Справа № 2-а-342/10
Суддя: Оболєнська С. А.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-342/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Оболєнської С.А.

при секретарі Гамоліній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби БДПС м. Харкова молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора ДПС БДПС м. Харкова молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АХ № 137550 від 05 лютого 2010 року, посилаючись на те, що 05.02.2010 року він керував автомобілем у м. Харкові по вул. Р.Люксембург, де його зупинив інспектор ДАІ та повідомив, що він порушив п.п.8.7.3 ПДР України, тобто здійснив рух на заборонений сигнал світлофору, після чого склав протокол і виніс постанову про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 450 гривень.

Позивач у судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи своєчасно та належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про отримання ним судової повістки, заяв про розгляд справи у його відсутності не надавав, заперечень проти позову не надав. У відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідив наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, згідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди зобов'язані перевірити оскаржене рішення на предмет прийняття його на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 05 лютого 2010 року відносно ОСОБА_1 інспектором ДПС БДПС м. Харкова молодшим сержантом міліції ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення п.п.8.7.3 ПДР України серії АХ № 181056 та постанова серії АХ № 137550 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі - 450 грн., а саме за те, що 05.02.2010 року о 21-15 годині ОСОБА_1 керував автомобілем «Тойота» д.н. НОМЕР_1 на перехресті вул. Р.Люксембург та вул. Університетської у м. Харків, та здійснив рух на заборонений «червоний» сигнал світлофору, чим порушив п.п.8.7.3 ПДР України, з чим позивач не погодився, про що і зазначив у складеному відносно нього протоколі, вважаючи постанову такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обовязок доказування по зазначеній адміністративній справі законом покладено на відповідача, тобто відповідач повинен довести суду правомірність складання вищезазначеної постанови, таким чином відповідачем не виконано обовязку, покладеного на нього законом. Навпаки викладеним обставинам у постанові, позивач зазначив суду, що постанова відносно нього винесена неправомірно, про що безпосередньо зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, крім того, не відповідають фактичним обставинам, що мали місце 29.11.2009 року, викладені у постанові порушення, тобто доведено, що позивачем не порушено п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України.

При цьому, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем не надано в суд доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та, якими б спростовувались обставини, на які посилається позивач.

Враховуючи, що з протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови вбачається, що позивач був не згоден з наявністю факту вчинення ним відповідного правопорушення, суд вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

Приймаючи до уваги приписи ч.ч.1 та 3 ст.2, ч.2 ст.71 КАС України, суд вважає, що приймаючи постанову по справі про адміністративне правопорушення відповідач діяв з порушенням норм КУпАП, що регламентують порядок притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, тому позовні вимоги є правомірними та такими , що підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 17, 71, 157, 159, 160 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст.ст.251, 268, 280, 287-289, 293, 296 КпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби БДПС м. Харкова молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АХ № 137550 від 05.02.2010 року інспектора ДПС БДПС м. Харкова молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 450 грн., справу закрити.

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 28 квітня 2010 року.

Суддя: С.А. Оболєнська