Справа № 185/6157/14-а
Суддя: Перекопський М. М.
Дата ухвалення: 2014-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/6157/14-а
Провадження № 2-а/185/155/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Перекопського М.М.,

при секретарі судового засідання Воротник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо виплати допомоги при народженні другої дитини у розмірі меншому, ніж передбачено законодавством; зобов'язати відповідача нараховувати та виплачувати їй допомогу при народженні другої дитини відповідно до ст.12 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" в редакції, яка діяла на момент народження дитини.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 03.08.1999 року у позивача народився син ОСОБА_2 30.01.2012 року позивач народила другу дитину сина ОСОБА_3. З лютого 2012 року вона перебуває на обліку у відповідача у зв'язку із народженням дитини - сина ОСОБА_3, 30.01. ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте, відповідач призначив їй допомогу при народженні дитини не як на другу дитину, а як на першу. Але про таке призначення допомоги при народженні дитини позивач дізналась лише після того, як відповідач зупинив виплати. Позивач не згодний з такими діями відповідача, тому звернувся до суду з позовом про захист своїх прав.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Додатково у судовому засіданні пояснили, що про порушення своїх прав позивач дізналася лише після припинення виплат відповідачем, тобто у лютому 2014 року. Позивач щомісячно отримувала допомогу та була переконана, що допомога буде виплачуватись на протязі 48 місяців, оскільки вона народила другу дитину. Щомісячний розмір допомоги при народженні першої дитини істотно не відрізняється від щомісячної допомоги при народженні другої дитини.

Відповідач у своєму запереченні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у його задоволенні, оскільки вважає, що порушень прав позивача не було, а допомога при народженні дитини позивачу призначена у розмірі, передбаченому при народженні першої дитини у зв'язку з тим, що син позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 був переданий на виховання іншій особі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач, з лютого 2012 року перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області у зв'язку із народженням дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

10 лютого 2012 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення соціальної допомоги - одноразової допомоги при народженні дитини, допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами /а.с.40-42/.

Разом з заявою позивачем було подано відповідачу свідоцтва про народження дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в яких матір'ю записана ОСОБА_1.

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми, допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Положеннями ст. 11 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми встановлено, що допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. У разі народження (усиновлення, встановлення опіки) двох і більше дітей допомога надається на кожну дитину.

Статтею 12 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 30 розмірам прожиткового мінімуму, - на першу дитину; кратній 60 розмірам прожиткового мінімуму, - на другу дитину; кратній 120 розмірам прожиткового мінімуму, - на третю і кожну наступну дитину. Виплата допомоги здійснюється одноразово у десятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта суми допомоги на першу дитину виплачується протягом наступних 24 місяців, на другу дитину - 48 місяців, на третю і кожну наступну дитину - 72 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 11 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми передбачено, що виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; у разі виникнення інших обставин.

Пунктом 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми передбачено, що виплата допомоги припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відмови отримувача допомоги від виховання дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов ізоляторі або установі виконання покарань за умови перебування дитини разом з матір'ю.

З аналізу наведених правових норм випливає, що допомога при народженні дитини надається батькам для належного утримання новонародженої дитини, у тому числі і батькам, які не позбавлені батьківських прав щодо першої дитини.

Рішенням відповідача від 17.02.2012 р. позивачу призначено допомогу при народженні дитини - ОСОБА_3 у наступних розмірах: з 01.01.2012 по 31.01.2012 року у сумі 8930 грн., та з 01.02.2012 р. по 31.01.2014 р. у розмірі 744 грн. 17 коп. щомісячно /а.с.45/. Тобто, позивачу було призначено допомогу розмірі, передбаченому законом як на першу дитину.

Листом відповідача від 25.04.2014 р. представнику позивача було роз'яснено, що допомогу при народженні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, було призначено у розмірі, передбаченому у разі народження першої дитини у зв'язку з тим, що син позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, переданий на виховання іншій особі - вихованням та утриманням ОСОБА_2 займається батько ОСОБА_4.

Суд вважає доводи відповідача про те, що син позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, переданий на виховання іншій особі, такими, що не відповідають дійсності виходячи з наступного.

Згідно довідки та акту ПП "Комунальник" син позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає за адресою: м.Першотравенськ, ФрунзеАДРЕСА_1 без реєстрації /а.с.6,38/.

