Справа № 188/816/15-а
Суддя: Ніколаєва І. К.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/816/15-а
Провадження № 2-а/188/17/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Ніколаєвої І. К.

при секретарі Карпенко С. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 роти дорожньо-патрульної служби при Управлінні державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області в особі інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту роти ДПС в Кіровоградській області про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення до відповідача ОСОБА_2 роти дорожньо-патрульної служби при Управлінні державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області в особі інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту роти ДПС в Кіровоградській області.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказує, що 20.06.2015 року відповідачем відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 067125 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 255104, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 425 гривень.

В описовій частині вказаної постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідач зазначив, що ОСОБА_1 20.06.2015 року о 11 год. 00. хв. на 244 кв. + 647 м. а/д Київ Знамянка на перехресті під час надання переваги в русі т. з. які рухаються по перехрещуваній дорозі зупинив свій транспортний засіб за дорожньою розміткою 1.12 стоп-лінія.

Вважає, що відповідачем винесено постанову незаконно та в порушення вимог діючого законодавства.

Зазначає, що 20.06.2015 року близько 11 год. 00 хв. він дійсно рухався на автомобілі НОМЕР_1 по а/д. Київ-Знамянка. Коли він підїжджав до

регульованого перехрестя про яке зазначає відповідач, на світлофорі горів зелений сигнал світлофора, а потім в порушення правил дорожнього руху (п. 8.7.3 ПДР) замість мигаючого зеленого, і потім жовтого, який попереджає про зміну сигналів світлофора, на світлофорі відразу загорілося червоне світло, яке забороняє рух, про що мною вказано було і в поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення. Рухаючись вже безпосередньо перед самою стоп-лінією, позивач на виконаня червоного сигналу світлофора, дорожньої розмітки та для забезпечення безпеки учасників дорожнього руху, змушений був вдатися до екстренного гальмування для того, щоб зупинити свій автомобіль відповідно до вимог ПДР. Однак автомобіль DAF XF 95 є великовантажним і для його зупинки відповідно потрібен великий гальмовий шлях, а тому після вжиття позивачем всіх заходів для зупинки автомобіля, останній ще деякий час рухався за інерцією, внаслідок чого перетнув стоп-лінію, проїхавши її на 50 см. Наголошує на тому, що саме через невідповідність роботи світлофора правилам дорожнього руху, він змушений був вдаватися до екстренного гальмування для того щоб не виїхати на перехрестя та не створити небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, і саме тому зупинився за стоп-лінією. Вказує, що зупинившись за 50 см. за стоп-лінією, він на перехрестя не виїхав, перешкод і небезпеки дорожнього руху нікому не створив.

Крім цього зазначає, що в його діях взагалі відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 122 КУаП, як це кваліфікував відповідач, оскільки в оскаржуваній постанові він сам вказує, що позивачем порушено дорожню розмітку 1.12 стоп-лінія, а порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг підпадає під кваліфікацію ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Просить постанову скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи в його відсутність. В заяві вказує, що позов підтримує, просить його задовольнити.

Від відповідача на адресу суду надійшло письмове заперечення проти позову, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, а постанову залишити без змін. В запереченні вказує, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена відповідно до вимог закону.

Суд вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що 20.06.2015 року відповідачем відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 067125 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 255104 якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 425 гривень, що підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення, постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В описовій частині вказаної постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідач зазначив, що ОСОБА_1 20.06.2015 року о 11 год. 00. хв. на 244 кв. + 647 м. а/д Київ Знамянка на перехресті під час надання переваги в русі т. з. які рухаються по перехрещуваній дорозі зупинив свій транспортний засіб за дорожньою розміткою 1.12 стоп-лінія.

З адміністративного позову судом встановлено, що 20.06.2015 року близько 11 год. 00 хв. позивач дійсно рухався на автомобілі НОМЕР_1 по а/д. Київ-Знамянка. Коли він підїжджав до регульованого перехрестя на світлофорі горів зелений сигнал світлофора, а потім в порушення правил дорожнього руху (п. 8.7.3 ПДР) замість мигаючого зеленого, і потім жовтого, який попереджає про зміну сигналів світлофора, на світлофорі відразу загорілося червоне світло, яке забороняє рух, про що позивачем вказано було і в поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення. Рухаючись вже безпосередньо перед самою стоп-лінією, позивач на виконаня червоного сигналу світлофора, дорожньої розмітки та для забезпечення безпеки учасників дорожнього руху, змушений був вдатися до екстренного гальмування для того, щоб зупинити свій автомобіль відповідно до вимог ПДР. Оскільки автомобіль позивача DAF XF 95 є великовантажним і для його зупинки відповідно потрібен великий гальмовий шлях, тому після вжиття ним всіх заходів для зупинки автомобіля, останній ще деякий час рухався за інерцією, внаслідок чого перетнув стоп-лінію, проїхавши її на 50 см.

Таким чином судом встановлено, що саме через невідповідність роботи світлофора правилам дорожнього руху, позивач змушений був вдаватися до екстренного гальмування для того щоб не виїхати на перехрестя та не створити небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, і саме тому він зупинився за стоп-лінією. Проте зупинившись за стоп-лінією, позивач на перехрестя не виїхав, перешкод і небезпеки дорожнього руху нікому не створив.

Дані факти відповідачем в запереченні не спростовані.

До того ж судом встановлено, що в діях позивача взагалі відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 122 КУаП, як це кваліфікував відповідач, оскільки в оскаржуваній постанові відповідач сам вказує, що позивачем порушено дорожню розмітку 1.12 стоп-лінія, а порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг підпадає під кваліфікацію ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім цього судом встановлено, що відповідач вже в протоколі про адміністративне правопорушення зазначає, що до протоколу додається Постанова ПС2 № 255104, тобто відповідач вже в протоколі про адміністративне правопорушення вказує, що до протоколу додається постанова, яка повинна виноситися на підставі цього протоколу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В порушення вимог ст. 280 КУпАП відповідач не зясував чи винний позивач у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122, чи є обставини, що помякшують відповідальність.

До того ж в постанові в справі про адміністративне правопорушення відсутні докази які відповідно до ст. 251 КУпАП встановлюють наявність або відсутність правопорушення, оскільки не має ні свідків, які б підтвердили факт порушення ПДР, ні фото, відео зйомки.

За таких обставин всупереч вимогам ст. 245 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення також не було всебічно, повно і обєктивне зясовано всі обставини справи, не вирішено її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірності своїх дій та не спростував доводів позивача.

Таким чином судом встановлено, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 71, 159-163 КАС України, ч. 2 ст. 122, ст. ст. 7, 9, 247, 251, 258, 268, 289, 283-285, 291 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 роти дорожньо-патрульної служби при Управлінні державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області в особі інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту роти ДПС в Кіровоградській області про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ПС2 № 255104 від 20.06.2015 року в справі про адміністративне правопорушення якою ОСОБА_1 було притягнуто адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3