Справа № 644/4224/15-а
Суддя: Маслов М. І.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Маслов М. І.
Справа № 644/4224/15-а
Провадження № 2-а/644/76/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова

у складі - головуючого судді Маслова М.І.,

при секретарі - Шпиця Л.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення в Орджонікідзевському районі м. Харкова про стягнення недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік, ціна позову 5970 грн., -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, до Управління праці та соціального захисту населення в Орджонікідзевському районі м. Харкова про стягнення недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік, в якому також просив допустити рішення суду до негайного виконання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796, щорічна допомога на оздоровлення інвалідам I і II групи виплачується в розмірі - п'яти мінімальних заробітних плат, що на момент розгляду справи у 2015 році складає 6090 грн. Проте у березні 2015 року позивач отримав від відповідача лише 120 грн., відповідно до Постанови КМУ № 526 від 12.07.2005 року, чим, на думку позивача, порушено його право на отримання соціальної виплати на оздоровлення закріплене ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 3, 8, 55 Конституції України, ст. 6 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засіданні не зявився, через канцелярію суду надав письмові заперечення на позов, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, справу просив слухати за відсутності представника відповідача.

Свої заперечення відповідач обґрунтовував тим, що статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС виплачується щорічна допомога на оздоровлення в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Розміри щорічної допомоги на оздоровлення встановлено постановою КМУ від 12.07.05 № 562. Підтвердженням правомірності дій управління щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення згідно постанови КМУ від 12.07.2005 № 562 є рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011, в якому зазначено, що Верховна Рада України визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу Державного бюджету. Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 ст. 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України, зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 року. Таким чином, згідно наданих суду заперечень, відповідач вважає, що управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради при здійсненні виплат діяло законно, в межах своїх повноважень, передбачених чинним законодавством, та в межах бюджетних асигнувань.

Суд дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення представника позивача вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (згідно посвідчення серії А № 001858), та інвалідом ІІ групи, у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 5-6).

01.04.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за 2015 рік (а.с. 8).

08.04.2015 року відповідачем була надана відповідь, в якій зазначено, що щорічна допомога на оздоровлення була нарахована позивачу у березні 2015 року в сумі 120 грн., та виплачена згідно постанови КМ України від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому підстави для перерахунку та виплати позивачу щорічної допомоги в іншому розмірі відсутні (а.с. 7).

Позивач у своєму позові зазначає, що управління соціального захисту населення відмовляючи в нарахуванні, перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2015 рік діяло протиправно, порушуючи норми чинного законодавства.

Проте з такими висновками позивача з урахуванням законодавчих змін у 2015 році, а саме прийняттям Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» погодитися не можна.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796, щорічна допомога на оздоровлення інвалідам I і II групи виплачується в розмірі - п'яти мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи, дітям-інвалідам - чотири мінімальні заробітні плати.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначені міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Починаючи з 01.01.2015 року Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» містить норми, які обмежують у 2015 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796, якою передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення інвалідам I і II групи виплачується в розмірі - п'яти мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи, дітям-інвалідам - чотири мінімальні заробітні плати.

Так, згідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» норми і положення статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що соціальні виплати особам, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, у період з 01.01.2015 року повинні виплачуватись у відповідності до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та постанови КМ України від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 Верховна Рада України визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу Державного бюджету.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 року суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач надав до суду докази, що спростовують твердження позивача про неправомірність рішення та дій відповідача.

Оскільки відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору, судові витрати слід віднести за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 8, 17, 18, 71, 87, 90, 99, 100, 104, 183-2, 255, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 48, 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про Державний бюджет на 2015 рік», постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011, рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення в Орджонікідзевському районі м. Харкова про стягнення недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік, ціна позову 5970 грн. - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Маслов М.І.