Справа № 826/8371/15
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

24 червня 2015 року № 826/8371/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрівської Н.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до Призовної комісії Шевченківського району міста Києва, Шевченківського районного у місті Києві військового комісаріату
про визнання неправомірним та скасування рішення, визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Призовної комісії Шевченківського району міста Києва, Шевченківського районного у місті Києві військового комісаріату, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, поданої через канцелярію суду 20 травня 2015 року, просив:
- визнати неправомірним та скасувати рішення Призовної комісії Шевченківського району міста Києва про призов ОСОБА_1 на строкову військову службу;
- визнати неправомірними дії Шевченківського районного у місті Києві військового комісаріату по призову ОСОБА_1 на строкову військову службу;
- зобов`язати Призовну комісію Шевченківського району міста Києва винести рішення щодо стану здоров`я ОСОБА_1 відповідно до ПпВЛЕтМОуЗСУ.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує на неправильність висновків призовної комісії щодо придатності ОСОБА_1 до військової служби і незаконність рішення Призовної комісії з таких підстав: порушено процедуру медичного огляду призовника, визначену в п.п.2.12 п.22 Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, п.п.70, 71 постанови КМУ №352 «Про затвердження Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу за контрактом»; наявність у позивача плоскостопості другого ступеня, початкових проявів деформуючого артрозу у таранно-човноподібному суглобі, підтверджена результатами обстеження і передбачає визнання позивача непридатним до військової служби у мирний час відповідно до п.В ст.64 Додатка 1 та ст.64 Додатка 2 до Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України; наявність у позивача проявів деформуючого спондильозу з ураженням трьох та більше між хребцевих дисків або тіл хребців в одному або двох відділах хребта підтверджена результатами обстеження передбачає визнання позивача непридатним до строкової військової служби у мирний час відповідно до п.В ст.64 Додатка 2 Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України; порушено право позивача на звільнення від призову на строкову службу, визначене п.1 ст.18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти позову заперечив і просив відмовити у його задоволенні, стверджуючи при цьому на правомірності висновків військових лікарів з огляду на не підтвердження діагнозу позивача, викладеного у наданих ним результатах обстеження. Крім того, представник наголошує на тому, що позивача було запрошено для проведення контрольного медичного огляду військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, у зв`язку з неявкою позивача на збірний пункт, провести такий огляд не виявилось за можливе.
З огляду на висловлену у даній справі позицію учасників процесу щодо розгляду даної справи в порядку письмового провадження, суд на підставі частини 6 статті 71 та частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу у порядку письмового провадження на основі наявних у справі доказів.
Заслухавши наведені в обґрунтування позову доводи представника позивача, а також заперечення представника відповідача по суті позовних вимог, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.
У зв`язку з отриманням повістки з Шевченківського районного в місті Києві військового комісаріату ОСОБА_1 був повідомлений про його призов на строкову військову службу і зачислення в команду №25.
З наданого в судовому засіданні представником відповідача протоколу №17 від 23.04.2015 вбачається, що рішенням призовної комісії ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби за ст.83Б, ст.54Г; ст.74Г; ст.62Г Гр.І Наказу Міністерства оборони України №402-2008 року; Згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вирішено призвати його на строкову військову службу в частини зв`язку та зарахований до команди №46.
Згідно наведеного протоколу комісії позивач призваний до лав Збройних Сил України з наступним діагнозом: «ВСД з цефалічним синдромом, жировий гепатит Іст. хронічний холецистит з ДЖВШ в стадії ремісії. Хронічний панкреатит у стадії ремісії. Помірна спленомегалія. Двобічна поздовжня плоскостопість другого ст. Функція стоп не порушена».
Позивач не погоджується з вказаним рішенням наполягаючи на порушенні його права, передбаченого п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме, бути звільненим від призову на строкову військову службу в мирний час у зв`язку з визнанням за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час.
Вирішуючи спір по суті суд приймає до уваги наступне.
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (наказ Міноборони №402 від 14.08.2008; далі Положення у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).
Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям (пункт 1.1 глави 1 розділу І Положення).
Основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я (пункт 1.3 глави 1 розділу І Положення).
Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час (пункт 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення).
У відповідності до п.2.1 гл.2 розділу ІІ Положення, організація медичного огляду призовників і допризовників покладається на районні (міські) комісії з питань приписки і районні (міські) призовні комісії, в областях на обласні призовні комісії та призовні комісії Автономної Республіки Крим і міста Києва.
В пункті 2.2 гл.2 розділу ІІ Положення закріплено, що медичний огляд призовників проводиться на призовних дільницях районних (міських) військових комісаріатів лікарями, які залучаються з місцевих лікувальних закладів рішенням керівника місцевої державної адміністрації, на збірних пунктах Автономної Республіки Крим, обласних, Київського міського військових комісаріатів лікарями медичного відділення тимчасового штату збірного пункту, які залучаються з лікувальних закладів відповідних управлінь охорони здоров`я.
