Справа № 2а-5888/10/1570
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Київ К/9991/53391/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Маринчак Н.Є., Рибченка А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2010 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2011 по справі № 2а-5888/10/1570

за позовом Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області

до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4

про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2010 року Державною податковою інспекцією до суду заявлений позов, про стягнення з Підприємця фінансових санкцій у сумі 3 728,50 грн. та штрафу в сумі 1700,00 грн.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позовні вимоги задоволено, стягнуто з Підприємця. заборгованість на загальну суму 5 428,50 грн.

Не погодившись із судовими рішеннями, відповідач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У поданих запереченнях на скаргу позивач просить її відхилити з мотивів необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Державною податковою інспекцією проведена перевірка господарської одиниці позивача (магазин) з питань дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за підсумками якої складено акт від 08.06.2009.

У ході вказаної перевірки працівниками Державної податкової інспекції було встановлено порушення позивачем вимог п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон №265/95-ВР), що полягало у не проведенні розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій на суму 745,70 грн. та ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95-ВР), що полягало у реалізації алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії.

На підставі акта перевірки Державна податкова інспекція прийняла оспорювані рішення про застосування фінансових санкцій.

Та, відповідно до ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, в тому числі її виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень.

А, згідно п.6 ст. 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", РРО не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного органу, уповноваженого провадити державну регуляторну політику.

Порядок проведення розрахунків визначено ст. 3 Закону № 265/95-ВР, відповідно до якої суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, чеків, жетонів тощо), при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідальність за невиконання зазначеного обов'язку передбачено п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР у вигляді фінансових санкцій у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, закрема з акту перевірки від 08.06.2009, що є носієм доказової бази, та був підписаний продавцем позивача гр. ОСОБА_5 без зауважень, у приміщенні магазину здійснювалась реалізація слабоалкогольних напоїв без наявності відповідної на те ліцензії та без застосування реєстратора розрахункових операцій. Крім того, з касаційної скарги також вбачається, що Підприємець не заперечує самого факту реалізації слабоалкогольних напоїв в приміщенні належного йому магазину.

Таким чином, суди попередніх інстанцій цілком правомірно дійшли висновку, що Підприємцем порушено вимоги Закону № 481/95-ВР та Закону №265/95-ВР, а відтак застосування до відповідача фінансових санкцій та штрафу є правомірним.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суми фінансових санкцій, визначені статтями 17- 24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами господарювання до Держбюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Частиною 5 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що у разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Таким чином, якщо суб'єкт господарювання не сплатив суму штрафів до бюджету у добровільному порядку у строки, визначені законодавством, орган Державної податкової служби відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 11 Закону України від 04.12.1990 № 509-XII "Про державну податкову службу в Україні" та п. 2 ст. 50, п. 4 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України звертається до суду з позовною заявою про стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи на час звернення податкового органу з вимогами про стягнення заборгованості у цій справі фінансові санкції у сумі 3 728,50 грн. та штраф в сумі 1700,00 грн. відповідачем сплачено не було, а отже, суд першої інстанції, з думкою якого погодився апеляційний суд, правомірно дійшов висновку про задовольнення позову та стягнення вказаних сум заборгованості з Підприємця.

За таких обставин переглянуті судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі відповідають приписам чинного законодавства, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2010 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2011 по справі № 2а-5888/10/1570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді Н.Є. Маринчак

А.О. Рибченко