Справа № 820/3849/15
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 червня 2015 р. № 820/3849/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі ОСОБА_1, розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Куп`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області до Кредитної спілки "Добродій", третя особа Житлово-комунальне підприємство № 1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Куп`янська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до суду із адміністративним позовом до Кредитної спілки "Добродій", третя особа Житлово-комунальне підприємство № 1, в якому просить суд стягнути з дебітора Житлово-комунального підприємства № 1 - Кредитної спілки "Добродій" - суму дебіторської заборгованості у розмірі 30 424, 96грн., строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на Куп`янську ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області, у рахунок погашення податкового боргу Житлово-комунального підприємства № 1.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у Житлово-комунальне підприємство № 1 внаслідок несплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість та земельного податку виникла заборгованість перед бюджетом у сумі 585 787, 92 грн. У звязку з тим, що підприємством (ЖКП № 1) у добровільному порядку суму податкового зобовязання сплачено не було, то позивач змушений звернутись до суду із вимогою про стягнення суми дебіторської заборгованості з дебітора ЖКП №1 - Кредитної спілки "Добродій".

Представники позивача та третьої особи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання 22.06.2015 року не прибули, проте надали клопотання про розгляд справ за їх відсутності.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у зазначене судове засідання не прибув.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку розглядати справу за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження.

Згідно приписів ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Житлово-комунальне підприємство № 1, пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та перебуває на обліку як платник податків та зборів в Куп`янській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області.

В зв'язку з тим, що Житлово-комунальне підприємство № 1 в добровільному порядку не було сплачено суму заборгованості з ПДВ та земельного податку, яка виникла внаслідок несплати у встановлений строк суми податкового зобовязання, що була визначена на підставі самостійно поданих податкових декларацій, то позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення суми дебіторської заборгованості з дебітора ЖКГ №1 - Кредитної спілки "Добродій".

Перевіряючи правомірність звернення до суду та наявність підстав для стягнення суми боргу у примусовому порядку, суд дійшов висновку про наступне.

01 січня 2011 року набув чинності Податковий Кодекс України (далі - ПК України), який встановлює перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до положень п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно із п.п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (п.п. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ЖКП № 1 було подано до податкового органу податкові декларації № НОМЕР_1 від 15.05.2014року, № НОМЕР_2 від 20.02.2013року, № 1324 від 16.02.2012року, № НОМЕР_3 від 20.05.2014року, № НОМЕР_4 від 16.06.2014року, № НОМЕР_5 від 21.07.2014 року, № НОМЕР_6 від 18.08.2014року, № НОМЕР_7 від 22.09.2014 року, № НОМЕР_8 від 28.10.2014 року, № НОМЕР_9 від 18.11.2014року, № НОМЕР_10 від 22.12.2014року, № НОМЕР_11 від 01.11.2014 року, № НОМЕР_12 від 19.01.2015 року, якими відповідачем, було самостійно визначено суму податкового зобов'язання у розмірі 582 787, 92грн.

Положеннями п.11 ст.56 ПК України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Наявність спірної суми заборгованості підтверджується також наявною в матеріалах справи роздруківкою картки особового рахунку, яка за правилами ст.70 КАС України є належним та допустимим доказом невиконаного податкового обов'язку з боку Житлово-комунального підприємства № 1.

Як було встановлено під час розгляду справи та підтверджується матеріалами справи, боржником (ЖКП №1) у встановлені ПК України строки не було самостійно сплачено вказану суму податкового зобов'язання у загальному розмірі 582 787, 92грн., а тому дане зобов'язання набуло статусу податкового боргу.

У зв'язку з непогашенням платником податків узгоджених сум податкових зобов'язань у законодавчо встановлені строки, податковою інспекцією 09.01.2013 року було прийнято відповідно податкову вимогу форми "Ю" № 2, яка була отримана представником ЖКП № 1 09.01.2013року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11).

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 95.1 ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. (ч. 95.3-95.4 ст. 95 ПК україни).

Таким чином, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що основним джерелом погашення податкового боргу законодавець визначає або грошові кошти боржника, або, в разі іх недостатності- можливість продажу майна підприємства.

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до п. 87.5 ст.87 ПК України, у разі якщо здійснення заходів щодо продажу майна платника податків не привело до повного погашення суми податкового боргу, орган стягнення може визначити додатковим джерелом погашення податкового боргу дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи.

Така дебіторська заборгованість продовжує залишатися активом платника податків, що має податковий борг, до надходження коштів до бюджету за рахунок стягнення цієї дебіторської заборгованості. Контролюючий орган повідомляє платника податків про таке надходження коштів в п'ятиденний термін з дня отримання відповідного документа.

Безпосередньо механізм стягнення з дебіторів платника податків, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на органи доходів і зборів, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків визначається Порядком використання додаткових джерел погашення податкового боргу № 569 від 10.10.2013 року ( надалі - Порядок № 569).

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 569, орган доходів і зборів повідомляє платника податків про визначення додатковим джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, між Житлово-комунальним підприємством № 1 та Куп`янською ОДПІ укладено договір про переведення (уступку ) права на отримання суми заборгованості інших осіб перед платником податків № 1/25 від 23.02.2015 року.

Відповідно до п. 1.1 Договору № 1/25 від 23.02.2015 року, платник податків (ЖКП №1 ) переводить (уступає) органу стягнення (Куп`янській ОДПІ) права вимоги дебіторської заборгованості, а орган стягнення набуває право вимоги дебіторської заборгованості, належне такому платнику податків відповідно до договору № 03010017 від 01.05.2011 року, укладеного між платником податків та Кредиткою спілкою "Добродій".

На підставі вищезазначеного, ЖКП №1 уступило Куп`янській ОДПІ своє право грошової вимоги зі свого дебітора - Кредитної спілки "Добродій"

Згідно п. 95.22 ст.95 ПК України, контролюючий орган звертається до суду щодо стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків. Сума коштів, що надходить у результаті стягнення дебіторської заборгованості, в повному обсязі (але в межах суми податкового боргу) зараховується до відповідного бюджету чи державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків. Сума дебіторської заборгованості, що стягнута понад суму податкового боргу, передається у розпорядження платника податку.

Таким чином, приймаючи до уваги вищезазначені норми права, суд зазначає, що можливість проведення процедури стягнення дебіторської заборгованості, як додаткового дежерела погашення податкового боргу, прямопропорційно залежить від попереднього дотримання податковим органом обов`язкових умов, як того вимагає законодавець, а саме: 1) стягнення грошових коштів за рішенням суду; 2) здійснення заходів щодо продажу майна підприємства ( за наявності рішення суду щодо надання відповідного дозволу на продаж майна), які відносяться до основних джерел погашення податкового боргу та виконання яких не призвело до повного погашення податкових зобов`язань.

Однак, матеріали справи не містять, а позивачем в обгрунтування своєї правової позиції не надано до суду ані доказів проведення податковим органом заходів щодо стягнення грошових коштів з підприємства (ЖКП №1) в рахунок погашення податкового боргу на підставі рішення суду, ані доказів надання судом відповідного дозволу щодо здійснення заходів, спрямованих на продаж майна боржника (ЖКП № 1), здійснення яких не призвело до повного погашення податкового боргу підприємства, що, в свою чергу, слугувало б достатньою правовою підставою для подальшого застосування Куп`янською ОДПІ додаткового джерела погашення податкових зобов`язань-дебіторську заборгованість платника податків. Вказані обставини підтверджуються також письмовими поясненнями Куп`янської ОДПІ від 19.06.2015 року ( а.с. 93-94).

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що станом на час розгляду справи, позивач не набув права на звернення до суду із вказаним позовом про стягнення в судовому порядку з Кредитної спілки "Добродій" дебіторської заборгованості.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд відмічає, що суб'єкт владних повноважень у спірних правовідносинах не забезпечив належної реалізації владної управлінської функції.

Підсумовуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем -фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Куп`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області до Кредитної спілки "Добродій", третя особа Житлово-комунальне підприємство № 1 про стягнення податкового боргу - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя Горшкова О.О.