Справа № 2а/2370/7930/11
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року м. Київ К/9991/40992/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Черкаському районі Черкаської області

на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20.12.2011

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2012

у справі № 2а/2370/7930/2011 Черкаського окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Автогазсервіс»

до Державної податкової інспекції у Черкаському районі Черкаської області (ДПІ)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.12.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2012, позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Черкаському районі Черкаської області від 28.09.2011 № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 18854,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 15083 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 3771,00 грн.; від 28.09.2011 № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 36640,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 31914 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 4726,00 грн.; від 28.09.2011 № в частині зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2010 рік на 181742,00 грн., за 1-й квартал 2011 року - 191590,00 грн., за 2-й квартал 2011 року - 60383,00 грн., а всього на 433715,00 грн.

У касаційній скарзі ДПІ у Черкаському районі Черкаської області просить скасувати ухвалені у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Позивач не реалізував процесуальне право надати заперечення на касаційну скаргу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що документальною плановою виїзною перевіркою ТОВ «Автогазсервіс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2008 по 30.06.2011, за результатами якої складено акт від 20.09.2011 № 188/23-010/14210037, встановлено порушення товариством підпункту 3.1.1 ппункту 3.1 ст. 3, пункту 4.1 ст. 4, підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (Закон № 168/97-ВР), в результаті чого занижено податкові зобов'язання з ПДВ на 19131,00 грн., в тому числі за вересень 2008 року на 3473,00 грн., квітень 2010 року на 5083,00 грн., травень 2010 року на 10000 грн., лютий 2011 року на 575,00 грн.; пункту 4.1 ст. 4, пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 ст. 5, підпункту 8.2.1 пункту 8.2, підпункту 8.3.1 пункту 8.3 ст. 8, підпункту 11.2.3 пункту 11.2, підпункту 11.3.1 пункту 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (Закон № 334/94-ВР), пунктів 138.4, 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України (ПК), в результаті чого занижено податок на прибуток на 38378 грн., в тому числі, за 4-й квартал 2008 року на 923,00 грн., за 1-й квартал 2009 року на 3849,00 грн., 2-й квартал 2009 року на 692,00 грн., 4-й квартал 2009 року на 7201,00 грн., 4-й квартал 2010 року на 120,00 грн.,1-й квартал 2011 року на 1579,00 грн., 2-й квартал 2011 року на 13014 грн., завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2010 рік на 247806,00 грн., за 1-й квартал 2011 року на 257654,00 грн., за 2-й квартал 2011 року на 60383,00 грн. Ці порушення ДПІ обґрунтовує посиланням на отриману при здійсненні заходів податкового контролю інформацію щодо постачальника позивача - ПП «Торгкомерс-2009», згідно з якою це підприємство декларує відсутність основних виробничих фондів, рухомого і нерухомого майна, чисельність працюючих в одну одиницю, що виключає факт поставки цим підприємством товарів (послуг) (акт документальної невиїзної перевірки від 18.07.2010, акт документальної позапланової перевірки ПП «Торгкомерс-2009» за період з 22.01.2009 по 31.12.2010; пояснення громадянина ОСОБА_4 від 20.11.2010 на імя оперуповноваженого ГВПМ ДПІ у м. Черкаси щодо його непричетності до діяльності ПП «Торгкомерс-2009» як директора).

На підставі зазначеного акта перевірки ДПІ стосовно ТОВ «Автогазсервіс» прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.09.2011: № - про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на 44719,00 грн., в тому числі, за основним платежем - 38378,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 6341,00 грн.; № - про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 23771,00 грн., в тому числі, за основним платежем - 19131,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 4640,00 грн.; № - про зменшення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за 2010 рік - на 247806,00 грн., 1-й квартал 2011 року - на 257654,00 грн., 2-й квартал 2011 року - на 60383,00 грн. , а всього на 565843,00 грн., та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1,00 грн.

Відповідно до пункту 1.7 ст.1 Закону №168/97-ВР податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів у оплату вартості таких робіт (послуг) (підпункт 7.4.5 пункту 7.4 ст. 7 Закону № 168/97-ВР).

Згідно з пунктом 5.1 ст. 5 Закону № 334/94-ВР валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 цієї статті встановлено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті. До таких обмежень віднесено включення до валових витрат на потреби, не пов'язані з веденням господарської діяльності та згідно підпункту 5.3.9 - витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що включені позивачем до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість та задекларовані суми валових витрат за період, що перевірявся, підтверджуються податковими накладними, банківськими виписками, видатковими накладними, актами приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів, актом приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), оборотно-сальдовими відомостями, витягом з книги реєстрації довіреностей, заповнені у встановленому правовими нормами порядку. Ці документи підтверджують операції з придбання позивачем будівельно-ремонтних робіт на АЗС, основних засобів (кран підвісний електричний ГОСТ 7890-73, трансформатор ПК-1-15, 3-х фазовий, колонка газорозподільна «Шельф 100-2LPG), обладнання, матеріалів, ремонтно-налагоджувальних робіт. Оцінка доказів судом відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Суди зробили правильний висновок, що податкове законодавство України не містить норм, які б ставили в залежність право платника податку на формування податкового кредиту від можливих порушень податкової дисципліни з боку його контрагентів, або зобов'язували платників податків контролювати дотримання своїми контрагентами норм законодавства. Можливі порушення контрагентами платника податків податкової дисципліни, зокрема недекларування своїх зобов'язань або несплата податку до бюджету не є підставою для позбавлення добросовісного платника податків права на податковий кредит та валові витрати по операціях з такими контрагентами.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного суду України, викладеною в постанові від 31.01.2011 по справі №21-47а10 та із практикою Європейського суду з прав людини (справа «Булвес» АД проти Болгарії та «Бізнес Сепорт Сентре» проти Болгарії).

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.05.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2011, у справі № 2а/2370/1615/2011 за позовом ТОВ «Автогазсервіс»до ДПІ у Черкаському районі Черкаської області про скасування податкових повідомлень-рішень, встановлено факт поставки ПП «Торгкомерс-2009» на користь ТОВ «Автогазсервіс» крана підвісного електричного загального призначення ГОСТ 7890-73 заводський номер 49132-7-2 Б/В та ремонтно-налагоджувальних робіт по встановленню крана. Згідно частиною 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на зазначене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність цього висновку, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Черкаському районі Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20.12.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев