Справа № 332/34/15-а(2-а/332/13/15)
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"30" червня 2015 р.справа № 332/34/15-а(2-а/332/13/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2015 року в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у січні 2015 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району щодо відмови у проведенні нарахування, як інваліду 2 групи, суми невиплаченої частини щорічної разової допомоги на оздоровлення у відповідності до ст. 48 ОСОБА_2 України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2014 рік та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району здійснити нарахування та виплату суми невиплаченої частини щорічної разової допомоги на оздоровлення за 2014 рік у відповідності до ст. 48 ОСОБА_2 України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 5 мінімальних заробітних плат з урахуванням здійснених за вказаний період фактичних виплат.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняту нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом 2 групи та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району.

Відповідачем щорічна допомога на оздоровлення за 2014 рік була виплачена позивачу в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 48 ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС мають право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, яка виплачується в таких розмірах: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - п'ять мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

ОСОБА_2 України «Про державний бюджет на 2008 рік» ст. 48 ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була викладена в новій редакції.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення закону про Державний бюджет України на 2008 рік в цій частині були визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

ОСОБА_2 України «Про Держаний бюджет України на 2014 рік» на 2014 рік не обмежувалося застосування положень ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_2 України «Про внесення змін до ОСОБА_2 України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 1622-VII від 31.07.2014 (набрав чинності з 03.08.2014 дня, наступного після офіційного опублікування (публікація газета «Голос України» № 146 (5896), 2014 (02.08.14)) Прикінцеві положення ОСОБА_2 України «Про Держаний бюджет України на 2014 рік» було доповнено пунктом 6-7, згідно з яким, зокрема, норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахування та виплата щорічної допомоги на оздоровлення позивачу у 2014 році повинно здійснюватися виходячи з розмірів, встановлених статтею 48 ОСОБА_2 України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Здійснюючи нарахування та виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562, у розмірі нижчому, ніж встановлено ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району діяло всупереч вимогам закону.

Доводи апелянта щодо відсутності в останнього, як розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня, повноважень на здійснення розрахунку розміру щорічної допомоги на оздоровлення, суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 Типового положення про управління праці та соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1498 від 29 вересня 2000 року, основними завданнями управління є, зокрема, забезпечення у межах своїх повноважень дотримання законодавства про працю, охорону праці, зайнятість, загальнообов'язкове державне соціальне страхування, пенсійне забезпечення, соціальний захист населення, а також призначення та виплата соціальної допомоги, встановленої законодавством, надання субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Таким чином, Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району є органом, покликаним реалізовувати державну політику в сфері соціального забезпечення на місцях.

Доводи апелянта щодо правомірності здійснення нарахування щорічної допомоги на оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд апеляційної інстанції зазначає, що Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу, ніж вказаний підзаконний нормативно-правовий акт. Окрім того, Кабінетом Міністрів України не було реалізовано право щодо встановлення розміру вказаних виплат на 2014 рік, тому відповідач повинен був нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення позивачу у 2014 році виходячи з розмірів, встановлених ОСОБА_2.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ухвалив :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2015 року в адміністративній справі № 332/34/15-а без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров