Справа № 2а-11187/08/2170
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року м. Київ К/9991/2433/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12.05.2010

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2011

у справі № 2-а-11187/08 Херсонського окружного адміністративного суду

за позовом приватного підприємця ОСОБА_4

до 1. Головного державного податкового ревізора-інспектора Державної податкової інспекції у м. Херсоні - Іщенка Івана Валерійовича

2. Старшого податкового ревізора - інспектора Державної податкової інспекції у м. Херсоні - Лебедя Дмитра Аркадійовича

3. Державної податкової інспекції у м. Херсоні

про захист порушених прав,

за позовом Державної податкової інспекції у м. Херсоні (ДПІ)

до приватного підприємця ОСОБА_4

про стягнення фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12.05.2010, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2011, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено; позов ДПІ у м. Херсоні про стягнення фінансових санкцій задоволено: стягнуто з приватного підприємця ОСОБА_4 на користь державного бюджету фінансові санкції у сумі 5544,50 грн.

В касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нове, яким її позовні вимоги задовольнити, а у задоволенні позову ДПІ відмовити.

ДПІ заперечує проти задоволення касаційної скарги, вважаючи її безпідставною.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що 31.10.2008 начальником ДПІ у м. Херсоні було затверджено план перевірок суб'єктів підприємницької діяльності відділом контролю за розрахунковими операціями управління податкового контролю юридичних осіб на листопад 2008 року, відповідно до якого передбачено перевірку з цих питань приватного підприємця ОСОБА_4

На підставі зазначеного плану перевірки з метою здійснення контролю за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), наявністю свідоцтв про державну реєстрацію, торгових патентів та ліцензій на підставі виписаного направлення № 104/237 від 11.11.2008 р. ДПІ 13.11.2008 проведено планову перевірку господарської одиниці приватного підприємця ОСОБА_4 - магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Перевірку проведено в присутності продавця магазину - ОСОБА_7, що підтверджується підписом зазначеної особи в направленні на перевірку в графі «З направленням ознайомлений, один примірник отримано».

Фактичною підставою для застосування штрафних санкцій згідно з рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, став висновок контролюючого органу, викладений в акті перевірки від 13.11.2008 № 21030718/0237, про порушення позивачем пунктів 1, 6, 10, 11, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (Закон № 265/95-ВР) та пункту 1 статті 7 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» (Закон № 98/96), а саме: проведення розрахункової операції на суму 57,10 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО); незабезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахункових операцій сумі, яка зазначена у денному звіті РРО; відсутність книги обліку розрахункових операцій; не зберігання контрольних стрічок РРО; проведення розрахункової операції через РРО з порушенням режиму попереднього програмування товару (відсутня назва товару); знаходження торгового патенту в недоступному для огляду місці.

На підставі зазначеного акту ДПІ 27.11.2008 прийнято рішення: № , яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 5364,50 грн. та № - в розмірі 180,00 грн.

Згідно з пунктами 1, 6, 10, 11, 13 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення; друкувати або створювати в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років; проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості; забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Частинами 1, 2, 3 статті 3 Закону № 98/96-ВР передбачено, що патентуванню підлягає торговельна діяльність, що здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами у пунктах продажу товарів.

Під торговельною діяльністю у цьому Законі слід розуміти роздрібну та оптову торгівлю, діяльність у торговельно-виробничій (громадське харчування) сфері за готівкові кошти, інші готівкові платіжні засоби та з використанням кредитних карток.

Під пунктами продажу товарів у цьому Законі слід розуміти магазини та інші торгівельні точки, які знаходяться в окремих приміщеннях, будівлях або їх частинах і мають торговельний зал для покупців або використовують для торгівлі його частину; кіоски, палатки та інші малі архітектурні форми, які займають окремі приміщення, але не мають вбудованого торговельного залу для покупців; автомагазини, розвозки та інші види пересувної торговельної мережі.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону № 98/96-ВР торговий патент повинен бути розміщений: на фронтальній вітрині магазину, а у разі її відсутності - біля касового апарату; на фронтальній вітрині малої архітектурної форми; на табличці - для автомагазинів, розвозок та інших видів пересувної торговельної мережі, а також для лотків, прилавків та інших видів торгових точок, відкритих у відведених для торговельної діяльності; у пунктах обміну іноземної валюти; у приміщеннях для надання, послуг у сфері грального бізнесу та надання побутових послуг.

Торговий патент має бути відкритим та доступним для огляду.

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: копій фіскальних чеків, денного Х-звіту РРО, пояснень представника ОСОБА_4 та представників ДПІ, суди першої та апеляційної інстанцій встановили факт порушення позивачем вимог пунктів 1, 6, 10, 11, 13 статті 3 Закону № 265/95-ВР та пункту 1 статті 7 Закону № 98/96.

Враховуючи викладені обставини, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли юридично правильного висновку, що рішення від 28.09.2009 № про застосування штрафних санкцій в розмірі 5364,50 грн. та № про застосування штрафних санкцій в розмірі 180,00 грн. прийняті з дотриманням законодавства, чинного на час виникнення правовідносин, з приводу прав і обов'язків в якому виник спір, у зв'язку з чим ОСОБА_4 зобов'язана сплатити штрафні санкції, застосовані до неї згідно з цими рішеннями.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12.05.2010 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев