Справа № 22-а-1950/11
Суддя: Сліпченко О. І.
Дата ухвалення: 2011-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-1950/11 Головуючий у І інстанції Усатов Д.Д.
Категорія 63 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко
ПОСТАНОВА

Іменем України

5 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Лащенка В.Д.,

суддів: Сліпченка О.І., Корзаченко І.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни»,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області (далі - Відповідач) про оскарження бездіяльності відповідача, вказуючи, що він належить до громадян, на яких поширюються соціальні пільги та гарантії Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та відповідно має право на отримання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, проте відповідачем зазначена норма закону не була врахована при нарахуванні розміру її пенсії.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області щодо виплати ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за 2008 рік у сумі 1737,9 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та відмовити позивачу в задоволенні його вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення були порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело, на думку відповідача, до неправильного вирішення справи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню задоволенню.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Позивач відноситься до категорії громадян на яких поширюється дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (далі по тексту Закон) і має право на одержання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовував свої висновки тим, що позивач, як дитина війни, має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з січня по грудень 2008 року.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду в частині визначення періоду, протягом якого позивач має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Судом першої інстанції не було враховано, що Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік (п.41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України») було внесено зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно яких дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (згідно ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу»така надбавка встановлена в розмірі 10 % прожиткового мінімуму).

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. визнано неконституційними положення п.41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік , поскільки такі зміни звужують обсяг прав на соціальний захист дітей війни.

Згідно ст.152 Конституції України закони, інші правові акти, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

З огляду на викладене Закон України Про Державний бюджет України на 2008 рік , яким було змінено розмір підвищення до пенсії дітям війни, в період з 01.01.2008 р. до 21.05.2008 р. був чинним і підлягав виконанню, як такий, що прийнятий пізніше в часі, у зв»язку з чим мав пріоритет порівняно зі спеціальною нормою ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а органи, уповноважені на здійснення виплати пенсії, виплачуючи підвищення згідно вказаного закону, в цей період діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В той же час з дати прийняття рішення Конституційним Судом України позивач має право на виплату підвищення до пенсії у розмірах, визначених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином правильно визначивши право позивача як дитини війни на отримання встановленого законом підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, суд не врахував приписи Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, який був чинним з 01 січня по 21 травня 2008 р. і невірно визначив період, протягом якого позивач має право на отримання підвищення у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Також не можна погодитись з висновком суду про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 зазначених виплат в твердій сумі , оскільки суд не вправі визначати розмір грошової суми, яку належить нарахувати та виплатити позивачу, в звязку з тим, що вчинення цієї дії є виключною компетенцією відповідного Управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині строку нарахування і виплати підвищення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205 КАС України, колегія судів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області задоволити частково.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2009 року в частині строку нарахування і виплати підвищення змінити, зобов»язавши управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячне підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як особі яка має статус дитини війни за період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. з урахуванням вже проведених виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :