Справа № П/811/667/14
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2015 рокусправа № П/811/667/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 червня 2014 року у справі № П/811/667/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробничої фірми "Промтехснаб" до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю торгівельно-виробнича фірма "Промтехснаб" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

- від 25.10.2013р. №, яким визначено грошове зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у частині визначення 210685 грн. за основним платежем та 59752,37 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- від 25.10.2013 р. №, яким визначено грошове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 158319 грн. за основним платежем та 39579,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- від 17.01.2013 року №, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 45077 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 червня 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення від 25.10.2013 р. №, яким визначене грошове зобовязання з податку на прибуток (доходи) приватних підприємств в частині нарахування 111828 грн. за основним платежем та 27957 грн. - штрафної (фінансової) санкції; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення від 25.10.2013 р. №, яким визначене грошове зобовязання з податку на додану вартість в частині донарахування 103427 грн. за основним платежем та 25857 грн. - штрафної (фінансової) санкції. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Відповідач не погодився із рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, відповідач просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 червня 2014 року та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржується.

Відповідач у судове засідання не направив свого представника, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що фахівцями Онуфрієвского відділення Світловодської ОДПІ ГУ Міндоходів України у Кіровоградській області було проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період із 01.07.2010 по 31.12.2012р..

За результатами перевірки складено акт №108/2200/23232500 від 11.10.2013 р. (далі акт перевірки).

На підставі акту перевірки та за наслідками апеляційного оскарження рішень, відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення:

- від 25.10.2013 р. №, яким позивачу донараховано грошове зобовязання з податку на прибуток (доходи) приватних підприємств у розмірі 255308,00 грн. за основним платежем та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 63827,00 грн.;

- від 25.10.2013 р. №, яким донараховано грошове зобовязання з ПДВ в розмірі 158319,00 грн. за основним платежем та 39579,75 грн. - штрафні (фінансові);

- від 17.01.2014 р. №002312201, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2012 року на 48153,00 грн.

Позивач під час розгляду справи у суді першої інстанції зменшив розмір позовних вимог, часткового погодився із сумами грошового зобовязання з ПДВ та податку на прибуток підприємств.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Податковий орган стверджує, що до складу витрат з придбання товарів віднесено витрати, понесені у звязку з продажем товарів, виконання робіт, наданням послуг повязаним з таким платником податку особам в розмірі, що перевищує доходи, отримані від такого продажу на 532513 грн. (950847 418334). Крім того, до складу витрат з придбання товарів неправомірно віднесено 500000 грн. як одноразовий комісійний збір, оскільки такі витрати не є витратами господарської діяльності товариства.

Судом було встановлено, що відповідно до договору № 40 від 16.07.2012 р. Підрядник (ПП Владікос) зобов'язується виконати будівництво залізничної колії та укладання стрілочного переводу згідно з кошторисом та календарним планом, а Замовник - позивач зобов'язаний прийняти та оплатити роботу, вартість будівництва складає 1141016,00 грн., в т.ч. ПДВ 190169,40 грн..

Виконані будівельні роботи прийнято позивачем відповідно до акту приймання виконаних робіт за жовтень 2012 р. від 17.10.2012 р., довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2012 р. від 17.10.2012 р., всього вартість виконаних будівельних робіт складає 950847 грн., ПДВ 190169,40 грн..

Відповідно до п.18 Технічних умов, щодо інженерного забезпечення підїзної колії, яка примикатиме до колій станції Павлиш, позивач повинен безоплатно передати на баланс залізниці стрілочний перевід, у звязку з чим, ПП Владікос надано розшифровку вартості залізничної колії довжиною 397,29м. та стрілочного переводу, а саме: залізнична колія довжиною 397,29 м. - 696455,67 грн., ПДВ 139291,13 грн., разом 835746,80 грн., стрілочний перевід 254391,00 грн., ПДВ 50878,20 грн., разом 305269,2.

Відповідача не заперечував, що реальність проведення будівельних робіт по укладанню залізничної колії під сумнів не ставиться. Про те, на його думку, позивач неправомірно відніс до складу витрат, витрати повязані із будівництвом колії, оскільки в подальшому таку колію було реалізовано за ціною нижчою ніж її вартість.

Згідно договору поставки №01/10/12 від 15.10.2012 р., згідно специфікації №1 позивач продав залізничну колію довжиною 379,39 м. за 502000 грн., в т.ч. обсяг 418334 грн., ПДВ 83666 грн. ТОВ Науково виробниче підприємство з іноземними інвестиціями Об'єднані зернові технології, проте фактично було продано 379,1 м. залізничної колії так як 17,9 м. було передано безоплатно на користь держави. Допущені технічні описки у первинних документах не свідчать про порушення податкового законодавства.

Згідно Статуту позивача ОСОБА_1 є одним учасником даного товариства, в той час як він є одночасно директором та учасником ТОВ НВП з іноземними інвестиціями Обєднані зернові технології, який володіє часткою товариства у розмірі 2,5 % (а.с.212-229 т.1).

Даний договір поставки підписаний від імені позивача ОСОБА_2, якого призначено на посаду директора ОСОБА_1, як власником 100% загального статутного фонду ТОВ ТВФ Промтехснаб, а від імені покупця директором ТОВ Науково виробниче підприємство з іноземними інвестиціями Об'єднані зернові технології ОСОБА_1, який також є власником акцій даного товариства.

