Справа № 820/3718/15
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

22 червня 2015 р. Справа № 820/3718/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Нуруллаєва І.С.,

при секретарі судового засідання Мараєвій О.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеропт-Люкс" до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеропт-Люкс" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Харківської митниці Державної фіскальної служби України, в якій просить суд: визнати неправомірними та скасувати рішення Харківської митниці Міндоходів про коригування митної вартості, а саме - 807000003/2014/001952/2 від 09.12.2014р., 807000003/2014/002035/2 від 19.12.2014р. та 807000003/2014/002034/2 від 19.12.2014р.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеропт-Люкс" в рамках здійснення зовнішньоекономічної діяльності у грудні 2014 року було здійснено поставку товару за контрактом №BR-L-2014 від 01.08.2014 року, укладеного з резидентом Бразилії. При проходженні митного контролю декларантом були подані усі необхідні та передбачені законодавством документи, проте, відповідачем зроблено висновок про недостовірність інформації для визначення митної вартості товару за обраним декларантом методом, у зв'язку з чим прийнято рішення про коригування митної вартості товару 807000003/2014/001952/2 від 09.12.2014р., 807000003/2014/002035/2 від 19.12.2014р. та 807000003/2014/002034/2 від 19.12.2014р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. На думку позивача, зазначені рішення про коригування митної вартості підлягають скасуванню, оскільки є протиправними та безпідставними.

Представник відповідача у наданих до суду письмових запереченнях проти задоволення позову заперечував та зазначив, що внаслідок застосованої процедури консультацій платник податків не виконав вимог митного органу, витребуваних митницею документів, необхідних для застосування основного методу визначення митної вартості товару, не подав. У звязку з неможливістю застосування кожного наступного методу визначення митної вартості товару, митний орган застосував резервний метод відповідно до ст. 64 Митного кодексу України, у звязку з чим просив суд відмовити в задоволенні заявлених вимог.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у запереченнях.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 01.08.2014 року між Фірмою «BRF S.A.» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеропт-Люкс» (покупець) укладено контракт №BR-L-2014, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує на умовах CFR ОСОБА_2/Іллічівськ/Маріуполь/Південний продукти на загальну суму 10000000 (доларів США).

Згідно ст. 2, 3, 4, 5 контракту №BR-L-2014 від 01.08.2014 року асортимент продуктів: продукти тваринного походження, детальне найменування, кількість та вартість товарів зазначається у специфікаціях/доповненнях/проформі-інвойсах/інвойсах. Ціна товару визначається в доларах США на умовах CFR ОСОБА_2/Іллічівськ/Маріуполь/Південний у відповідності з Інкотермс 2010. Поставка товару здійснюється партіями за відповідним графіком. Умови платежу визначені у валюті платежу долари США, оплата кожної партії товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця 20% авансовим платежем за 7 днів до дати відвантаження та балансовим платежем в розмірі 80% від загальної суми інвойсу до прибуття товарів у порт призначення в Україні.

На виконання умов контракту на митну територію України на адресу ТОВ «Інтеропт-Люкс» за зовнішньоекономічною угодою №BR-L-2014 від 01.08.2014 року за базисом поставки CFR ОСОБА_2/Іллічівськ/Маріуполь/Південний у відповідності з Інкотермс 2010 надійшли товари, одержувачем яких є позивач. Товар поставлено вартістю 0,65 доларів США/кг.

З метою митного оформлення вказаного товару представником позивача до митного поста «Харків-центральний» Харківської митниці Міндоходів були подані електронні митні декларації (типу ІМ-40) №807100000/2014/049749 від 28.11.2014 року, 807100000/2014/053032 від 19.12.2014 року, 807100000/2014/053029 від 19.12.2014 на товар «Субпродукти курей свійських (печінка) морожені без харчових добавок, без приправ та без теплової кулінарної обробки. Виробник «BRF S.A.», BR. Країна виробництва: BR».

Митна вартість зазначеного товару була визначена позивачем виходячи з ціни контракту, тобто за основним (першим) методом.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару за митною декларацією №807100000/2014/049749 від 28.11.2014 року, митному органу позивачем було надано міжнародну автомобільну накладну (СМR) №6652 від 14.11.2014 року, коносамент МSCUJ3798806 від 09.10.2014; банківський платіжний документ, що стосується товару №155 від 29.09.2014, рахунок-фактура (інвойс) 0101966Е14-А від 08.10.2014, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація №1 від 01.08.2014, контракт №BR-L-2014 від 01.08.2014 року, ветеринарні свідоцтва ДРД-00№935855 від 17.11.2014, інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару №2730 від 14.11.2014, інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2761 від 09.10.2014, резервна позиція №915 від 26.07.2001, сертифікат про походження товару загальної форми ІТJ07402-2014 від 13.10.2014, екологічна декларація №71924 від 13.11.2014, сертифікат якості №0101966Е14 від 08.10.2014, єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів 807100000/2014/0754 від 17.11.2014, копія митної декларації країни відправлення 14/1329630-001 від 30.10.2014.

Розрахована декларантом митна вартість товару згідно з наданими документами становить 17027,40 доларів США за вагу нетто 26196 кг, в тому числі у вартість входить і оплата транспортних послуг на умовах CFR ОСОБА_2/Іллічівськ/Маріуполь/Південний у відповідності з Інкотермс 2010.

Митний орган не погодився з такою вартістю товару та прийняв рішення про коригування вартості товарів №807000003/2014/001952/2 від 09.12.2014 року.

У графі 33 оскаржуваного рішення митний орган в обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано послався на те, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Зокрема в звязку з виявленими та непідтвердженими розбіжностями в документах через не підтвердження декларантом всіх відомостей документально, а також у звязку з не наданням декларантом додаткових документів, передбачених п. 3 ст. 53 Митного кодексу України; не надання декларантом інформації щодо угод на ідентичні товари, щодо угод на подібні товари, не надано інформації стосовно документів які несуть вплив на формування ціни товару. Джерелом інформації для даного рішення по товару є наявна у митному органі цінова інформація за фактами митних оформлень подібних товарів Львівською митницею ДФС.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару за митною декларацією №807100000/2014/053032 від 19.12.2014 року, митному органу позивачем було надано міжнародну автомобільну накладну (СМR) №6652 від 14.11.2014 року, коносамент МSCUJ3798806 від 09.10.2014, банківський платіжний документ, що стосується товару №155 від 29.09.2014, рахунок-фактура (інвойс) 0101966Е14-А від 08.10.2014, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація №1 від 01.08.2014, контракт №BR-L-2014 від 01.08.2014 року, ветеринарні свідоцтва ДРД-00№935855 від 17.11.2014, інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару №2730 від 14.11.2014, інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2761 від 09.10.2014, резервна позиція №915 від 26.07.2001, сертифікат про походження товару загальної форми ІТJ07402-2014 від 13.10.2014, екологічна декларація №71924 від 13.11.2014, сертифікат якості №0101966Е14 від 08.10.2014, єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів 807100000/2014/0754 від 17.11.2014, копія митної декларації країни відправлення 14/1329630-001 від 30.10.2014.

Розрахована декларантом митна вартість товару згідно з наданими документами становить 17027,40 доларів США за вагу нетто 26196 кг, в тому числі у вартість входить і оплата транспортних послуг на умовах CFR ОСОБА_2/Іллічівськ/Маріуполь/Південний у відповідності з Інкотермс 2010.

Митний орган не погодився з такою вартістю товару та прийняв рішення про коригування вартості товарів 807000003/2014/002035/2 від 19.12.2014 року.

У графі 33 оскаржуваного рішення митний орган в обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано послався на те, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Зокрема в звязку з виявленими та непідтвердженими розбіжностями в документах через не підтвердження декларантом всіх відомостей документально, а також у звязку з не наданням декларантом додаткових документів, передбачених п. 3 ст. 53 Митного кодексу України; не надання декларантом інформації щодо угод на ідентичні товари, щодо угод на подібні товари, не надано інформації стосовно документів які несуть вплив на формування ціни товару. Джерелом інформації для даного рішення по товару є наявна у митному органі цінова інформація за фактами митних оформлень подібних товарів Львівською митницею ДФС, коригування здійснено за резервним методом у відповідності до ст. 64 Митного кодексу України, розрахунок митної вартості товару здійснено за ціною 0,90 доларів США/кг.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару за митною декларацією №807100000/2014/053029 від 19.12.2014 року, митному органу позивачем було надано міжнародну автомобільну накладну (СМR) №6652 від 14.11.2014 року, коносамент МSCUJ3798806 від 09.10.2014, банківський платіжний документ, що стосується товару №155 від 29.09.2014, рахунок-фактура (інвойс) 0101966Е14-А від 08.10.2014, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація №1 від 01.08.2014, контракт №BR-L-2014 від 01.08.2014 року, ветеринарні свідоцтва ДРД-00№935855 від 17.11.2014, інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару №2730 від 14.11.2014, інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2761 від 09.10.2014, резервна позиція №915 від 26.07.2001, сертифікат про походження товару загальної форми ІТJ07402-2014 від 13.10.2014, екологічна декларація №71924 від 13.11.2014, сертифікат якості №0101966Е14 від 08.10.2014, єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів 807100000/2014/0754 від 17.11.2014, копія митної декларації країни відправлення 14/1329630-001 від 30.10.2014.

