Справа № 813/2529/15
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року № 813/2529/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Шозда Г.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, з участю другого відповідача начальника Інспекційного відділу у місті Львові державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання незаконними та скасування протоколів та постанов про накладення штрафу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, з участю другого відповідача начальника Інспекційного відділу у місті Львові державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання протиправними та скасування протоколів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, та постанов про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на час прийняття постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності усі технічні умови щодо даного обєкта погоджені, і момент та факт їх погодження абсолютно не вплинув на сам проект будівництва.

Відповідач заперечень на позовну заяву не надав, явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до положень ч.1 ст.41 КАС України.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

За результатами перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області складено акт за №16-Л від 25.03.2015 року та прийнято приписи за №11-Л/Ю, за №10-Л/Ю та за №9-Л/Ю від 25.03.2015 року, якими зобовязано позивача усунути виявлені порушення.

Також, згаданим департаментом складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності за №7-Л/Ю, за №6-Л/Ю та за №8-Л/Ю від 25.03.2015 року та 30.04.2015 року начальником Інспекційного відділу у місті Львові державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області прийнято постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за №1л/7пз/1013-6/1922-15, за №1л/6пз/1013-6/1921-15 та за №1л/5пз/1013-6/1920-15, яким на позивача накладено штрафи у загальному розмірі 328860 грн. 00 коп.

При цьому, контролюючим органом було встановлено те, що позивачем передано замовнику проектну документацію для виконання будівельних робіт на обєкті будівництва багатоповерхового житлового будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями на вул.Винна Гора у м.Винники, розроблену з порушенням вимог законодавства та будівельних норм: проектування здійснено без усіх складових вихідних даних на проектування, а саме без технічних умов на приєднання до електричних мереж та технічних умов на приєднання до мереж газопостачання проектованого будинку, чим порушено ч.1 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI, з наступними змінами та доповненнями, п.4.3 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Що стосується приписів та постанов.

У відповідності до положень п.3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи, зокрема, щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Крім того, як передбачено ч.1 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14 жовтня 1994 року №208/94-ВР, з наступними мінами та доповненнями, суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження категорії складності об'єкта будівництва:

проектна організація - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат;

експертна організація - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат.

При цьому, контролюючий орган вважає, що позивачем порушено вимоги ч.1 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.4.3 ДБН А.2.2-3:2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", а саме проектування здійснено без всіх складових вихідних даних на проектування, а саме без технічних умов.

У відповідності до положень ч.1 ст.29 цього ж Закону передбачено, що основними складовими вихідних даних є містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.

У відповідності до положень п.4.3 ДБН А.2.2-3:2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 4 червня 2014 року №163, основними складовими вихідних даних є: - містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки; - технічні умови; - завдання на проектування.

Наведені норми, на які робляться покликання в акті перевірки та спірних протоколах, постановах і приписах лише встановлюють перелік вихідних складових даних, при цьому, не вказуючи на будь-які порушення.

У відповідності до положень п.3 ч.3 ст.2 КАС України, одним із критеріїв правомірності рішення субєкта владних управлінських функцій є його обґрунтованість.

Наведені обставини, дозволяють суду прийти до висновку, що спірні постанови та приписи вказують на порушення норм, які окрім переліку вихідних складових даних жодних заборон чи обовязків не встановлюють, відтак вказують не необґрунтованість згаданих рішень субєктів владних управлінських функцій.

Крім того, в матеріалах справи наявні технічні умови та проект «Будівництво багатоповерхового житлового будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями по вул.Винна Гора у смт.Винники», які у своїй сукупності вказують на те, що усі технічні умови щодо даного обєкту є погоджені, і момент та факт їх погодження не вплинув на сам проект будівництва, що також вказує на невідповідність згаданих рішеннях критерію пропорційності, який передбачений п.8 ч.3 ст.2 КАС України.

Не можна залишити поза увагою і те, що у відповідності до положень п. 8 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року за №76-VIII встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Як вбачається зі змісту даної норми, жодних обмежень з приводу проведення перевірок згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України вона не містить.

При цьому, судом взято до уваги позицію Європейського суду у справіYvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу повязана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обгрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Отже, якщо держава задекларувала певні правила поведінки при проведенні перевірок (зокрема, наявності заборони їх проведення), то вона зобов'язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

Як наслідок, суд вважає, що перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області проведена у супереч наведеної норми, а тому протиправними є і її наслідки, зокрема, спірні постанови та приписи.

Щодо протоколів.

Як передбачено положеннями ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Диспозиція даної норми передбачає наявність права особи та рішення субєкта владних управлінських функцій, яке спрямоване на обмеження прав, свобод чи інтересів позивача, або встановлює для останнього ті чи інші обовязки.

Враховуючи те, що у протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності фіксуються лише обставини, за яких вчинено порушення, суд вважає, що такий не може вважатись рішенням субєкта владних управлінських функцій, оскільки не обмежує права та свободи особи, а відтак і не порушує їх.

За таких обставин, суд вважає, що позов є обґрунтованим в частині визнання незаконними та скасування постанов та приписів, а тому у цій частині підлягає до задоволення. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Крім того, у відповідності до положень ст.162 КАС України, у резолютивній частині постанови слід зазначити про протиправність спірних рішень субєктів владних управлінських функцій, а не про їх незаконність, як просить позивач.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить присудити з позивача пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94, 158, 160, 163, 167, 258 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати, прийняті начальником Інспекційного відділу у місті Львові державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.04.2015 року за №1л/7пз/1013-6/1922-15, за №1л/6пз/1013-6/1921-15 та за №1л/5пз/1013-6/1920-15.

3. Визнати протиправними та скасувати, прийняті Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, приписи від 25.03.2015 року за №11-Л/Ю, за №10-Л/Ю та за №9-Л/Ю.

4. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

5.Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) 487 грн. 20 коп. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) сплаченого судового збору.

6. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

7. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 25 червня 2015 року.

Суддя В.Я.Мартинюк