Справа № 817/1122/15
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Недашківська К.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

25 червня 2015 року Справа № 817/1122/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_2,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Релігійної громади святої рівноапостольної ОСОБА_3 УПЦ Київського Патріархату на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 08 травня 2015 року у справі за позовом Релігійної громади святої рівноапостольної ОСОБА_3 УПЦ Київського Патріархату до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області, Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Реєстраційна служба Острозького районного управління юстиції Рівненської області про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

Релігійна громада святої рівноапостольної ОСОБА_3 УПЦ Київського патріархату звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області та фізичної особи підприємця ОСОБА_4, в якому позивач просить суд визнати протиправними дії Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області щодо реєстрації Декларації про готовність обєкта до експлуатації від 20 листопада 2014 року № РВ 53 (будівлі церкви с. Бадівка Острозького району Рівненської області) та визнати протиправними дії фізичної особи підприємця ОСОБА_4 щодо видачі технічного паспорту на будівлю церкви с. Бадівка Острозького району Рівненської області, інвентаризаційна справа № 0711-4/41.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 08 травня 2015 року позовну заяву Релігійної громади святої рівноапостольної ОСОБА_3 УПЦ Київського патріархату до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області та фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про визнання дій протиправними повернуто позивачу з усіма доданими до неї документами з тих підстав, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Не погоджуючись з таким судовими рішеннями, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до того ж суду для продовження розгляду. При цьому апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, посилаючись на п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України, виходив з того, що оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, то подана ним позовна заява підлягає поверненню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою судді від 20.04.2015р. через невідповідність вимогам статті 106 КАС України позовна заява залишена без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви до 07.05.2015.

06.05.2015 позивач на виконання вимог, викладених в ухвалі, подав позовну заяву в новій редакції з доданими матеріалами.

Ухвалою суду від 08.05.2015 року позовну заяву Релігійної громади святої рівноапостольної ОСОБА_3 УПЦ Київського патріархату до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області та фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про визнання дій протиправними повернуто позивачу з усіма доданими до неї документами з тих підстав, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

При ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що фактично не всі недоліки позовної заяви, які були зазначені в ухвалі від 20.04.2015, усунуті позивачем. Зокрема, суд зазначив, що позивач лише надав документи на підтвердження повноважень голови парафіяльної ради ОСОБА_5 Крім того, позивачем надано суду чек про сплату судового збору у розмірі 146 грн. 00 коп., який судом першої інстанції визнано не належним доказом сплати судового збору за подання адміністративного позову з огляду на те, що в платіжному чеку № 5917 від 04.05.2015 не зазначений позивач, а платником судового збору вказано ОСОБА_6. При цьому, зі змісту чека не вбачається в якій справі здійснено платіж даним платником, а будь-яких доказів на підтвердження представництва ОСОБА_6 інтересів Релігійної громади святої рівноапостольної ОСОБА_3 УПЦ Київського патріархату до позовних заяв від 17.04.2015р. та від 06.05.2015р. суду не надано.

Також, суд першої інстанції зазначив, що позивач у позовній заяві, поданій 17.04.2015р., сформулювавши позовні вимоги, просить суд визнати протиправними дії фізичної особи підприємця ОСОБА_4 щодо видачі технічного паспорту на будівлю церкви с. Бадівка Острозького району Рівненської області. Подавши 06.05.2015 позовну заяву в новій редакції, релігійна громада святої рівноапостольної ОСОБА_3 УПЦ Київського Патріархату зазначила у прохальній частині одну з вимог скасування рішення фізичної особи підприємця ОСОБА_4 щодо видачі технічного паспорту на будівлю церкви с. Бадівка Острозького району Рівненської області, інвентаризаційна справа № 07114/41. При цьому фізична особа підприємець не є субєктом владних повноважень, а тому така вимога до зазначеного відповідача не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не виконав вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та повернув її позивачу.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Щодо висновків суду першої інстанції про сплату судового збору неналежною особою колегія суддів зазначає, що в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху суд першої інстанції звернув увагу позивача лише на недоліки платіжного документу в частині одержувача платежу. Разом з тим, з копії квитанції №227 (а.с3) вбачається, що платником судового збору є ОСОБА_7, повноваження якої будь-якими документами не підтверджено. Про вказані недоліки в ухвалі суду від 20.04.2015року не зазначалось. Відтак, при винесенні ухвали від 08.05.2015 року про повернення позовної заяви суд першої інстанції безпідставно послався на дефектність платіжного документу про сплату судового збору з огляду на те, що в платіжному чеку № 5917 від 04.05.2015р. платником судового збору вказано ОСОБА_6, оскільки про такі недоліки платіжного документу в ухвалі суду про залишення позовної заяви без рух судом не зазначено.

Колегія суддів зазначає, що оскільки платіжний чек № 5917 від 04.05.2015р. дійсно не відповідає вимогам закону, суду першої інстанції належало продовжити позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви із зазначенням недоліків платіжного документу шляхом постановлення відповідної ухвали.

Щодо зазначення позивачем другим відповідачем у справі фізичної особи підприємця ОСОБА_4 та вимоги до останнього про скасування рішення ФОП ОСОБА_4 щодо видачі технічного паспорту на будівлю церкви с. Бадівка Острозького району Рівненської області - така обставина не є підставою для повернення позову з підстав невиконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зазначений позов не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому на підставі пункту 1 частини першої статті 109 КАС повинен був постановити ухвалу про відмову позивачу у відкритті провадження в адміністративній справі в цій частині позовних вимог.

Колегія суддів також зазначає, що статтею 6 КАС України передбачено гарантоване право кожному на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена. До адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці також наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

З тексту ст. 6 Конвенції прямо випливає, що доступність правосуддя є невід'ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 р., ЄСПЛ дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід'ємне право особи на доступ до суду.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, з урахуванням викладених обставин, з метою недопущення ситуації позбавлення особи права допуску до правосуддя, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст.ст.195, 197, 199, 204-206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Релігійної громади святої рівноапостольної ОСОБА_3 УПЦ Київського Патріархату задовольнити.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 08 травня 2015 року скасувати.

Справу направити до Рівненського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Релігійна громада святої рівноапостольної ОСОБА_3 УПЦ Київського Патріархату вул. Нова, 40,с. Бадівка,Острозький район, Рівненська область,35800

3- відповідаам: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області вул. 16 Липня,38,м.Рівне,33000

4- Фізична особа - підприємець Семенюк Віталій Васильович вул.Курчатова,16 Б,м.Рівне,33000

5- Реєстраційна служба Острозького районного управління юстиції Рівненської області м-н Незалежності,9,м.Острог,Острозький район, Рівненська область,35800