Справа № 2а-1794/11/1070
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2015 р. м. Київ К/800/43036/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого суддіГоловчук С.В. (суддя-доповідач),
суддівЛіпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

секретар судового засідання Малина Л.В.,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 червня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2012 року

у справі за позовом управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області (далі - УПФУ в м. Білій Церкві Київської області) до Відкритого акціонерного товариства «Техмашремонт» (далі - ВАТ «Техмашремонт») про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року УПФУ в м. Білій Церкві Київської області звернулося до суду з позовом про стягнення з ВАТ «Техмашремонт» фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах колишнім працівникам підприємства за Списками №1 та №2 за листопад-грудень 2010 року. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач не приймає до відшкодування вказані суми витрат, що суперечить вимогам абзацу 6 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV). Вважаючи дії ВАТ «Техмашремонт» неправомірними, просив суд стягнути з останнього заборгованість в сумі 67776,35 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 22 червня 2011 року, яку залишено без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2012 року та Вищого адміністративного суду України від 20 березня 2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ВАТ «Техмашремонт» на користь УПФУ в м. Білій Церкві Київської області 8648,88 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду України від 15 липня 2014 року скасовано ухвалу Вищого адміністративного суду України від 20 березня 2014 року, а справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

У касаційній скарзі УПФУ в м. Білій Церкві Київської області порушує питання про скасування рішень судів першої і апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалення нового судового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог. Зазначає, що судами порушені норми матеріального та процесуального права, зокрема, норми Законів № 1058-IV та від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ).

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ВАТ «Техмашремонт» є юридичною особою, зареєстрованою в УПФУ в м. Білій Церкві Київської області як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У січні 2011 року позивач надіслав ВАТ «Техмашремонт» розрахунки за листопад-грудень 2010 року з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій пенсіонерам - колишнім працівникам підприємства, яким призначено пенсію відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ на суму 67776, 35 грн, до якого включило 34775, 58 грн витрат на виплату та доставку пенсій особам, які набули права на пенсію до 01 січня 2004 року; 13944, 78 грн витрат на виплату та доставку пенсій особам, які набули право на пенсію після 01 січня 2004 року та 19055, 99 грн витрат по особам, які мають статус постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи і набули права на пенсію за віком, зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ).

Відповідач визнав позов в частині відшкодування витрат у сумі 8648,88 грн.

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, особам, які отримали право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ до 01 січня 2004 року відшкодуванню не підлягають, фінансування витрат пов'язаних з реалізацією Закону № 796-ХІІ, здійснюється за рахунок державного бюджету, а доплати, надбавки та підвищення призначені відповідно до законодавства України, не включаються до розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню.

Проте, з таким висновком погодитись неможливо.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону 1058-ІV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Закону№1788-ХІІ. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-ІV При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що із набранням чинності Законом № 1058-IV (з 01 січня 2004 року) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII особам, які були зайняті на роботах за списком № 1, покриваються підприємствами та організаціями. Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених ПФУ після 01 січня 2004 року витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Отже, ВАТ «Техмашремонт» зобов'язане відшкодувати УПФУ в м. Білій Церкві Київської області витрати, понесені позивачем у зв'язку з виплатою пенсій особам, які набули пільговий стаж як до 01 січня 2004 року, так і після цієї дати, незалежно від дати призначення такої пенсії.

Винятком із цього правила є лише відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, призначених з урахуванням вимог статті 14 Закону № 1788-XII.

При цьому, збільшення розміру пенсії за рахунок надбавок та підвищень, які встановлюються та виплачуються відповідно до Закону № 1788-XII, відрізняється від збільшення розміру пенсії внаслідок її перерахунку, визначеного Законом № 1058-ІV, адже нормами законодавства передбачено не лише різні підстави для таких змін розміру пенсії (під час встановлення та виплати додаткових доплат, надбавок, підвищень застосовуються норми Закону № 1788-XII, під час здійснення перерахунку та виплати пенсії з урахуванням збільшення, яке відбулось внаслідок її перерахунку (Закону № 1058-ІV), а й правові наслідки - додаткові доплати, надбавки, підвищення мають окремий статус та обліковуються окремими рядками, а збільшення розміру пенсії внаслідок її перерахунку за нормами Закону № 1058-ІV становить її основний розмір, а отже, підлягає включенню до розрахунку фактичних витрат та відшкодуванню.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 05 червня 2012 року (справа № 21-167а12) та 25 вересня 2012 року (справи №№ 21-251а12, 21-293а12, 21-294а12), від 16 квітня, 10 вересня, 8 жовтня 2013 року (справи №№ 21-12а13, 21-215а13, 21-310а13) та від 11 лютого 2014 року (справа № 21-471а13).

Разом з тим, до розрахунків витрат УПФУ в м. Білій Церкві Київської області включило суми витрат на виплату та доставку пенсій, виплачених ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16

При цьому, з наданих позивачем матеріалів пенсійних справ видно, що вказані особи набули відповідний стаж працюючи на робочих місцях в цехах вулканізації та підготовчих шинних заводів № 1 та № 2 заводу азбесто-технічних виробів, заводу гумово-технічних виробів Білоцерківського виробничого комбінату шин та гумово-технічних виробів.

Відомості про те, що ВАТ «Техмашремонт» є правонаступником підприємств, на яких працювали вказані особи, відсутні в матеріалах справи, ці обставини судами не встановлювались та не досліджувались. Отже, суди не перевірили обґрунтованість заявлених позивачем вимог в частині стягнення витрат по вказаним особам.

Зазначені обставини мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 220 КАС України, суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

Таким чином, неповне з'ясування судами дійсних обставин справи та допущені порушення норм процесуального права є підставою для скасування ухвалених рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 червня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2012 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Головчук
Судді Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак