Справа № 809/2150/15
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2015 р. Справа № 809/2150/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мигалюка Ю.В.

секретаря Ткачук О.П.,

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Івано-Франківську в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Люкс» до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську про скасування рішення № 10823/09-15-22-05-47/2982 від 20.05.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Люкс» звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську про скасування рішення № 10823/09-15-22-05-47/2982 від 20.05.2015 року «Про застосування адміністративного арешту майна платника податків».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що оскаржуване рішення є протиправним, винесене незаконно, підстав для його прийняття у відповідача немає. Зазначив, що в порушення п.п.94.2.3 п.94.2, п.94.6 ст.94 Податкового кодексу України, ч.3 розділу 11 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», ч.3 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» без наявності дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірки безпідставно застосовано умовний адміністративний арешт майна, податковим органом вже проведено перевірку позивача за період з 01.10.2009 року по 31.12.2014 року, що підтверджується актом перевірки від 12.03.2015 року №1076/09-15-22-03-01/32873823. Окрім того, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року визнано протиправним та скасовано наказ Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, на підставі якого мало бути проведено позапланову перевірку позивача, а саме: № 594 від 19.05.2015 року. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив, що рішення податкового органу є законним, вчинене у відповідності до вимог податкового законодавства, позивачем не допущено посадових осіб до проведення перевірки, що стало підставою для застосування умовного адміністративного арешту майна. Просив у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні та подані докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що 12.03.2015 року за результатами проведення планової виїзної перевірки позивача ОСОБА_3 податковою інспекцією у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області складено акт за № 1076/09-15-22-03-01/32873823 за період з 01.10.2009 року по 31.12.2014 року (а.с.15-27).

Проте Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області в рамках здійснення постійного моніторингу якості складання актів перевірок платників податків в квітні поточного року проаналізовано вищевказаний акт перевірки, за результати чого виявлено недоліки під час проведення планової виїзної перевірки позивача, які описані в листі № 2766/7/09-19-22-04-14 від 23.04.2015 року Про якість складання перевірок, в звязку з чим Головним Управлінням ДФС в Івано-Франківській області зобовязано відповідача: забезпечити дослідження та усунення порушень допущених про проведенні позапланової перевірки ТзОВ Будівельна компанія Люкс відповідно до вимог нормативних документів ДФС України; організувати проведення службового розслідування із одночасним проведенням документальної позапланової виїзної перевірки на підставі норм п.п. 78.1.121 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Тому, на виконання вищевказаного листа Головного управлінням ДФС в Івано-Франківській області, на підставі наказу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області Про проведення службового розслідування від 30.04.2015 року № 526, керуючись п.п. 78.1.121 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, вимогами наказу ДПІ в м.Івано-Франківську від 10.06.2014 року № 888, відповідачем у справі прийнято наказ Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Будівельна компанія Люкс від 19.05.2015 року № 594. Вказаним наказом зобовязано начальника відділу аудиту фінансових установ та валютного контролю управління податкового аудиту ДПІ у м. Івано-Франківську, ОСОБА_4 та головного державного ревізора-інспектора ОСОБА_5 провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Будівельна компанія Люкс () з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, єдиного соціального внеску, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 по 31.12.2014, яку розпочати 19.05.2015 року та завершити 25.05. 2015 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року визнано протиправним та скасовано наказ Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, на підставі якого мало бути проведено позапланову перевірку позивача, а саме: № 594 від 19.05.2015 року, однак рішення суду станом на момент вирішення даної справи не набрало законної сили.

Згідно акту від 19.05.2015 року працівників податкового органу до проведення документальної позапланової перевірки позивачем не допущено (а.с.51).

Доповідною запискою податкового органу повідомлено про даний факт начальника управління податкового аудиту та звернено до застосування адміністративного арешту майна платника податку (а.с.52-53).

Рішенням №10823/09-15-22-05-47/2982 від 20.05.2015 року вирішено застосувати до позивача умовний адміністративний арешт майна (а.с.55).

Наказом від 20.05.2015року № 610 призначено виконавців даного рішення (а.с.54).

Суд давши оцінку правомірності прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 21.1 статті 21 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

За змістом підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, за наявності такої обставини: якщо контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

При цьому, вищевказаного нормою статті 78 ПК України передбачено, що рішення про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Виходячи з комплексного аналізу змісту вищевказаних норм Податкового кодексу України, суд вважає, що законодавцем чітко та однозначно встановлено, що рішення про проведення позапланової перевірки оформляється рішенням контролюючого органу виключно у формі прийнятого керівником цього контролюючого органу наказу. Жодних винятків податковим законом не передбачено. При цьому, якщо щодо посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування, то рішення щодо проведення позапланової перевірки платника податків повинно бути прийнято керівником контролюючого органу вищого рівня у формі наказу про призначення такої перевірки.

Відповідно до частини 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 року № 71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Пункт 94.1 ст.94 Податкового кодексу України передбачає, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його зобовязань, визначених законом.

Відповідно до п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Факт відмови позивача від допуску працівників до проведення перевірки суду підтверджено актом відмови від 19.05.2015 року.

Однак, суду не надано доказів щодо наявності законних підстав для проведення перевірки, в тому числі і за період з 01.10.2009 року по 31.12.2014 року, хоча в силу ст.71 КАС України обовязок щодо доказування правомірності покладається на субєкта владних повноважень, якщо він заперечує проти задоволення позову.

Окрім цього, відповідачем не подано жодного доказу в підтвердження наявності передумов для проведення перевірки, встановлених частиною 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 року №71-VIII, а саме: дозволу Кабінету міністрів; заяви позивача; рішення суду; підстави, передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України.

Судом враховано також і те, що на стадії розгляду знаходиться спір щодо правомірності підстав проведення позапланової перевірки, оформлене наказом № 594 від 19.05.2015 року.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено правовий порядок для субєктів владних повноважень, згідно якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 21.1 статті 21 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно встановлених в частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріїв правомірності рішень, дій, бездіяльності субєктів владних повноважень, їх посадових осіб - рішення суб'єктів владних повноважень повинні прийматися (вчинятися) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем без встановленої законом підстави, а також з огляду на очевидний характер порушення субєктом владних повноважень права позивача, гарантованого йому законодавцем з 01 січня 2015 року, як платнику податків, на не проведення щодо нього вказаним контролюючим органом перевірок з питань, які не передбачено законом - з порушенням критерію обґрунтованості та добросовісності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись нормою частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи подану позивачем квитанцію про сплату судового збору в сумі 73,08 грн., за відсутності доказів понесення інших судових витрат у справі, суд присуджує позивачу з державного бюджету судові витрати по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську №10823/09-15-22-05-47/2982 від 20.05.2015 року «Про застосування адміністративного арешту майна платника податків».

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Люкс» (, вул. Є.Коновальця,70/14, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018) судовий збір згідно квитанції № 08010022 від 25.05.2015 року в розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 30.06.2015 року.

Суддя Мигалюк Ю.В.