Позивач проживає та зареєстрована з 02 лютого 2012 року за адресою: АДРЕСА_2 з /а.с.4,38/.

Як пояснила у судовому засіданні позивач, після розлучення з батьком ОСОБА_5, вона переїхала жити до м.Павлограда, а син залишився проживати у м.Першотравенську, оскільки не бажав залишати школу, друзів, змінювати звиклий спосіб життя. Проте вихованням та утриманням сина, його навчанням, займається позивач.

Зазначені доводи позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 10.02.2012 р., на момент обстеження позивач без реєстрації проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6. Син позивача - ОСОБА_2 навчається у школі у м.Першотравенську, де і проживає разом з матір'ю позивача, на вихідні приїздить до своєї матері ОСОБА_1 /а.с.34-36/.

23.02.2012 року було обстежено матеріально-побутові умови сім'ї ОСОБА_6, яка позивачу доводиться матір'ю та встановлено, що ОСОБА_2 проживає з бабусею за адресою: АДРЕСА_3. В акті зазначено, що вихованням ОСОБА_2 займається батько, проте мати також бере участь у вихованні сина ОСОБА_5, на вихідні бере його до себе /а.с.31-33/.

Суд вважає, що проживання сина позивача - ОСОБА_2, у будні дні у зв'язку з навчанням, разом з матір'ю позивача у м.Першотравенську, не свідчить про те, що ОСОБА_2 фактично переданий на виховання іншій особі.

Згідно характеристики Першотравенської ЗОШ №1 на учня ІНФОРМАЦІЯ_7, його вихованням фактично займаються мати та бабуся по материній лінії, які постійно підтримують зв'язок з класним керівником, систематично відвідують батьківські збори, цікавляться поведінкою та успіхами у навчанні. Мати часто приїздить, телефонує класному керівнику, цікавиться життям сина у школі /а.с.7/.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_7, яка є класним керівником ОСОБА_2, пояснила, що позивач займається вихованням сина, цікавиться його навчанням, матеріально його забезпечує.

Свідок ОСОБА_6, яка позивачу доводиться матір'ю, у судовому засіданні пояснила, що її онук ОСОБА_2 проживає у будні дні разом з нею у м.Першотравенську, оскільки навчається та не виявив бажання змінювати школу. Онук на вихідні приїжджає до матері, яка займається його вихованням та утриманням.

Як вбачається з копії виконавчого листа, за рішенням суду від 09.09.2013 р. на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, з батька дитини - ОСОБА_4 /а.с.12/.

Врахувавши наведене, суд приходить до висновку, що відповідач призначивши ОСОБА_1 грошову допомогу при народженні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, як на першу дитину, грубо порушив її права законні права та інтерес, оскільки на час народження другої дитини, вона утримувала свого старшого сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, який не був переданий на виховання іншій особі, оскільки позивач займалася його вихованням та не була позбавлена батьківських прав щодо нього.

Вирішуючи питання про те, чи пропущений позивачем строк звернення до суду, суд враховує наступне.

Позивач мала достатньо підстав вважати, що їй призначено допомогу у розмірі, передбаченому при народженні другої дитини, оскільки допомога виплачується як у разі народження першої дитини, так і при народженні другої дитини - у десятикратному розмірі прожиткового мінімуму - одноразово; щомісячний розмір допомоги при народженні першої дитини істотно не відрізняється від щомісячної допомоги при народженні другої дитини. Відповідач не надав суду відомостей про те, що позивач була обізнана про те, що допомога призначена як на першу дитину, а не на другу. Оскільки позивач отримувала допомогу до лютого 2014 року, вона лише після припинення її виплат дізналася про те, що допомогу було призначено на 24 місяці, а не на 48 місяців. Тому суд вважає ще немає підстав для залишення позову без розгляду у звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Позивачем документально підтверджено судові витрати по оплаті судового збору на суму 78,03 грн., тому у відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги при народженні другої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі меншому ніж передбачено діючим законодавством.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 допомогу при народженні другої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у сумі, кратній 60 розмірам прожиткового мінімуму у такій послідовності: одноразово у десятикратному розмірі прожиткового мінімуму, решта суми допомоги - на протязі 48 місяців, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки .

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_8

Згідно з оригіналом. Суддя М.М. Перекопський