Справа № 808/579/14
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2015 рокусправа № 808/579/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Губар Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Літо»

на постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Літо» до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, ОСОБА_2 митниці Міндоходів про визнання дій та бездіяльність протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Літо» (далі ТОВ «Літо») 22.01.2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 митниці Міндоходів (далі ОСОБА_2 митниця) та Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (далі ГУ ДКСУ у Запорізькій області) в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення ОСОБА_2 митниці про коригування митної вартості товарів № 112050000/2013/000907/1 від 05.11.2013 року, № 112050000/2013/000932/1 від 14.11.2013 року, № 112050000/2013/000931/1 від 14.11.2013 року, № 112050000/2013/000952/2 від 21.11.2013 року;

- визнати протиправними та скасувати картки відмови ОСОБА_2 митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2013/01180, № 112050000/2013/01220, № 112050000/2013/01219 та № 112050000/2013/01249;

- стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у Запорізькій області на користь ТОВ «Літо» надмірно сплаченого мита та податку на додану вартість у розмірі 9 349,71 грн.

Відповідачі заперечували проти позову, просили суд в задоволенні позову відмовити.

Постановою ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року у задоволенні позову ТОВ «Літо» відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, позивачем ТОВ «Літо» подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, якою позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у звязку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.41 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно приписів ст.49,51,52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яка визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України ; митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Ст. 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).

Водночас ч. 3 вказаної статті встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем з фірмою «MARІОNEX» 14.10. 2013 року укладено контракт № 3 , відповідно до умов якого продавець «MARІОNEX» зобовязується передати у власність покупця ТОВ «Літо»,а покупець прийняти та оплатити напівпричіп марки SCHWARZMULLER моделі SPA З/Е, 2004 року випуску, шасі № VAVSAP3384H193264, вартістю 3 500 євро.

Для проведення митного оформлення позивачем 1.11.2013 року подані до відділу митного оформлення ОСОБА_2 митниці вантажну митну декларацію № 112050000/2013/029088, в якій вартість товару визначена за ціною договору, а також передбачені ст.53 МК України товаросупроводжувальні документи, а саме: міжнародну товаро - транспортну накладну (CMR) №0574894 від 21.10.2013 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу DR/BAH 1340863, , фінансову довідку про транспортні витрати №381 від 31.10.2013 р., довідку про технічний стан транспортного засобу №421 від 1.11.2013 р., рахунок-фактуру(інвойс) №39/13/10 від 21.10.2013 р., контракт № 3 від 14.10. 2013 р., сертифікат відповідності №UA1/032/0219713 -13 від 31.10. 2013р., експортну декларацію 13PL351010E0077919 від 18.10.2013 р., платіжне доручення №1769 від 18.10.2013 р. тощо.

На вимогу митного органу позивачем надані додаткові документи, а саме: лист-заяву продавця від 4.11.2013 р. стосовно амортизації транспортного засобу, журнал-ордер (виписку) балансової вартості транспортного засобу за вересень 2013 р. від 30.09.2013 року, висновок експертного авто товарознавчого дослідження №171/11 від 5.11.2013 року, які разом із наданими до митної декларації документами дають змогу встановити митну вартість пред`явленого до оформлення товару за ціною договору.

Після консультацій з позивачем митним органом 05.11.2013 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/ 2013/000907/1 за резервним методом за ціною 6361,83 дол. США, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/ 2013/ 01180.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем з тією ж фірмою «MARІОNEX» 10.10. 2013 року укладено контракт № 4, відповідно до умов якого продавець «MARІОNEX» зобовязується передати у власність покупця ТОВ «Літо» , а покупець прийняти та оплатити напівпричіп марки FLIEGL моделі SDS-350, 2001 року випуску, шасі № WFDFLT2, вартістю 2 500 євро.

