Справа № 810/1417/15
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/1417/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року 810/1417/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання – Сіренко Ю.П. за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Овостар»

до Васильківської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т АН О В И В:

Пояснює, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту від 12.12.2014 р. №4551/1501/32086437 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Овостар» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період вересень-жовтень 2014 р.» (далі – Акт перевірки).

Вказує, що позивач частково не погоджується з висновками Акту перевірки та вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання та прийняв рішення, що суперечить законодавству та виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених законами України.

У судових засіданнях представник позивача підтвердив обставини викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач – Васильківська ОДПІ ДФС у Київській області проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. У обґрунтування своєї правової позиції вказує, що працівниками податкового органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Овостар» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період вересень-жовтень 2014 р.

Вказує, що перевіркою встановлено, що платником завищено податковий кредит за вересень 2014 р. в сумі 560849,00 грн. На підставі чого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та таким, що відповідає нормам чинного законодавства.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками Васильківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Овостар» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період вересень-жовтень 2014 р., за результатами якої складено Акт перевірки в якому були зафіксовані виявлені порушення, а саме завищено податковий кредит за вересень 2014 р. на суму 560849,00 грн., чим завищено залишок від’ємного значення по декларації з ПДВ за вересень 2014 р. у сумі 560849,00 грн. та залишок від’ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

ТОВ «Овостар» не погоджується з податковим повідомленням-рішенням та висновками, викладеними у Акті перевірки в частині порушення ТОВ «Овостар» п. 201.10 ст. 201 ПК України щодо завищення податкового кредиту за вересень 2014 року в сумі 560849,00 грн., як з такими, що не відповідають існуючим фактам та не ґрунтуються на нормах чинного податкового законодавства України, а тому вважає, що податкове повідомлення-рішення в частині порушення за вересень 2014 року в сумі 560849,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним податковому повідомленню-рішенню суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідач вважає, що згідно наданих первинних документів та пояснень голови С(Ф)Г «НИВА» фермерське господарство ніякого товару та послуг в адресу підприємств- покупців не поставляло та не надавало. Первинні документи, а саме видаткові накладні та податкові накладні, на думку податкового органу, не мають юридичної сили первинних документів у зв’язку із зазначенням у них господарських операцій, які фактично не відбулись, С(Ф)Г «Нива» не має технічних та виробничих можливостей для здійснення господарської діяльності. С(Ф)Г «НИВА» по взаємовідносинах з контрагентами-покупцями не здійснювало господарську діяльність в розумінні п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України України, тому податковий орган вважає, що підприємством ТОВ «Овостар» завищено податковий кредит в сумі 560849,07 грн. по податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 р.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Овостар» та С(Ф)Г «НИВА» було укладено договір поставки №ОВ- 08/09/14-1 від 08 вересня 2014 р. (далі – Договір) на поставку соняшнику (далі також - товар, насіння соняшнику). Згідно укладеного договору ТОВ «Овостар» є Покупцем, С(Ф)Г «НИВА» Постачальником.

Форма розрахунків згідно даного Договору - безготівкова, оплата в строк 2 (двох) банківських днів з дати поставки товару з урахуванням п.3.4. Договору (п. 3.3. даного Договору) а також з урахуванням пунктів 5.4 і 5.5 Договору.

Згідно умовам пункту 4.1 Договору доставка товару здійснюється постачальником покупцю на умовах DDP за адресами:

а) Черкаська область Жашківський район с. Скибин, вул. Леніна, 100

б) Черкаська область Жашківський район м. Жашків, вул. Вокзальна, 1

конкретна адреса поставки вказується в підписаних до Договору специфікаціях.

Відповідно до умов Договору протягом вересня 2014 року СФГ «НИВА» поставило ТОВ «Овостар» соняшник у наступних розмірах: протягом вересня 2014 р. - на загальну суму 3 365 094,45 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 560 849,09 грн., загальною кількістю 838,878 тон, що підтверджується видатковими, товарно-транспортними та податковими накладними, що підтверджується матеріалами справи.

Судом встановлено, що із загальної кількості поставленого соняшнику, відповідно до умов погоджених у специфікаціях, частина соняшнику в кількості 407,22 тон була поставлена до ТОВ «Овостар» за адресою Черкаська область, Жашківський район, с. Скибин, вул. Леніна 100.

Надалі ТОВ «Овостар», з метою подальшого виробництва олії соняшникової, на давальницьких умовах передав відповідну кількість насіння соняшнику ТОВ «Ясенсвіт».

Інша частина насіння соняшнику в кількості 431,658 тон була поставлена до ТОВ «Овостар» за адресою Черкаська область Жашківський район м. Жашків, вул. Вокзальна.

Дану частину насіння соняшнику ТОВ «Овостар» передав на відповідальне зберігання ПАТ «Жашківський елеватор».

В процесі прийому-передачі насіння соняшника на вагових (в пунктах розвантаження) здійснювався прийом товару не лише по кількості, але й по якості насіння соняшника. Система моніторингу якості налагоджена таким чином, що з кожної поставки насіння соняшника відбирається проба, що досліджується лабораторією приймальної організації на місці протягом певного часу, і лише після отримання даних аналізу насіння соняшника машина проходить процес зважування та розвантаження, що оформлюється відповідними первинними документами.

Судом встановлено, що кожна поставка насіння соняшнику від СФГ «НИВА» проходила процес дослідження якості відібраних проб, про що свідчать картки аналізу насіння соняшника, які складаються в лабораторії ТОВ «Ясенсвіт», реєстри накладних на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку та складські квитанції на зерно, які видаються при прийманні зерна на зберігання ПАТ «Жашківський елеватор».

Якість насіння соняшнику також підтверджується посвідченнями про якість зерна соняшника наданих разом із накладними від СФГ «НИВА», що підтверджується карткою аналізу та посвідчень.

На даний час кредиторська заборгованість у ТОВ «Овостар» по розрахунках з СФГ «НИВА» становить 1043478,86 грн., що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями та картками бухгалтерських рахунків за вересень 2014 - березень 2015 р.

Позивач вказав, що повного погашення кредиторської заборгованості на даний час не відбулося, оплата Товару в сумі 1043478,96 грн. затримана ТОВ «ОВОСТАР» правомірно, на підставі п. 3.4. та п. 5.4. укладеного Договору, зокрема на підставі того, що Актом перевірки зменшено податковий кредит ТОВ «Овостар» отриманий по податковим накладним від СФГ «НИВА». Зазначений залишок суми грошових коштів за отриманий Товар буде перерахований СФГ «НИВА» у випадку вирішення спору з Васильківською ОДПІ. Про дану обставину з посиланням на зазначені вище умови Договору та Акт перевірки ТОВ «ОВОСТАР» повідомило СФГ «НИВА» листом № ОВ-23/12/14-1191 від 23 грудня 2014 р.

Варто зазначити, що відносно вже оплаченої основної частини платежу, та поставленого товару СФГ «НИВА», жодного перегляду цін чи повернення платежу не здійснювалось. Насіння соняшнику було використане ТОВ «Овостар» у господарській діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, СФГ «НИВА» відповідно до пункту 4.2. Договору були виписані видаткові і товарно-транспортні накладні на кожну поставку товару окремо, а також податкові накладні.

Всі податкові накладні виписані СФГ «НИВА» були включені даним підприємством до його податкових зобов’язань, проте, оскільки частина з них не була зареєстрована належним чином в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог чинного законодавства, то такі податкові накладні ТОВ «Овостар» відповідно до п. 201.10 ПК України, були включені ТОВ «Овостар» до податкового кредиту, а також до реєстру виданих та отриманих податкових накладних та в декларацію з ПДВ - за вересень 2014 р. ці податкові накладні включені до складу податкового кредиту, та відображено суму ПДВ у розмірі 560849 грн. у додатку №5 «Розшифровки податкових зобов’язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів (Д5)» до декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 р.

При цьому одночасно було подано заяву зі скаргою - про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (Д8), яку було подано до контролюючого органу разом із підтверджуючими документами.

Щодо використання придбаного соняшнику у СФГ «НИВА», суд вважає вказати наступне.

Судом встановлено, що одним із видів діяльності ТОВ «Овостар» є торгівля олією соняшниковою, яка виробляється на давальницьких засадах із сировини (насіння соняшника), що належить ТОВ «Овостар» відповідно до договору переробки давальницької сировини №ОВ-01/06/13-10 від 01.06.2013 р., укладеного з ТОВ «Ясенсвіт».

Насіння соняшника, яке ТОВ «Овостар» придбало у СФГ «НИВА» у вересні 2014 р., як зазначалося вище, у кількості 407,22 тон було передано у переробку разом з давальницькою сировиною інших постачальників (насіння соняшнику) в загальній кількості 2035,510 тон. Вся зазначена кількість соняшнику була передана ТОВ «Ясенсвіт» на умовах Договору про переробку сировини. Дане насіння соняшнику з урахуванням залишку на зберіганні станом на 01.09.2014 року було перероблене ТОВ «Ясенсвіт» на олію соняшникову та супутні продукти (шрот, макуха, лушпиння) протягом вересня- листопада 2014 року.

В матеріалах справи наявні: актів здачі-приймання робіт, видаткових накладних, що засвідчують передачу сировини (насіння соняшнику) у переробку, видаткових накладних, що підтверджують повернення готової продукції (олії соняшникової) від ТОВ «Ясенсвіт» із переробки за вересень - листопад 2014 року по Договору про переробку сировини, а також надаються копії договору відповідального зберігання (сировини) №ОВ-О1/О6/І3-І1 від 01 червня 2013р. (надалі - Договір зберігання сировини), акти здачі-прийняття робіт до Договору зберігання сировини, актів приймання-передачі майна на зберігання, актів приймання-передачі (повернення) майна з зберігання за вересень - листопад 2014 року) до Договору зберігання сировини.

