Справа № 810/941/15
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/941/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скрипка І.М. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Бистрик Г.М.,

при секретарі: Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтєвробуд» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтєвробуд» до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтєвробуд» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області та просило визнати протиправною та скасувати вимогу від 04 лютого 2015 року №262-23.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. На обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені ним в оскаржуваній постанові, не відповідають обставинам справи.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 04 лютого 2015 року Інспекцією сформовано та направлено на адресу ТОВ «Альтєвробуд» податкову вимогу форми «Ю» №262-23 на загальну суму 156449,52 грн., у тому числі 156449,41 грн. - із податку на прибуток приватних підприємств (96266,98 грн. - основний платіж, 48012 грн. - штрафні санкції, 12170,43 грн. - пеня), 0,11 грн. - із податку на додану вартість (основний платіж).

Вищеозначений податковий борг виник у товариства у зв'язку з несплатою грошових зобов'язань із податку на додану вартість у розмірі 0,11 грн., згідно поданої податкової декларації № від 15 січня 2015 року; із податку на прибуток підприємств у сумі 156449,41 грн., згідно податкової декларації № від 04 лютого 2015 року; податкового повідомлення-рішення № від 25 січня 2014 року та нарахованої пені.

Податкове повідомлення-рішення № від 25 січня 2014 року оскаржувалось ТОВ «Альтєвробуд» у судовому порядку.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2014 року у справі №810/3517/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтєвробуд» до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25 січня 2014 року № та №, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Таким чином, сума грошових зобов'язань із податку на прибуток підприємств у розмірі 144036 грн., визначена повідомленням-рішенням № від 25 січня 2014 року, за наслідками судового оскарження, стала узгодженою у день набрання законної сили рішенням суду у вказаній справі, тобто 14 жовтня 2014 року.

Крім того, у зв'язку із несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов'язань на суму податкового боргу нараховано пеню.

В ході розгляду справи судом першої інстанції, представник позивача вказав, що товариство не погоджується із оскаржуваною вимогою лише в частині включення до податкової вимоги суми грошового зобов'язання із податку на прибуток підприємств у розмірі 242,98 грн. згідно податкової декларації № від 04 лютого 2014 року, оскільки, за його твердженням, грошові зобов'язання за вказаною податковою декларацією товариством сплачено в повному обсязі, на підтвердження чого надав примірники платіжних доручень на загальну суму 43828,00 грн. та відповідної декларації із доказами її прийняття податковим органом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом надано належні докази наявності у позивача податкового боргу у загальній сумі 156449,52 грн. та правомірності винесення у зв'язку із несплатою такого боргу податкової вимоги №262-23 від 04 лютого 2015 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого:

За змістом підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язується сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України врегульовано, що грошовим зобов'язанням платника податків є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За правилами пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

За приписами пункту 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового боргу та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями пункту 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

За визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За нормами пункту 126.1 статті 126 ПК України в разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

У силу підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

За правилами пункту 87.9 статті 97 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент здійснення оплати податкових зобов'язань із податку на прибуток підприємств згідно податкової декларації № від 04 лютого 2014 року у позивача був наявний податковий борг зі сплати пені на загальну суму 242,98 грн., у зв'язку із чим сума у розмірі 242,98 грн., яка сплачувалась товариством як податок на прибуток відповідно до названої вище декларації, була зарахована на погашення такого податкового боргу.

Таким чином, сплачені позивачем кошти спочатку зараховано в погашення пені у розмірі 242,98 грн., а потім на погашення грошових зобов'язань, зазначених у податковій декларації № від 04 лютого 2015 року, у зв'язку із чим грошові зобов'язання, визначені у такій податковій декларації у розмірі 242,98 грн. залишились несплаченими.

На підтвердження наявності у ТОВ «Альтєвробуд» податкового боргу у вказаній у сумі відповідачем було надано до суду зворотній бік облікових карток позивача із податку на додану вартість та із податку на прибуток підприємств, а також податкове повідомлення-рішення № від 25 січня 2014 року із доказами узгодження нарахованої ним суми податку, розрахунки податкового боргу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за наявності у податкового органу імперативного обов'язку здійснювати зарахування коштів, які сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, - відповідач правомірно здійснив зарахування коштів, що надійшли від позивача в рахунок оплати податкових зобов'язань із податку на прибуток згідно податкової декларації № від 04 лютого 2014 року у сумі 242,98 грн. на погашення податкового боргу, що виник у попередніх податкових періодах, а тому, відповідно, узгоджена сума податкового зобов'язання із податку на прибуток у розмірі 242,98 грн. залишилася несплаченою, а оскаржувана податкова вимога в цій частині є законною та не підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, суд повно і правильно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини, що склалися між сторонами, і дав їм належну правову оцінку, - з огляду на що підстави до скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтєвробуд» залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 23 червня 2015 року.

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Бистрик Г.М.

Мамчур Я.С