Для проведення митного оформлення позивачем 14.11.2013 року подані до відділу митного оформлення ОСОБА_2 митниці вантажну митну декларацію № 112050000/2013/030382, в якій вартість товару визначена за ціною договору, а також товаросупроводжувальні документи, а саме: міжнародну товаро - транспортну накладну (CMR) №0574895 від 28.10.2013 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу DR/BAH 0720758 , фінансову довідку про транспортні витрати №391 від 6.11.2013 р., довідку про технічний стан транспортного засобу №447/1 від 7.11.2013 р., рахунок-фактуру(інвойс) №50/13/10 від 28.10.2013 р., контракт № 4 від 14.10. 2013 р., сертифікат відповідності №UA1.073.0223647 -13 від 31.10. 2013р., експортну декларацію 13PL351010E0079795 від 28.10.2013 р., платіжне доручення №1769 від 18.10.2013 р. тощо.

Митним органом 14.11.2013 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/ 2013/000932/1 за резервним методом за ціною 3 300 дол. США, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/ 2013/01220.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем з тією ж фірмою «MARІОNEX» 29.10. 2013 року укладено контракт № 5, відповідно до умов якого продавець «MARІОNEX» зобовязується передати у власність покупця ТОВ «Літо» , а покупець прийняти та оплатити напівпричіп марки FLIEGL моделі SDS-350, 2001 року випуску, шасі № WFDFLT6, вартістю 2 500 євро.

Для проведення митного оформлення позивачем 14.11.2013 року подані до відділу митного оформлення ОСОБА_2 митниці вантажну митну декларацію № 112050000/2013/030396, в якій вартість товару визначена за ціною договору, а також товаросупроводжувальні документи, а саме: міжнародну товаро - транспортну накладну (CMR) №0574939 від 4.11.2013 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу DR/BAЕ 4183942 , фінансову довідку про транспортні витрати №397 від 14.11.2013 р., довідку про технічний стан транспортного засобу №457/1 від 12.11.2013 р., рахунок-фактуру(інвойс) №1/13/11 від 4.11.2013 р., контракт № 5 від 29.10. 2013 р., сертифікат відповідності №UA1.173.0223648 -13 від 13.11. 2013р., експортну декларацію 13PL351010E0081611 від 4.11.2013 р., платіжне доручення №1760 від 11.11.2013 р. тощо.

Митним органом 14.11.2013 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/ 2013/000931/1 за резервним методом за ціною 3 300 дол. США, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/ 2013/01219.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем з тією ж фірмою «MARІОNEX» 29.10. 2013 року укладено контракт № 6 , відповідно до умов якого продавець «MARІОNEX» зобовязується передати у власність покупця ТОВ «Літо» , а покупець прийняти та оплатити напівпричіп марки FLIEGL моделі SDS-350, 2001 року випуску, шасі № WFDFLT5, вартістю 2 500 євро.

Для проведення митного оформлення позивачем 21.11.2013 року подані до відділу митного оформлення ОСОБА_2 митниці вантажну митну декларацію № 112050000/2013/031220, в якій вартість товару визначена в розмірі за ціною договору, а також товаросупроводжувальні документи, а саме: міжнародну товаро - транспортну накладну (CMR) №0574937 від 12.11.2013 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу DR/BAG 1627787 , фінансову довідку про транспортні витрати №410 від 20.11.2013 р., довідку про технічний стан транспортного засобу №477 від 20.11.2013 р., рахунок-фактуру(інвойс) №1/13/11 від 12.11.2013 р., контракт №6 від 29.10. 2013 р., сертифікат відповідності №UA1.009.0225383 -13 від 19.11. 2013р., експортну декларацію 13PL351010E0084243 від 12.11.2013 р., платіжне доручення №1760 від 11.11.2013 р. тощо.

Митним органом 21.11.2013 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/ 2013/000952/2 за резервним методом за ціною 3 300 дол. США, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/ 2013/01249.

Посилання відповідача на наявність розбіжностей у документах, які надані декларантом до митного оформлення, спростовується матеріалами справи, оскільки платіжним дорученням №1769 від 18.10.2013 р. здійснена оплата за двома контрактам № 3, та №4 від 14.10. 2013 р., платіжним дорученням №1760 від 11.11.2013 р. здійснена оплата за двома контрактам № 5, та №6 від 29.10. 2013 р., сума оплати вартості транспортних засобів співпадає з рахунками-фактурами (інвойсами ), а відсутність посилання в зазначених платіжних дорученнях на складені пізніше рахунки-фактури(інвойси) №39/13/10 від 21.10.2013 р., №1/13/11 від 12.11.2013 р. не є розбіжностями, що перешкоджають визначити вартість товару за ціною договору.