Пунктом 14.1.159 статті 14 Податкового Кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) наведено визначення пов'язаних осіб це юридичні та/або фізичні особи, взаємовідносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють і які відповідають будь-якій з наведених нижче ознак:

юридична особа, що здійснює контроль за господарською діяльністю платника податку або контролюється таким платником податку чи перебуває під спільним контролем з таким платником податку;

фізична особа або члени її сім'ї, які здійснюють контроль за платником податку;

посадова особа платника податку, уповноважена здійснювати від імені платника податку юридичні дії, спрямовані на встановлення, зміну або припинення правових відносин, а також члени її сім'ї;

платники податку - учасники об'єднання підприємств незалежно від його виду та організаційно-правової форми, що провадять свою господарську діяльність шляхом утворення такого об'єднання.

Під контролем господарської діяльності платника податку слід розуміти:

а) володіння безпосередньо або через пов'язаних фізичних та/або юридичних осіб часткою (паєм, пакетом акцій) статутного фонду платника податку в розмірі не менш як 20 відсотків статутного фонду платника податку;

б) вплив безпосередньо або через пов'язаних фізичних та/або юридичних осіб на господарську діяльність суб'єкта господарювання в результаті:

надання права, яке забезпечує вирішальний влив на формування складу, результати голосування та рішення органів управління платника податку;

обіймання посад членів наглядової (спостережної) ради, правління, інших наглядових чи виконавчих органів платника податку особами, які вже обіймають одну чи декілька із зазначених посад в іншому суб'єкті господарювання;

обіймання посади керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу платника податку особою, яка вже обіймає одну чи декілька із зазначених посад в інших суб'єктах господарювання;

надання права на укладення договорів і контрактів, які дають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов'язкові до виконання вказівки або здійснювати делеговані повноваження і функції органу управління платника податку.

Отже, укладаючи договір поставки від 15.10.2012 р. сторонами якого є позивач, як юридична особа, яка на 100% належить ОСОБА_1, а з іншої сторони договір підписаний ним же, як директором ТОВ НВП з іноземними інвестиціями Обєднані зернові технології, який одночасно є і акціонером даного товариства, в розумінні пункту 14.1.159 ст. 14 Податкового Кодексу України (в редакції чинній на час підписання договору) були повязаними особами.

Проте, судом було встановлено, що за господарською операцією щодо реалізації залізничної колії між повязаними особами позивач не формував витрати, а лише формувався дохід за вказаною операцією, а витрати сформовані за господарською операцією з ПП Владікос.

В акті перевірки не відображено виявлених порушень щодо формування доходу за даною господарською операцією.

Висновки відповідача про порушення позивачем порядку формування витрат у 4-му кварталі 2012 р. не знайшли свого підтвердження та були спростовані під час розгляду судом даної справи.

За наслідками договору поставки залізничної колії позивач відніс до складу витрат, витрати за договором підряду №40 від 16.07.2012 р. у сумі 1032513 грн.

Абзацом 2 пункту 153.2.2 статті 153 Податкового Кодексу України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), витрати, понесені платником податку у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у пов'язаної особи, визначаються виходячи з договірних цін, але не вищих за звичайні ціни, що діяли на дату такого придбання, у разі якщо договірна ціна на такі товари (роботи, послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (роботи, послуги).

ПП Владікос не є повязаною особою з позивачем, а відтак, відповідач помилково дійшов висновку про порушення позивачем порядку формування витрат за господарською операцією з ПП Владікос у сумі 532513 34) грн..

Крім того, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем формування витрат за договором підряду з ПП Владікос з огляду на збитковість господарської операції по будівництву залізничної колії через її подальшу реалізацію за ціною нижчої собівартості.

Так, в акті перевірки відповідач зазначає про те, що до складу витрат з придбання товарів віднесено витрати, понесені у звязку з продажем товарів, повязаним з таким платником податку особам в розмірі, що перевищує доходи, отримані від такого продажу 532513 34).

Суд встановив, що згідно розрахунку економічної доцільності продажу залізниці за ціною нижчої ніж її собівартість, є факт отримання прибутку позивачем за строк більш коротший, ніж би отримувало товариство здаючи в оренду залізничну колію (а.с.25 т.3).

По-четверте, позивач продав ТОВ Науково-виробниче підприємство з іноземними інвестиціями Об'єднані зернові технології не всю залізничну колію, оскільки згідно договору безоплатної передачі майна на користь держави від 19.11.2013 р., стрілочний перевід та ділянку колії довжиною 0,0179 км передано ДП Одеська залізниця (а.с.97-105 т.1).

Як встановлено, збитковість господарської діяльності не може бути підставою для визначення такої діяльності як негосподарської. Неотримання суб'єктом господарювання доходу від окремої господарської операції не свідчить про те, що така операція не пов'язана з господарською діяльністю, оскільки при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик не отримати дохід від конкретної операції.

Так, згідно розрахунку грошового зобовязання по оскаржуваному рішенню-1, за дане порушення відповідач нарахував основного зобовязання в сумі 111828 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо доведеності позивачем правомірності формування витрат за господарською операцією з ПП Владікос у сумі 532513 34) грн..

Стосовно оскарженого рішення, яким визначено грошове зобовязання з податку на додану вартість.

Неправомірність формування податкового кредиту за господарською операцією з ПП Владікос відповідач повязує із підставами реалізації залізничної колії повязаним особам та за цінами нижче собівартості. Так, в акті перевірки встановлено порушення формування податкового зобовязання у сумі 106503 грн. за господарською операцією з ПП Владікос.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов обґрунтованих висновків про безпідставність таких тверджень податкового органу та спростування його висновків доказами, наданими позивачем та приєднаними до матеріалів справи.

Стосовно інших порушень, виявлених під час перевірки, колегія суддів не надає їм оцінки, оскільки переглядає рішення суду в межах доводів апеляційної скарги відповідача, приймаючи до уваги, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржено.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовані. Підстав для задоволення апеляційної скарг та скасування законного рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 червня 2014 року у справі № П/811/667/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 24.06.15р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак