Справа № 755/9291/15-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 755/9291/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Савлук Т.В. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах боржника ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах боржника ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві про визнання дії та бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби неправомірними, зобов'язати вчинити певні дії та відшкодувати моральну шкоду,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2, який діє в інтересах боржника ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві про визнання дій та бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби неправомірними, зобов'язати вчинити певні дії та відшкодувати моральну шкоду.

Так, позивач ОСОБА_3 просила ухвалити рішення, яким:

- визнати зазначені рішення, дії та бездіяльність посадових осіб ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві неправомірними;

- визнати, що стягнення коштів з боржника здійснено державним виконавцем на підставі постанов виконавчого провадження, яке на час звернення стягнення на пенсію вже було закінчено, тобто на підставі не чинних постанов та з порушенням визначеного законодавством порядку виконавчих дій;

- визнати, що постанови про стягнення судового збору та витрат на провадження виконавчих дій №36255364 від 01.02.2013 р. винесені з порушенням чинного законодавства та ґрунтуються на недостовірних відомостях і розрахунках;

- визнати, що стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій здійснено на підставі протиправно винесених постанов від 01 лютого 2013 року і підлягають скасуванню;

- зобов'язати державного виконавця відізвати з ПФУ документи, які стали підставою для здійснення відрахувань з пенсії боржника;

- зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві повернути ОСОБА_3 стягнуті з її пенсії в незаконний спосіб кошти виконавчого збору в сумі 449,04 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 52,75 грн.;

- зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві відшкодувати ОСОБА_3 завдану моральну шкоду в сумі 8000,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог, а саме: "визнати, що стягнення коштів з боржника здійснено державним виконавцем на підставі постанов виконавчого провадження, яке на час звернення стягнення на пенсію вже було закінчено, тобто на підставі не чинних постанов та з порушенням визначеного законодавством порядку виконавчих дій; зобов'язати державного виконавця відізвати з ПФУ документи, які стали підставою для здійснення відрахувань з пенсії боржника; зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві відшкодувати ОСОБА_3 завдану моральну шкоду в сумі 8000,00 грн." , в зв'язку з тим, що позов в цій частині не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а розглядаються в порядку цивільного судочинства у спосіб визначений Розділом VII "Судовий контроль за виканням судових рішень" Цивільного процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою в частині відмови у відкритті провадження стосовно відшкодування завданої моральної шкоди, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу в цій частині скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права та направити справу в цій частині на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження в частині, суд першої інстанції виходив з того, що позов в цій частині не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач, зокрема, просить визнати, що стягнення коштів з боржника здійснено державним виконавцем на підставі постанов виконавчого провадження, яке на час звернення стягнення на пенсію вже було закінчено, тобто на підставі не чинних постанов та з порушенням визначеного законодавством порядку виконавчих дій; зобов'язати державного виконавця відізвати з ПФУ документи, які стали підставою для здійснення відрахувань з пенсії боржника.

Так, як вірно було встановлено судом першої інстанції та не заперечується позивачем, позов в цій частині підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому, колегія суддів зазначає, що разом із вказаними вище позовними вимогами, позивач просила зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві відшкодувати завдану їй моральну шкоду в сумі 8000,00 грн.

Так, згідно пункту 2 частини 1 статті 105 КАС України адміністративний позов може містити, зокрема, вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 2 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

З наведеної статті випливає, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди, яка була завдана суб'єктом владних повноважень, при цьому такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності останнього.

Як вбачається з матеріалів справи, вимога про відшкодування моральної шкоди поєднана саме з наведеними вище позовними вимогами про визнання, що стягнення коштів з боржника здійснено державним виконавцем на підставі постанов виконавчого провадження, яке на час звернення стягнення на пенсію вже було закінчено, тобто на підставі не чинних постанов та з порушенням визначеного законодавством порядку виконавчих дій та зобов'язання державного виконавця відізвати з ПФУ документи, які стали підставою для здійснення відрахувань з пенсії боржника, які підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. В зв'язку з цим, пов'язана з наведеними вище позовними вимогами, вимога про відшкодування моральної шкоди також підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі в частині зобов'язання ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві відшкодувати завдану їй моральну шкоду в сумі 8000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах боржника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.