Пізніше ТОВ «Овостар» реалізувало лушпиння соняшника відповідно до вантажно- митних декларацій, а також відповідно до договорів поставки на території України - №ОВ-11/11/14-1 від 11.11.2014 року, №ОВ-22/10/14-4 від 17.10.2014 року, №ОВ-13/Ю/14-

З від 10.10.2014 року, №ОВ-09/12/14-1 від 09.12.2014 р. Олія соняшникова була реалізована (поставлена) за відповідними договорами поставки з контрагентами ТОВ «Овостар» - договори поставки №ОВ- 01/06/13-13 від 01 червня 2013р., №ОВ-01/06/13-8 від 01 червня 2013р., №ЮВ-04/06/13-1 від 04 червня 2013р. Макуха соняшникова була реалізована (поставлена) за відповідним договором поставки №ОВ-О1/О6/І3-І3 від 01 червня 2013р.

Також, як вже зазначалося, інша частина придбаного у СФГ «НИВА» соняшнику в кількості 431,658 тон була передана ТОВ «Овостар» на відповідальне зберігання на ПАТ Жашківський елеватор» відповідно до договору складського зберігання зерна № 14-7 від

24.07.2014 року. Приймання соняшнику придбаного ТОВ «Овостар» у СФГ «НИВА» на елеваторі підтверджується складськими квитанціями, які є документами суворого зразка, в яких зокрема вказується назва постачальника, а також реєстрами приймання зерна. Загалом ТОВ «Овостар» з урахуванням соняшнику придбаного у СФГ «НИВА» було передано на зберігання «ПАТ Жашківський елеватор» 4897,165 тон насіння соняшнику за фізичною вагою, що підтверджується договором, складськими квитанціями та реєстрами.

На послуги зберігання за період з вересня 2014 року по березень 2015 року включно ПАТ «Жашківський елеватор» було виписано акти за послуги зберігання, акти - розрахунки, податкові накладні. Загалом за вказаний період було надано послуг на зберігання на суму 1257448,42 грн. Оплачено за послуги зберігання було в повному обсязі в сумі 1257448,42 грн. Кредиторської (дебіторська) заборгованість за зберігання соняшнику станом на 01.04.2015 року відсутня (копії актів, податкових накладних, актів- розрахунків, банківських виписок по розрахунках з ПАТ «Жашківський елеватор» в матеріалах справи).

Насіння соняшнику яке зберігалось на ПАТ «Жашківський елеватор» протягом грудня 2014 року - березня 2015 року було перевезено і передано на виробництво олії соняшникової ТОВ «Ясенсвіт» відповідно до Договору про переробку сировини.

Перевезення соняшнику з елеватора в переробку здійснювалося сторонніми підприємствами ПП «Транс-Вей» та ТОВ «АТП 1981» за договорами перевезення ОВ- 29/12/14-2 від 25.12.2014 та ОВ-05/02/15-3 від 05.02.2015 року. На послуги з перевезення зазначеними перевізниками було складено акти, та надані податкові накладні. Окрім того всі перевезення супроводжувались товарно-транспортними накладними. Загальна сума наданих послуг з перевезення відповідно до актів виконаних робіт (послуг) від підприємства ПП «Транс -Вей» склала 101137,40 грн., від підприємства ТОВ «АТП 1981»

- 277749,00 грн.

Оплата підприємству ПП «Транс-Вей» проведена в повному обсязі 101137,40 грн., кредиторська заборгованість по оплаті за перевезення відсутня.

Вказані первинні документи, щодо придбання соняшнику та подальшого його використання чи переміщення попри їх наявність, не були взяті Податковим органом до уваги.

Проведення вказаних господарських операцій призвело до зміни активів ТОВ «Овостар», що також підтверджується квартальними та річними звітами підприємства (балансу (звіту про фінансовий стан) станом на 30 вересня 2014р. та станом на 31 грудня 2014р.

Отже, ТОВ «Овостар» було повністю дотримано вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій первинними документами, у відповідності до вимог п. 44.1 ст. 44 ПК України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99р. №996-ХІV, а правочин укладений між ТОВ «Овостар» та СФГ «НИВА» був спрямований та мав наслідком реальне здійснення господарських операцій щодо поставки насіння соняшнику.

Відповідно до пункту 187.1. ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору.

Згідно п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до 201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до Державної податкової адміністрації України є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення органами державної податкової служби документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Відповідно до п. 198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає зокрема у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», при розгляді справ суди застосовують практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

На необхідності дотримання судами правила вирішення колізій у податковому законодавстві на користь платника податків наголошено також в Остаточному рішенні Європейському суду з прав від 14.10.2010 р. у справі «Щокін проти України». Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення прав заявника, гарантованих ст.1 Першого протоколу до Конвенції, зокрема, у зв’язку із тим, що національним органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника - платника податку, коли у його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

Також Європейський Суд з прав людини у своєму рішення від 22.01.2009 р. у справі «Булвес АД проти Болгарії» зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов’язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит є «власністю» у розумінні статті 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання нею своїх зобов’язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов’язків постачальником, в той час коли це не залежало від волі одержувача поставки - застосування відповідних положень Закону «Про ПДВ» стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов’язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обов’язку зі сплати ПДВ (п.43, п.69 зазначеного вище рішення Європейського Суду).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 69, 70, 71, 72, 128, 158-163, 167, 2442 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Овостар» сплачений судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 22 червня 2015 р.