Справа № 826/3577/15
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3577/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва до Державного підприємства "Водрем-95" Відкритого акціонерного товариства ТД "Трест Південтранстехмонтаж" про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва, звернувся до суду з позовом Державного підприємства "Водрем-95" Відкритого акціонерного товариства ТД "Трест Південтранстехмонтаж" про стягнення заборгованості по нарахуванню сумм фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2 за період з вересня 2014 року по січень 2015 року у розмірі 2 848, 86 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, пердставник управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва подав апеляційну скаргу про скасування постанови суду першої інстанції та постановлення нового рішення про задоволення позову у повному обсязі. У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ДП «Водрем-95» ВАТ ТБ «Трест Південтраснтехмонтаж» перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва.

Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б-з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ДП «Водрем-95» ВАТ ТБ «Трест Південтраснтехмонтаж» має заборгованість у розмірі 2 848, 86 грн. за період вересень 2014 р. по січень 2015 р.

Згідно копії платіжного доручення №28 від 11.03.2015 року відповідачем сплачено заборгованість у розмірі 2 848, 86 грн. В призначені платежу останнім зазначено «відшкодування пільгової пенсії ОСОБА_2 за вересень 2014 р. - 629, 31 грн., жовтень 2014р. - 538,77 грн., листопад 2014 р. - 538,77 грн., грудень 2014 р. - 572, 38 грн., січень 2015 р. - 569,63 грн.

Однак, представником позивача зазначено, що сплачені кошти у розмірі 2 848, 86 грн. спрямовані останнім на погашення боргу відповідача, який виник за минулий період, в зв'язку з чим позивач звернувся до позовом про сплату вказаної заборгованості.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову прийшов до висновку, що відповідачем при проведенні розрахунків зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б-з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" через банківську установу було реалізовано надане йомузаконом право на встановлення призначення платежу, тому у органів пенсійного фонду відсутні будь-які підстави самостійно його змінювати, а відтак, і спрямовувати отримані кошти на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення

Колегія суддів, ознайомившись з матеріалами справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, повністю погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на роботах із шкідливими та тяжкими умовами праці (відповідно до п. "а", "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ) за списком N 1 за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, здійснюється згідно окремого законодавчого акту через професійні та корпоративні фонди.

До введення пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються згідно норм Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В той же час, згідно статті 20 Закону №1058-IV встановлено обчислення та сплата страхових внесків, зокрема сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб'єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення.

Згідно п. 1.30 ст. 1 Закону України «Про платіжну систему та переказ коштів в Україні» платіжне доручення це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 N 22, встановлено, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції. При цьому згідно з пунктом 3.8 зазначеної Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність установленим вимогам лише за зовнішніми ознаками.

При цьому, суд першої інстанції правомірно зазначає, що спеціальним Закон №1058-IV не встановлено порядку погашення в частині календарної черговості заборгованості, що виникла у платника податків, відтак, слід застосовувати Закон України «Про платіжну систему та переказ коштів в Україні». Таким чином, судом вбачається, що право самостійно визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, натомість органи пенсійного фонду не наділені правом чи обов'язком змінювати будь-яким чином призначення платежу, якщо таке встановлено платником податків.

Як вбачається з копії платіжного доручення №28 від 11.03.2015 року відповідачем сплачено заборгованість у розмірі 2 848, 86 грн. В призначені платежу останнім зазначено «відшкодування пільгової пенсії ОСОБА_2 за вересень 2014 р. - 629, 31 грн., жовтень 2014р. - 538,77 грн., листопад 2014 р. - 538,77 грн., грудень 2014 р. - 572, 38 грн., січень 2015 р. - 569,63 грн.).

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначає, що відповідачем самостійно сплачено заборгованість, що заявлена до стягнення у розмірі 2 846, 86 грн. за період вересень 2014 р. по січень 2015 р.

Тобто, колегія суддів в повній мірі погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем при проведенні розрахунків зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б-з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" через банківську установу було реалізовано надане йомузаконом право на встановлення призначення платежу, тому у органів пенсійного фонду відсутні будь-які підстави самостійно його змінювати, а відтак, і спрямовувати отримані кошти на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення.

При цьому, суд першої інстанції правомірно не прийняв до уваги посилання позивача на Постанову КМУ №21-2 від 27.09.2010 р., якою затверджено порядок ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходженням сум платежів, зокрема, на п. 5.4 яким встановлено, що операції в картках особових рахунків платників здійснюються в порядку календарної черговості настання строків сплати відповідних сум платежів, так як останній не встановлено законом.

Однак, відповідно до п.5.3 вказаного Порядку при обробці документів про сплату сум платежів в автоматичному режимі платіж заноситься до картки особового рахунку платника, який відповідає його виду та рахунку, відкритому відповідним органом Пенсійного фонду для його зарахування. Тобто, виходячи з системного аналізу вказаних вище норм, колегія суддів приходить до висновку, що пенсійному органу надано право зараховувати в порядку календарної черговості лише поточні платежі (тощо), при цьому, відповідач позбавлений права змінювати призначення платежу. На підтвердження зазначених обставин позивачем надано копію листа управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва, де зазначено номер рахунку, на який слід сплатити суми до відшкодування на 2014 рік, що вказані в розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Отже, суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам справи та вірно застосував законодавство, що регулює ці правовідносини.

Надані докази були оцінені судом першої інстанції, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності колегія суддів дійшла висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими та, відповідно, його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи викладені в апеляційній скарзі відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону. Натомість оскаржувана Постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текст виготовлено 30 червня 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Межевич М.В.

Горбань Н.І.