Справа № 826/4608/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 червня 2015 року № 826/4608/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Девелопмент» до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинення.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті-Девелопмент» (далі по тексту також - позивач) з позовом до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві (надалі також - відповідач), в якому просило:

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця відділу ДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Козака Р.В. у вчиненні необхідних виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №44407926 та зобов'язати закінчити виконавче провадження ВП №44407926 на підставі п. 8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» відносно ТОВ «Сіті - Девелопмент», про що винести відповідну постанову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачем допущено незаконну бездіяльність в частині не розгляду по суті клопотання позивача від 16.02.2015 р. про закінчення виконавчого провадження ВП №44407926, що тягне за собою проведення неправомірних виконавчих дій відносно ТОВ «Сіті - Девелопмент» та перешкоджає здійсненню його господарської діяльності.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з мотивів необґрунтованості та безпідставності.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду про наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №826/18208/13-а від 30.12.2013р. позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Девелопмент» задоволено, застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті - Девелопмент» () по будівництву житлового комплексу з житловими будинками терасного типу з підземним паркінгом, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Кіровоградська. 70, шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та двері будівель житлового комплексу з житловими будинками терасного тип) з підземним паркінгом, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Кіровоградська, 70.

На виконання постанови суду, яка набрала законної сили, Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист по справі №826/18208/13-а.

14.08.2014р. до відповідача звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва № 826/18208/13-а від 30.12.2013 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті - Девелопмент» () заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті - Девелопмент» () по будівництву житлового комплексу з житловими будинками терасного типу з підземним паркінгом, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Кіровоградська. 70, шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та двері будівель житлового комплексу з житловими будинками терасного тип) з підземним паркінгом, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Кіровоградська, 70.

В подальшому, 18.08.2014р. на виконання зазначеного виконавчого документа головним державним виконавцем Козаком Р.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44407926, рішення допущене до негайного виконання.

Як свідчать матеріали справи, 29.08.2014р. виходом державного виконавця за вказаною у виконавчому документі адресою встановлено, що рішення боржником не виконано, про що складено відповідний акт.

Підтверджено, що 29.08.2014р. у зв'язку з невиконанням боржником рішення суду без поважних причин постановою державного виконавця накладено штраф у розмірі 680,00 грн. на керівника боржника - Магомедова Курбана-Магомеда Ях'яєвича.

29.08.2014р. боржнику направлено вимогу про виконання рішення у строк до 10.09.2014, однак вимога боржником виконана не була.

03.10.2014р. боржнику направлено повторну вимогу державного виконавця про виконання рішення суду у строк до 09.10.2014р.

10.10.2014р. виходом державного виконавця за вказаною у виконавчому документі адресою встановлено, що рішення боржником не виконано, про що складено акт.

10.10.2014р. за повторне невиконання боржником рішення суду без поважних причин постановою державного виконавця на керівника боржника накладено штраф у розмірі 1360,00 грн.

13.10.2014р. до Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві направлено подання державного виконавця про притягнення керівника боржника до кримінальної відповідальності.

13.10.2014р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№ 44407926 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Фактичні обставини справи свідчать, що у грудні 2014 року ТОВ «Сіті-Девелопмент» звернулося з позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП № 44407926 від 13.10.2014.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва № 826/20603/14 від 15.01.2015р. постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 44407926 від 13.10.2014р. скасовано у м. Києві в частині закінчення виконавчого провадження та залишено в силі зазначену постанову в частині направлення до Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві подання державного виконавця про вирішення питання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за ознаками злочину передбаченого ст. 382 КК України.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2015 по справі № 826/20603/14 рішення суду першої інстанції скасовано, адміністративний позов ТОВ «Сіті-Девелопмент» залишено без задоволення.

Незважаючи на викладене, ТОВ «Сіті - Девелопмент» 16.02.2015 р. звернулось до державного виконавця Козака Р.В. з клопотанням про закінчення виконавчого провадження ВП №44407926, яке мотивоване тим, що ТОВ «Сіті - Девелопмент» не є боржником в межах даного виконавчого провадження, оскільки зі змісту резолютивної частини постанови №826/18208/13-а, примус до його виконання адресований Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, а ТОВ «Сіті-Девелопмент» та ТОВ «Бутовий камінь» не є суб'єктами виконання цього рішення, зважаючи про таке, просив закінчити виконавче провадження ВП №44407926 на підставі п. 8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» відносно ТОВ «Сіті - Девелопмент».

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який регламентує умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (чинного у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами 1, 2 ст. 2 Закону № 606 зазначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Положеннями ч.1 та абз. 2 ч. 2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При цьому, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Завданням адміністративного суду у спірних правовідносинах є перевірка правомірності (легальності) дій відповідача з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами ст. 25 Закону № 606 визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як вбачається з позовної заяви зміст позовних вимог фактично зводиться до незгоди позивача з рішенням суду по справі №826/18208/13-а, оскільки на його переконання застосування до нього заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті - Девелопмент» () по будівництву житлового комплексу з житловими будинками терасного типу з підземним паркінгом, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Кіровоградська. 70, шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та двері будівель житлового комплексу з житловими будинками терасного тип) з підземним паркінгом, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Кіровоградська, 70, є безпідставним, а оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті - Девелопмент» не є суб'єктом виконання по примусовому виконанню вказаного виконавчого листа, відповідач зобов'язаний закінчити виконавче провадження ВП №44407926 на підставі п. 8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Проте такі доводи позивача спростовані наступним.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2015 по справі № 826/20603/14 встановлено, що «апелянт ТОВ «Сіті-Девелопмент» звертав увагу суду апеляційної інстанції на те, що за змістом резолютивної частини рішення у справі № 826/18208/13-а, примус до його виконання адресований Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві. ТОВ «Сіті-Девелопмент» не є суб'єктом виконання визначених судовим рішенням заходів державного нагляду. Суд апеляційної інстанції вважає такі доводи ТОВ «Сіті-Девелопмент» необґрунтованими, оскільки вони спростовуються тим, що боржником в даному випадку є ТОВ «Сіті-Девелопмент», а стягувачем Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві. Таким чином, ТОВ «Сіті-Девелопмент» безпосередньо зобов'язане було припинити будівельні роботи».

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому, суд звертає увагу, на те, що позивачем у даній справі не зазначено про проте, які саме приписи чинного законодавства були порушенні відповідачем у межах спірних правовідносин, а поданий до суду позов фактично є формою незгоди позивача з судовим рішенням по справі №826/18208/13-а, що не узгоджується з нормами процесуального права.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 124 та п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України одним з основних принципів судочинства проголошується обов'язковість судових рішень.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Також, у межах апеляційного провадження по справі № 826/20603/14, судом апеляційної інстанції встановлено, що «державний виконавець діяв у порядку та в спосіб, передбачений Законом України про виконавче провадження, а постанова державного виконавця ВП № 44407926 від 13.10.2014 про закінчення виконавчого провадження винесена на підставах, передбачених законом».

Зважаючи на викладене, факт правомірності закінчення виконавчого провадження ВП № 44407926 саме з підстав, визначених у п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» уже встановлений у межах судового розгляду справи №826/20603/14, а відтак перевірці у даній справі на предмет відповідності закону, не підлягає.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень доведено відсутність протиправної бездіяльності у межах спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, керуючись статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя І.А. Качур