Розрахована декларантом митна вартість товару згідно з наданими документами становить 17027,40 доларів США за вагу нетто 26196 кг, в тому числі у вартість входить і оплата транспортних послуг на умовах CFR ОСОБА_2/Іллічівськ/Маріуполь/Південний у відповідності з Інкотермс 2010.

Митний орган не погодився з такою вартістю товару та прийняв рішення про коригування вартості товарів 807000003/2014/002034/2 від 19.12.2014 року.

У графі 33 оскаржуваного рішення митний орган в обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано послався на те, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Зокрема в звязку з виявленими та непідтвердженими розбіжностями в документах через не підтвердження декларантом всіх відомостей документально, а також у звязку з не наданням декларантом додаткових документів, передбачених п. 3 ст. 53 Митного кодексу України; не надання декларантом інформації щодо угод на ідентичні товари, щодо угод на подібні товари, не надано інформації стосовно документів які несуть вплив на формування ціни товару. Джерелом інформації для даного рішення по товару є наявна у митному органі цінова інформація за фактами митних оформлень подібних товарів Львівською митницею ДФС.

На момент митного оформлення товару «Субпродукти курей свійських (печінка) морожені без харчових добавок, без приправ та без теплової кулінарної обробки» митний орган мав цінову інформацію стосовно вартості такої продукції, отриману в порядку взаємодії про обмін інформацією між митницями.

Згідно з цієї інформації вартість товарів подібних до товарів, заявлених за ЕМД №807100000/2014/049749 від 28.11.2014 року, 807100000/2014/053032 від 19.12.2014 року, 807100000/2014/053029 від 19.12.2014, коригування здійснено за резервним методом у відповідності до ст. 64 Митного кодексу України, розрахунок митної вартості товару здійснено за ціною 0,90 доларів США/кг. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС ДМСУ, та виявлено що ідентичний товар оформлюється за ціною вищою ніж заявлена декларантом.

З урахуванням вищенаведеного та з метою більш детального вивчення обставин, які б мали вплив на митну вартість товарів заявлених у вищезазначених ЕМД, у відповідності до вимог п. 3 ст.53, п.5 ст.55 та п.4 ст.57 МКУ, по кожному запиту була проведена процедура консультації між митним органом та декларантом (представником ТОВ Інтеропт-Люкс) з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному, органі, що підтверджується відправленими електронними повідомленнями на адресу декларанта. В даному випадку електронного декларування товарів, процедура консультації була проведена в електронному вигляді (копії наявні в матеріалах справи).

На протязі 10 днів з дня подання ЕМД №807100000/2014/049749 від 28.11.2014 року, 807100000/2014/053032 від 19.12.2014 року, 807100000/2014/053029 від 19.12.2014 року декларант не надав додаткових документів.

Судом встановлено, що після проведення процедури консультації митним органом, позивачем використано право на ініціацію перегляду рішень про корегування митної вартості, відповідно до приписів ст. 55 Митного кодексу України, у 80-денний строк позивач листом №2014/12/1/1 від 27.02.2015 року додатково надав митному органу документи по ВМД №807100000/2014/049749 від 28.11.2014 року, а саме: розрахунок ціни (калькуляція) собівартості товару від виробника; прайс-листи від виробника; комерційну пропозицію від виробника товару; проформа-інвойс від виробника; лист про відсутність взаємозалежності між покупцем та продавцем; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (платіжне доручення в іноземній валюті); копія митної декларації країни відправлення; звіт про оцінку майна; висновки Державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» 565 від 27.02.2015 року, зазначені документи долучені і до матеріалів справи.