Після розмитнення транспортних засобів за ціною, визначеною відповідачем, та випуску товару у вільний обіг, позивач оскаржив зазначені рішення та картки відмови в судовому порядку.

Згідно положень ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом послідовного застосування таких методів: основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються; другорядні: а)за ціною договору щодо ідентичних товарів ; б)за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості ; г)на основі додавання вартості; г) резервного; при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами ч.1-3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Оскільки відносно позивача відсутні обмеження, що встановлені положеннями ст. 58 МК України на застосування основного методу визначення вартості товарів, надані декларантом відомості підтверджені документально і в наявності є всі складові митної вартості товару, що імпортується, а відповідач не надав достовірних доказів, що подані позивачем для митного оформлення товару підтверджувальні документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в достовірності відомостей стосовно заявленої вартості та не дають можливості визначити митну вартість товару шляхом застосування обраного позивачем основного методу за ціною договору, дії митного органу щодо відмови у митному оформленні товарів за ціною договору, та самостійної митної оцінки вартості товару із застосуванням резервного методу без достатніх для того підстав, базуючись на припущеннях та довільно обраній вартості товару, є протиправними.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи те, що позивачем подано всі необхідні документи в підтвердження визначення митної вартості транспортних засобів за основним методом за ціною договору, а відповідачем не доведено правомірність своїх дій та їх відповідність нормам діючого законодавства України при застосуванні резервного методу митної оцінки товару , суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_2 митниця діяла поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить вимогам чинного митного законодавства при прийнятті рішень № 112050000/2013/000907/1 від 05.11.2013 року, № 112050000/2013/000932/1 від 14.11.2013 року, № 112050000/2013/ 000931/1 від 14.11.2013 року, № 112050000/2013/000952/2 від 21.11.2013 року про коригування митної вартості товарів за резервним методом , та карток відмови № 112050000/2013/01180, № 112050000/2013/ 01220, № 112050000/2013/01219 та № 112050000/2013/01249 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення, внаслідок чого оскаржувані рішення митного органу та картки відмови в прийнятті митних декларацій є протиправними та підлягають скасуванню.

За приписами ч.3 ст. 301 МК України помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За змістом пунктів 5, 7, 10 Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобовязань, затвердженого спільним наказом Міндоходів і Міністерства фінансів України № 882/1188 від 30.12. 2013 року (зареєстровано в МЮ України 23.01.2014 року за №146/24923, далі Порядку № 882/1188) повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобовязань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється у визначеному законодавством порядку органом ДКС України на підставі отриманого від органу Міндоходів висновку, погодженого місцевим фінансовим органом.

Із наведених вище правових норм вбачається, що законодавчою умовою повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, є ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Оскільки відповідачем не підготовлено та не подано до органу держказначейства висновок про повернення надмірно сплачених до бюджету грошових коштів, підстави для задоволення позову в частині стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у Запорізькій області на користь ТОВ «Літо» надмірно сплаченого мита та податку на додану вартість у розмірі 9 349,71 грн. є передчасними.

Враховуючи зазначене, колегія суду приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального права, помилково не надав оцінку вказаним доводам відповідача, що є підставою для скасування постанови, та прийняття нового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно з приписами ст.94 КАС України на користь позивача підлягають стягненню понесені ним документально підтверджені судові витрати в сумі 182,70 грн.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Літо» задовольнити частково.

Постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Літо» - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення ОСОБА_2 митниці про коригування митної вартості товарів № 112050000/2013/000907/1 від 05.11.2013 року, № 112050000/2013/000932/1 від 14.11.2013 року, № 112050000/2013/000931/1 від 14.11.2013 року, № 112050000/2013/000952/2 від 21.11.2013 року;

Визнати протиправними та скасувати картки відмови ОСОБА_2 митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2013/01180, № 112050000/2013/01220, № 112050000/2013/01219 та № 112050000/2013/01249;

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова