповідно до якого митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, подані для митного оформлення містять розбіжності (відповідно до умов 2.1 Контракту від 25 квітня 2014 року №BRAS/671 ціна товару встановлюється в доларах США та вказується в специфікації та експортному рахунку (інвойсі) на кожну поставку, хоча така специфікація на дану поставку не надавалась). В рахунку-фактурі №2883/2014 від 26 серпня 2014 року рахунок на який перераховувались кошти відрізняється від рахунку заявленого в платіжному дорученні №148 від 6 листопада 2014 року та контракті від 25 квітня 2014 року №BRAS/671 та не містить всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (а саме: інформації щодо ступеня обробки товару, що в свою чергу впливає на числові значення складових митної вартості та ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари), та у зв'язку з неподанням декларантом на письмову вимогу органу доходів та зборів відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: каталоги та специфікації виробника товару; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. За інформацією, яка наявна у органу доходів та зборів, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Проведено процедуру консультацій між органом доходів та зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-64 Митного кодексу України. За результатами проведеної консультації встановлено, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у звязку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г в звязку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях митної декларації №101060000/2014/005214 від 25 квітня 2014 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (а.с.39).

10 листопада 2014 року Житомирська митниця прийняла рішення №101060000/2014/300350/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.40), відповідно до якого митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, подані для митного оформлення містять розбіжності (відповідно до умов 2.1 Контракту від 25 квітня 2014 року №BRAS/671 ціна товару встановлюється в доларах США та вказується в специфікації та експортному рахунку (інвойсі) на кожну поставку, хоча така специфікація на дану поставку не надавалась та не містить відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (а саме: інформації щодо ступеня обробки товару, що в свою чергу впливає на числові значення складових митної вартості та ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари), та у зв'язку з неподанням декларантом на письмову вимогу органу доходів та зборів відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: специфікації виробника товару; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. За інформацією, яка наявна у органу доходів та зборів, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Проведено процедуру консультацій між органом доходів та зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-64 Митного кодексу України. За результатами проведеної консультації встановлено, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у звязку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г в звязку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях митної декларації №101060000/2014/017298 від 6 листопада 2014 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (а.с.40).

11 листопада 2014 року Житомирська митниця прийняла рішення №101060000/2014/300352/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.41), відповідно до якого митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, подані для митного оформлення містять розбіжності (відповідно до умов 2.1 Контракту від 25 квітня 2014 року №BRAS/671 ціна товару встановлюється в доларах США та вказується в специфікації та експортному рахунку (інвойсі) на кожну поставку, хоча така специфікація на дану поставку не надавалась). В рахунку-фактурі №2888/2014 від 28 серпня 2014 року рахунок на який перераховувались кошти відрізняється від рахунку заявленого в платіжному дорученні №14 від 22 жовтня 2014 року та контракті від 25 квітня 2014 року №BRAS/671 та не містить всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (а саме: інформації щодо ступеня обробки товару, що в свою чергу впливає на числові значення складових митної вартості та ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари), та у зв'язку з неподанням декларантом на письмову вимогу органу доходів та зборів відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: каталоги та специфікації виробника товару; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. За інформацією, яка наявна у органу доходів та зборів, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Проведено процедуру консультацій між органом доходів та зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-64 Митного кодексу України. За результатами проведеної консультації встановлено, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у звязку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г в звязку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях митної декларації №101060000/2014/005214 від 25 квітня 2014 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (а.с.41).

8 січня 2015 року Житомирська митниця прийняла рішення №101060000/2015/300002/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.42), відповідно до якого митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, подані для митного оформлення містять розбіжності (відповідно до умов 2.1 Контракту від 25 квітня 2014 року №BRAS/671 ціна товару встановлюється в доларах США та вказується в специфікації та експортному рахунку (інвойсі) на кожну поставку, хоча така специфікація на дану поставку не надавалась). Відомості про банківський рахунок продавця у інвойсі від 7 листопада 2014 року №3047/2014 відрізняються від відомостей про банківський рахунок продавця у платіжному дорученні №141 від 15 грудня 2014 року, а також у звязку з неподанням декларантом на письмову вимогу органу доходів та зборів відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: специфікації виробника товару; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. За інформацією, яка наявна у органу доходів та зборів, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у звязку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г в звязку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях митної декларації №101060000/2014/017622 від 11 листопада 2014 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (а.с.42).

22 жовтня 2014 року №101060000/2014/00399, 23 жовтня 2014 року №101060000/2014/00400, від 30 жовтня 2014 року №101060000/2014/00408, від 30 жовтня 2014 року №101060000/2014/00409, від 3 листопада 2014 року №101060000/2014/00410, від 6 листопада 2014 року №101060000/2014/00417, від 6 листопада 2014 року №101060000/2014/00419, від 10 листопада 2014 року №101060000/2014/00425, від 11 листопада 2014 року №101060000/2014/00427 та 8 січня 2015 року №101060000/2015/00002 відповідачем виготовлені картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митні декларації не можуть бути оформлені, оскільки декларантом заявлена митна вартість товару №1 не підтверджена документально, на письмову вимогу органу доходів і зборів не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, а саме: виписку з бухгалтерської документації; специфікації та каталоги виробника товару; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, чим порушено вимоги статей 52, 53 Митного кодексу України. У звязку з прийняттям рішень про коригування митної вартості товару від 22 жовтня 2014 року №101060000/2014/300333/2, від 23 жовтня 2014 року №101060000/2014/300334/2, від 30 жовтня 2014 року №101060000/2014/300339, від 30 жовтня 2014 року №101060000/2014/300340/2, від 3 листопада 2014 року №101060000/2014/300341/2, від 5 листопада 2014 року №101060000/2014/300342/2, від 6 листопада 2014 року №101060000/2014/300344/2, від 10 листопада 2014 року №101060000/2014/300350/2, від 11 листопада 2014 року №101060000/2014/300352/2, від 8 січня 2015 року №101060000/2015/300002/2 дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного контролю і оформлення товару, а крім того, це може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено вимоги статті 266, 289, 293 Митного кодексу України і статті 57 Податкового кодексу України (а.с.43-62).

ТДВ "ЖЛ" здійснило митне оформлення під гарантійні зобов'язання, відповідно до вимог частини 7 статті 55, статті 306 Митного кодексу України.

Позивачем на підтвердження правильності визначення митної вартості товару за першим методом до суду надано: контракт від 25 квітня 2014 року №BRAS/671 та специфікації №1 та №2 до контракту від 25 квітня 2014 року (а.с.83-89), копії митних декларацій №101060000/2014/016225 від 22 жовтня 2014 року, №101060000/2014/016359 від 23 жовтня 2014 року, №101060000/2014/016807 від 30 жовтня 2014 року, №101060000/2014/016813 від 30 жовтня 2014 року, №101060000/2014/016979 від 3 листопада 2014 року, №101060000/2014/017195 від 5 листопада 2014 року, №101060000/2014/017266 від 6 листопада 2014 року, №101060000/2014/017469 від 10 листопада 2014 року, №101060000/2014/017598 від 11 листопада 2014 року, №101060000/2015/000082 від 8 січня 2015 року (а.с.13-32), копії митних декларацій (а.с.63-84, 167-170), комерційні інвойси (а.с.90-109), копію прайс-листа від 16 липня 2014 року (а.с.110), копію експертного висновку Житомирської торгово-промислової палати від 23 вересня 2014 року №В-3242 (а.с.122) та копію експертного висновку ДП "Держзовнішінформ", копії платіжних доручень (а.с.111-121).

Підставою для прийняття спірних рішення став висновок відповідача про те, що митна вартість товару не може бути визначена за ціною договору ( контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині 2 ст. 53 МК України містять розбіжності ( відповідно до п.2.1 контракту від 25.04.2014 року №BRAS/671 ціна товару встановлюється в доларах США та вказується в специцікації по експортному рахунку ( інвойсі) на кожну поставку, хоча та сцецифікація на дану поставку не надавалась, в рахунку фактурі рахунок на який перераховуються кошти відрізняються від рахунку заявленого в платіжному дорученні та контракті) не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (а саме інформації щодо ступені обробки товару, його сорту, калібру, що в свою чергу впливає на числові значення складових митної вартості та ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари) та у звязку з неподанням на письмову вимогу органу доходів і зборів, відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: 1) каталоги та специфікації виробника товару ; 2) інформацію біржових організацій про вартість товару сировини. За інформацією, яка наявна у органах доходів і зборів, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів.

Проведено процедуру консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості відповідно до вимог статей 59-64 МКУ. За результатами проведеної консультації встановлено, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у звязку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв'язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях МД №101060000/2014/005214 від 25.04.2014 р., з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначених Угодою про застосування статті VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість дій митного органу, суд апеляційної інстанції враховує таке.

Статтею 49 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI ( далі - МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Порядок декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, подання декларантом відомостей для її підтвердження визначено у статтях 52 та 53 МК України.

Згідно приписів частин 1, 2 статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до частини 2 статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частинами 3-5 статті 53 МК, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно із частиною 1 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Приписами частини 1 статті 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що право органу доходів і зборів на витребування від декларанта додаткових документів виникає лише у разі наявності обґрунтованого сумніву у повноті та/або достовірності відомостей про митну вартість товарів, однією з підстав виникнення якого є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Судом встановлено, що при поданні до митного оформлення митних декларацій №101060000/2014/016225, №101060000/2014/016359, №101060000/2014/016807, №101060000/2014/016813, №101060000/2014/016979, №101060000/2014/017195, №101060000/2014/017266, №101060000/2014/017469, №101060000/2014/017598, №101060000/2014/000082, підприємством було подано необхідні документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за ціною договору ( контракту).

Право митного органу на витребування від декларанта додаткових документів виникає лише у разі наявності обґрунтованого сумніву у повноті та/або достовірності відомостей про митну вартість товарів, однією з підстав виникнення якого є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.

Під час розгляду даної справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про існування достатніх підстав для виникнення обґрунтованого сумніву у Житомирської митниці щодо вартості імпортованого товару.

Як вбачається з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів відповідач визначає митну вартість товарів за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визначених митним органом митних вартостях, зокрема по митній декларації №101060000/2014/005214 від 25 квітня 2014 року.

Однак, зазначена митна декларація не може бути застосована як підстава для резервного методу, оскільки остання подавалася позивачем для митного оформлення іншого товару та іншого виробника, а саме: постачальником по цій митній декларації виступала компанія Golden Peanut Company LLC (США), договірна ціна була визначена на рівні 1,45 дол. США/кг. В даному випадку постачальником товару є COPLANA-Cooperativa Agroindustrial, Бразилія. Предметом поставки по митній декларації № 101060000/2014/005214 від 25.04.2014 є товар сорту "Runner Jumbo" та калібрування "Jambo+21", тобто цілий. В даному ж випадку предметом поставки є "арахіс бразильський (сирий, лущений) типу Runner splits (розколотий навпіл).

Таким чином, мають місце розбіжності не лише у виробниках товару, але і у сорті та калібруванні товару. Натомість митний орган на обумовлені розбіжності не зважив та прийняв вартість товару імпортованого позивачем на рівні вартості товару іншого виробника та іншого сорту

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару, оскільки позивачем були надані усі необхідні документи, які підтверджують заявлену ним вартість, а здійснення порівняння ввезеного позивачем товару із аналогічним є неможливим, оскільки товар, що порівнювався не був тотожним.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що інформація про оцінювані товари розмитнювалися іншими особами за вищою митною вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митними органами контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості товарів за основним методом та її коригування митним органом за другорядними методами, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин може впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок та ін.).

Вимога про надання інформації біржових організацій про вартість товару є незаконною, оскільки позивачем було надано висновки Житомирської торгово-промислової палати про вартість товару.

З наявних матеріалів справи видно, що жодних розбіжностей або ознак підробки в наданих декларантом (позивачем) документах при підтвердженні митної вартості виявлено не було, а також надані документи містять всі необхідні дані для визначення митної вартості за ціною договору. Проте відповідачем не надано доказів про неможливість визначення митної вартості товару за ціною контракту.

В судовому засіданні представник відповідача просив врахувати постанову Верховного Суду України від 02.06.2015 року у справі за позовом ПП "Українська дистрибуційна система" до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови і рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Під час розгляду даної справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про існування достатніх підстав для виникнення обґрунтованого сумніву у Житомирської митниці щодо вартості імпортованого товару та витребуванні додаткових документів.

Правову позицію з даного питання було викладено в постанові Верховного Суду України від 01.10.2013, зокрема в останній було зазначено: що "...наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митниця зобов'язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів".

Зважаючи на викладене, суд відступає від правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 02.06.2015 року щодо застосування норм права, оскільки у даній справі відповідач не довів наявність обгрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товарів.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду без змін.

За таких обставин, доводи, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи, а висновок суду першої інстанції є таким, що ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" квітня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: Є.В.Одемчук

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" червня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з додатковою відповідальністю "ЖЛ" вул.Щорса,67,м.Житомир,10003

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська митниця Державної митної служби України вул. Перемоги, 25,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,