Справа № 302/467/15-а 2-а/302/38/15
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року Справа № 876/6188/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Ільчишин Н.В., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатській області на постанову Міжгірського районного суду від 19 травня 2015 року у справі №302/467/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

30.04.2015р. ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Міжгірському районі (далі - Управління), просила, з врахуванням поданої заяви про зміну позовних вимог, визнати протиправними дії Управління щодо відмови провести перерахунок пенсії за даними довідки про складові заробітної плати №160 від 17.02.2015р., наданої виконавчим комітетом Лісковецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області з рахуванням у заробітку при призначенні пенсії державного службовця матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та зобов'язати Управління здійснити перерахунок та виплату пенсії (з нарахуванням індексації пенсії з 03.08.2012р.) у відповідності до Закону України «Про державну службу», чинного на час призначення пенсії у розмірі 80 відсотків заробітку позивача, із включенням до заробітної плати суми виплачених матеріальної допомоги, індексації заробітної плати з дня призначення пенсії по теперішній час та враховувати їх, як складові заробітної плати, при виникненні права на черговий перерахунок пенсії у майбутньому.

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.05.2015р. позов задоволено частково: позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії і виплату вказаної пенсії, починаючи з 03.08.2012р. по 29.10.2014р. (включно) залишено без розгляду; визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі щодо відмови провести перерахунок пенсії за даними довідок про складові заробітної плати № 160, 161, 162 від 17.02.2015р., наданої виконавчим комітетом Лісковецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, з врахуванням у заробітку при призначенні ОСОБА_2 пенсії державного службовця матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 80 відсотків ОСОБА_2 з включенням до суми заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати з 30.10.2014р. з урахуванням здійснених виплат та нараховувати щомісячно з урахуванням довідок № 160, 161, 162 від 17.02.2015 р. і надалі їй виплачувати пенсію з урахуванням збільшення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.05.2015р. та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому відповідно не можуть бути враховані для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Перерахунок раніше призначених пенсій здійснюється у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця. Довідки про складові заробітної пати №160, 161, 162 від 17.02.2015р. в яких у графі «інші відомості» містяться суми як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати подано до Управління 19.02.2015р., на момент призначення пенсії у поданих позивачем довідках №536, 538, 539, 540 від 02.08.2012р. такі були відсутні. На момент подачі вказаних довідок Законом України «Про державну службу» вже передбачено 60% заробітної плати, що судом першої інстанції не враховано.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому на підставі п. 2 ч. 1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію по віку відповідно до ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» з 03.08.2012р. Розрахунок пенсії проведено відповідно до поданих документів (стаж державної служби 10 років 1 місяць 11 днів) у розмірі 80 відсотків заробітної плати державного службовця.

У лютому 2015 року ОСОБА_2 подала до Управління заяву з проханням переглянути правильність призначення пенсії та провести донарахування пенсії у відповідності до поданих уточнених довідок про складові заробітної плати, на час виходу на пенсію за формою, затвердженою Постановою Правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011р. №5-1 і наданих виконавчим комітетом Лісковецької сільської Ради Міжгірського району від 17.02.2015р. №160, 161, 162 та провести перерахунок та призначення пенсії у відповідності до чинного законодавства.

Листом Управління від 27.02.2015р. №11-Т у проведенні такого перерахунку відмовлено, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення та індексація відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не можуть бути враховані для обчислення пенсії відповідно до вказаного Закону (а.с.9).

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_2 звернулась із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001р. № 2493-III служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995р. №108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інші заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до п.п.2.3.3. п.2.3 Розділу 2 «Фонд оплати праці» Інструкції зі статистики заробітної плати матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників належить до інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, що діяла на час подання звернення про призначення пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.2 ст.37-1 вказаного Закону України перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, входять до системи оплати праці державного службовця.

Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р. №1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати, згідно з підпунктом 2.2.7 пункту 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою та грошовим доходом населення, який згідно ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-XII враховуються при обчисленні пенсій.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії, однак із змісту статті 40 цього Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент звернення про призначення пенсії) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація входять до системи оплати праці державного службовця.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 14.05.2013р. в справі № 21-125а13 та 28.05.2013р. у справі №21-97а13, які з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Відповідно до довідок про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), виданими виконавчим комітетом Лісковецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 17.02.2015р. №160, №161, №162 в графу «Інші виплати» включено матеріальну допомогу та індексацію за періоди з 01.07.2007р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009р. по 31.12.2010р., з 01.01.2011р. по 30.06.2012р., та зазначено, що на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

На підставі вказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії управління Пенсійного Фонду України в Міжгірському районі щодо не перерахунку та не виплати пенсії ОСОБА_2 з урахуванням матеріальних допомог та індексація заробітної плати, відповідно до довідок виданих Лісковецькою сільською радою Міжгірського району від 17.02.2015р. № 160,161,162 є неправомірними.

Проте, задовольняючи позовні вимоги з 30.10.2014р. суд першої інстанції не врахував, що вказані довідки позивач подав при зверненні до Управління із заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії 19.02.2015р., а не при зверненні про призначення пенсії державного службовця. Таким чином, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з врахуванням сум виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації підлягають задоволенню з 19.02.2015р. - моменту звернення до Управління з заявою про проведення такого перерахунку та подання відповідних довідок, а тому у задоволенні позовних вимог за період з 30.10.2014р. по 18.02.2015р. слід відмовити.

При цьому, судом першої інстанції вірно застосовано положення ст.99 та 100 КАС України та залишив без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, починаючи з 03.08.2012 р. по 29.10.2014 року (включно).

Щодо вимог позивача про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії з нарахуванням індексації то колегія суддів зазначає, що така до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Згідно з абз.1 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Враховуючи те, що судом зобов'язано Управління відновити порушені матеріальні права позивача в спосіб проведення перерахунку та виплати пенсії, що є зміною розміру пенсії за рішенням суду, що відмінне від поняття підвищення, визначеного абз.1 п. 5 вищезгаданого Порядку, а тому відсутні підстави для задоволення вимоги в частині перерахунку та виплати пенсії з нарахуванням індексації пенсії.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та є підставою постанову суду скасувати частково та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України з врахуванням часткового задоволення позовних вимог, слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 36,54 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатській області задовольнити частково.

Постанову Міжгірського районного суду від 19 травня 2015 року у справі №302/467/15-а в частині залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії і виплату вказаної пенсії, починаючи з 03.08.2012р. по 29.10.2014р. (включно) - залишити без змін, а в іншій частині - скасувати та в цій частині позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі щодо відмови провести перерахунок пенсії за даними довідок про складові заробітної плати №160, 161, 162 від 17.02.2015р., наданої виконавчим комітетом Лісковецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, з врахуванням у заробітку при призначенні ОСОБА_2 пенсії державного службовця суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі здійснити з 19.02.2015р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 в розмірі 80 відсотків з включенням до суми заробітної плати для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати з урахуванням здійснених виплат та нараховувати щомісячно з урахуванням довідок № 160, 161, 162 від 17.02.2015 р. і надалі виплачувати пенсію з урахуванням збільшення.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 36,54грн. (тридцять шість гривень п'ятдесят чотири копійки).

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді Н.В. Ільчишин

М.А.Пліш