Листом №2014/12/1/1 від 06.03.2015 року позивач додатково надав митному органу документи по ВМД №807100000/2014/053032 та №807100000/2014/053029 від 19.12.2014 року, а саме: розрахунок ціни (калькуляція) собівартості товару від виробника; прайс-листи від виробника; комерційну пропозицію від виробника товару; проформа-інвойс від виробника; лист про відсутність взаємозалежності між покупцем та продавцем; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (платіжне доручення в іноземній валюті); копія митної декларації країни відправлення; звіт про оцінку майна; висновки Державного підприємства «Укрпромзовніщекспертиза» 565 від 27.02.2015 року, зазначені документи долучені і до матеріалів справи.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 1, ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказана норма закону кореспондує з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Вказане також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, вказане узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як свідчать матеріали справи, позивач при митному оформленні товару застосував саме перший метод визначення митної вартості товарів, що ввезені на митну територію України.

Відмовляючи в митному оформленні товару за основним (першим) методом, митний орган послався на те, що декларантом не надано додаткових документів на підтвердження митної вартості товару.

Стосовно застосування митним органом цінової інформації за фактами митного оформлення подібних товарів, суд зазначає, що наданий позивачем до митного органу звіт про оцінку майна від 26.02.2015 року містить відомості про оцінку майна ринкової вартості на території країни експортеру на умовах поставки CFR ОСОБА_2 (Україна), яка з округленням складає 0,550-0,770 доларів США/кг.

Окрім того, суд зазначає, що відповідач, при коригуванні митної вартості, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально чи містять розбіжності.

Також суд звертає увагу, що відповідач всупереч вищевказаним вимогам Закону, витребувавши додаткові документи не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Отже, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верхового Суду України від 29 травня 2012 року у справі № 21-91а12.

Стосовно посилань представника відповідача щодо розбіжностей оплати товару за контрактом №BR-L-2014 від 01.08.2014 року, суд зазначає наступне. Представником позивача під час судового розгляду справи надано пояснення та зазначено, що оплата проведена за поставками товару в повній мірі з урахуванням його кількості. Підтвердження оплату товару за контрактом надано до митного органу при оформленні наданими до матеріалів справи копіями банківських документів стосовно оплати товару

Інші зауваження, викладені Харківською митницею Державної фіскальної служби України у рішеннях про коригування митної вартості товарів №№807000003/2014/001952/2 від 09.12.2014 року, 807000003/2014/002035/2 від 19.12.2014 року та 807000003/2014/002034/2 від 19.12.2014 року також не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.

Отже, враховуючи зазначене, у Харківської митниці Державної фіскальної служби України були відсутні підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосуванні резервного методу визначення митної вартості товарів при якому було застосовано цінову інформацію про подібні товари, наявну у митного органу.

Відносно визначення митної вартості товарів за методом 2-ґ (стаття 57 Митного кодексу України, за резервним методом), слід зазначити наступне.

Митним органом не доведено, що неможливо було застосувати інші методи визначення митної вартості, окрім резервного.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Проте, відповідачем не надано доказів неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів (за резервним методом).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеропт-Люкс" до митного органу були подані всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів які імпортуються, належними документами, наявними в матеріалах справи, підтверджено ціну товару, який був імпортований позивачем на митну територію України на підставі контракту №BR-L-2014 від 01.08.2014 року.

Натомість відповідачем не надано до суду таких доказів та не доведено, що митна вартість товару, заявлена позивачем, була нижче вартості товару та вартості аналогічних та подібних товарів, оформлених іншими митницями України, у зв'язку з чим вважає, що коригування митної вартості названого товару відповідачем за другорядними методами проведене з порушенням вимог ч. 9 ст. 58 Митного кодексу України, тобто, не на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги про визнання неправомірними та скасування рішення Харківської митниці Міндоходів про коригування митної вартості 807000003/2014/001952/2 від 09.12.2014 року, 807000003/2014/002035/2 від 19.12.2014 року та 807000003/2014/002034/2 від 19.12.2014 року обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеропт-Люкс" до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати неправомірними та скасувати рішення Харківської митниці Міндоходів про коригування митної вартості 807000003/2014/001952/2 від 09.12.2014 року, 807000003/2014/002035/2 від 19.12.2014 року та 807000003/2014/002034/2 від 19.12.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеропт-Люкс" (61002, м. Харків, вул. Польова, 12-А, , інші відомості суду не відомі) сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім ) 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 30 червня 2015 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.