Кожний призовник оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за наявності медичних показань і лікарями інших спеціальностей.
Безпосередньо керує роботою медичного персоналу, що залучається для медичного огляду призовників, лікар член призовної комісії (комісії з питань приписки), який призначається з числа найбільш кваліфікованих лікарів-спеціалістів та має необхідні знання і досвід у галузі військово-лікарської експертизи. Кандидатура лікаря члена районної призовної комісії (комісії з питань приписки) погоджується з лікарем членом обласної призовної комісії (начальником медичного відділення тимчасового штату обласного збірного пункту).
Положення глави 2 розділу ІІ Положення також містять наступне.
Оцінка стану здоров`я та придатності до військової служби проводиться у відповідності з графою I Розкладу хвороб та графами 1 11 ТДВ «А».
Під час огляду призовників лікарі визначають стан їх здоров`я та ступінь придатності до військової служби. При цьому враховуються характер захворювання або фізичної вади, ступінь їх розвитку, функціональних порушень, а також освіта, спеціальність, фактична працездатність оглянутого та вимоги, які ставить військова служба до стану здоров`я у тому чи іншому виді Збройних Сил України, роді військ.
Після закінчення огляду кожний лікар записує в облікову картку призовника (на збірному пункті у Картку медичного огляду призовника на збірному пункті) висновок про придатність (тимчасову непридатність або повну непридатність) до строкової військової служби, відповідну статтю Розкладу хвороб, дату огляду та підписує висновок із зазначенням свого прізвища та ініціалів і скріплює особистою печаткою. За результатами медичного огляду спеціалістами лікар член призовної комісії приймає підсумкове рішення щодо придатності призовника за станом здоров`я до військової служби та служби в тому чи іншому роді військ, що скріплюється його підписом та особистою печаткою лікаря.
На призовників, у яких виявлені захворювання або відхилення від норми, що обмежують придатність за родами військ або визначають їх тимчасово непридатними та непридатними до строкової військової служби, оформлюється Висновок лікаря. Висновок підписується лікарем з обов`язковим зазначенням дати огляду, висновком про придатність до строкової військової служби, обмеженням за родами військ у відповідності з ТДВ «А» та лікарем членом призовної комісії (комісії з питань приписки).
Рішення про тимчасову непридатність приймається на термін, необхідний для повного відновлення функцій органів та систем організму, але не більше одного року, з наступним переоглядом для вирішення питання про придатність до військової служби. Після закінчення року, якщо захворювання не вилікувано, приймається остаточне рішення. Контроль та організація своєчасного проведення переогляду покладається на районний (міський) військовий комісаріат.
Допризовники під час приписки до призовних дільниць та призовники під час призову на строкову військову службу, у яких виявлені захворювання або фізичні недоліки (вади) необоротного характеру (невиліковні), визнаються непридатними до військової служби. Рішення про тимчасову непридатність та потребу в лікуванні в цьому випадку не приймається.
У разі коли лікарям важко визначити стан здоров`я призовника, його направляють на амбулаторне або стаціонарне обстеження в лікувально-профілактичний заклад, про що лікарем або лікарем членом призовної комісії (комісії з питань приписки) робиться відповідний запис в додатковому аркуші до облікової карти призовника, на збірному пункті у картці амбулаторного обстеження та медичного огляду, на зворотному боці із зазначенням об`єктивних причин направлення, куди направляється, попереднього діагнозу. При цьому призовнику видається направлення, у якому вказується попередній діагноз та що необхідно уточнити при обстеженні для прийняття рішення. Направлення підписує лікар, який призначив обстеження, і лікар член призовної комісії (комісії з питань приписки), який проводить контроль за об`єктивністю і доцільністю призначеного обстеження.
Після проведення обстеження складається Акт дослідження стану здоров`я, який підписується головним лікарем лікувально-профілактичного закладу. Акт подається у військовий комісаріат на розгляд призовної комісії (комісії з питань приписки).
У спірних питаннях, пов`язаних із незгодою призовника з висновками лікарів, які залучаються до медичного огляду призовників, питаннях контролю за об`єктивністю висновків лікарів за рішенням штатної ВЛК призовник може бути направлений на контрольне обстеження у військовий лікувальний заклад.
Стаття 161 КАС України встановлює, що під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема:
1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
У відповідності до положень частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно положень статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суд також приймає до уваги положення частини 2 ст.72 КАС України, у відповідності до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, оскільки відповідач заперечує проти позову, то обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В підтвердження обґрунтованості оскаржуваного рішення відповідач зазначив, при проходженні медичної комісії в РВК позивач направлявся в на обстеження до Київської міської клінічної лікарні №9, а також отримав висновок Військово-лікарської комісії Київського міського військового комісаріату, що підтверджується відповідними висновками лікаря і Актами обстеження стану здоров`я призовника, залучених до особової справи призовника. За результати наведених медичних обстежень у позивача був виявлений діагноз, який визначений в протоколі комісії №17 від 23.04.2015.
Виявлені у позивача під час проходження медичного огляду хвороби засвідчують його придатність до військової служби.
Згідно Розкладу хвороб (Додаток 1) та пояснень щодо застосування Розкладу хвороб (Додаток 2) Положення (наказу МОУ №402 від 14.08.2008: лікар-невролог з урахуванням Акта обстеження стану здоров`я призовника №4413 визначив ст.83-Б; лікар-терапевт з урахуванням Акта обстеження стану здоров`я призовника №4957 (590081) ст.54Г, 74Г гр.І ТДВ «А» 1, 2, 7, 9, 11; лікар-хірург з урахуванням Акта обстеження стану здоров`я призовника №6966 (590101), даних за урологічну патологію, а також рентгенологічних досліджень, датованих 18.03.2015 ст.62Г гр.І ТДВ «А» 1-3, 7, 8.
На підставі зібраних медичних даних щодо стану здоров`я призовника лікар-хірург вказує про не виявлення у ОСОБА_1 патології хребта та кісток таза, що засвідчує невідповідність дійсності висновку, закріпленому у довідці Інституту ядерної медицини. Про наведені обставини лікарем-хірургом також було звернуто увагу військового комісара Шевченківського РВК у доповідній записці від 16.06.2015.
Під час медичних досліджень лікарями враховувався характер захворювань, частота звернень до лікаря, частота загострень, відсутність медичної документації, що підтверджує загострення протягом з 2008 по 2015 роки, фактичний загальний стан, працездатність призовника, на підставі чого і було винесено відповідне рішення.
Таким чином, враховуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, оскільки оскаржуване рішення винесено з дотриманням вимог та процедур, встановлених Положенням. Вказане доводиться матеріалами особової справи позивача.
Окремо суд зауважує, що у відповідності до частини 1 статті 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.
Для проведення призову громадян України на строкову військову службу, у відповідності до частини 1 статті 16 цього Закону, в районах (містах) утворюються призовні комісії, на які частиною 3 вказаної норми Закону покладено наступні обов`язки: організація медичного огляду призовників та призов громадян України на строкову військову службу з призначенням їх для служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; надання призовникам відстрочки від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 17 цього Закону; звільнення призовників від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 18 цього Закону, взяття їх на облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку; направлення призовників, які виявили бажання вступити до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, для проходження випробувань та складання вступних іспитів або прийняття рішення про відмову в такому направленні; направлення до лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання (перебування) громадян, яких визнано тимчасово непридатними до військової служби; організація роботи з вивчення особистостей призовників, їх морально-ділових якостей та сімейного стану; направлення до відповідних правоохоронних органів матеріалів на призовників, які ухиляються від призову на строкову військову службу; внесення на розгляд призовної комісії вищого рівня клопотань щодо надання громадянам України відстрочок від призову на строкову військову службу у випадках, не передбачених цим Законом.
Аналіз наведених норм законодавства вказує на те, що прийняттю призовною комісією відповідного рішення передує ряд заходів, спрямованих на виявлення підстав для визнання призовника придатним до військової служби, в тому числі і проведення медичного огляду призовників.
При цьому, у відповідності до абз.3 п.2.12 гл.2 розділу ІІ Положення, у спірних питаннях, пов`язаних із незгодою призовника з висновками лікарів, які залучаються до медичного огляду призовників, питаннях контролю за об`єктивністю висновків лікарів за рішенням штатної ВЛК призовник може бути направлений на контрольне обстеження у військовий лікувальний заклад.
Водночас, як вбачається з відповіді Київського міського військового комісаріату від 28.05.2015 за №4554 на заяви ОСОБА_1 , останнього повідомлено про неможливість проведення контрольного медичного огляду призовника у зв`язку з неприбуттям позивача 12.05.2015.
Додатково суд вважає необхідним зазначити, що висновок ВЛК є таким, що прийнятий на реалізацію наданих йому Законом та Положенням дискреційних повноважень. При цьому зміст дискреційності повноважень це сукупність прав і обов`язків державних органів, їх посадових та службових осіб, що дають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень.
За наведених обставин суд прийшов до висновку, що прийнявши оскаржуване рішення, відповідач діяв в порядку та у відповідності до вимог, встановлених ч.2. ст. 19 Конституції України, відтак, законні підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Відповідач в силу положень частини 2 статті 71 КАС України спростував посилання позивача і довів відповідність оскаржуваних рішення і дій вимогам ч.3. ст.2 КАС України.
Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати позивача не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст.69-71, 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Призовної комісії Шевченківського району міста Києва, Шевченківського районного у місті Києві військового комісаріату про визнання неправомірним та скасування рішення, визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Н.А. Добрівська