Справа № 2а-15831/10/2070
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року м. Київ К/9991/54633/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника позивача Василинич О.А.

відповідача Борисової Т.М.

прокурора Семененка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Харківської обласної митниці

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2011

у справі №2-а-15831/10/2070

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіз-контакт, ЛТД"

до Харківської обласної митниці

за участю Прокуратури Київського району м.Харкова

про визнання недійсним податкового повідомлення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2011, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2011, позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення форми «Р» Харківської обласної митниці про визначення суми податкового зобов??язання з податку на додану вартість у сумі 54117,5 грн., в т.ч. 51540,05 грн. за основним платежем та 2577,00 грн. - штрафні санкції. Скасовано податкове повідомлення форми «Р» про визначення суми податкового зобов?язання з мита на товари, що ввозяться на територію України суб?єктами підприємницької діяльності в сумі 14176,63 грн., у т.ч. за основним платежем 13501,55 грн. та 675,08 грн. штрафні санкції.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню безвідносно до мотивів з яких виходили суди при обґрунтуванні рішень, виходячи з такого.

Згідно наказу Харківської обласної митниці від 01.09.2010 №741 «Про проведення камеральної перевірки» була проведена камеральна перевірка митних оформлень товариством з обмеженою відповідальністю фірми з іноземними інвестиціями «Гіз-контакт, ЛТД» товарів за вантажними митними деклараціями №800000001/7/141088 від 12.03.2007, №800000001/7/141694 від 12.04.2007, №800000001/7/142659 від 08.06.2007, №800000001/7/143358 від 24.07.2007, за результатами якої складено акт від 02.09.2010 №К/0012/10/807000000/.

За висновками акта перевірки відповідачем було встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю фірми з іноземними інвестиціями «Гіз-контакт, ЛТД» законодавства в галузі митної справи шляхом надання митному органу для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів за вантажними митними деклараціями №800000001/7/141088 від 12.03.2007, №800000001/7/141694 від 12.04.2007, №800000001/7/142659 від 08.06.2007, №800000001/7/143358 від 24.07.2007 документів з неправдивими відомостями як підстава для зменшення розміру сплати податків і зборів, що, у свою чергу, спричинило несплату до бюджету належних платежів і податків в сумі 65041,60 грн., з них мито - 13501,55 грн., податок на додану вартість - 51540,05 грн.

Підставою для таких висновків стало отримання від митних органів Федеративної республіки Німеччина відомостей, що свідчать про надання ТОВ «Гіз-контакт, ЛТД» неправдивих відомостей митному органу за вантажними митними деклараціями №800000001/7/141088 від 12.03.2007, №800000001/7/141694 від 12.04.2007, №800000001/142659 від 08.06.2007, №800000001/7/143358 від 24.07.2007, що привело до зменшення розміру сплати податків і зборів та спричинило несплату до бюджету належних платежів і податків в сумі 65041,60 грн., в тому числі мито 13501,55 грн., ПДВ 51540,05 грн.

На підставі акта перевірки 19 жовтня 2010 року Харківською обласною митницею було винесено податкові повідомлення форми «Р»: № 88 про визначення суми податкового зобов'язання з мита на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності, в сумі 14176,63 грн., у тому числі за основним платежем - 13501,55 грн., 675,08 грн. штрафних санкцій; № 89 про визначення суми податку на додану вартість з товарів, увезених на територію України, в сумі 54117,05 грн., в тому числі 51540,05 грн. за основним платежем, 2577,00 грн. - штрафні санкції.

Суд першої інстанції з доводами якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходили з того, що відповідно до ст. 261 Митного кодексу України для нарахування податків і зборів (обов?язкових платежів) використовуються відомості про митну вартість товарів, у той час як відповідач в розрахунку сум податків та зборів (обов?язкових платежів), не сплачених до бюджету ТОВ «Гіз-контакт, ЛТД», який є додатком до акту перевірки, обчислює податкове зобов?язання з податку на додану вартість та мито, виходячи з суми заниження фактурної вартості товарів.

Крім того, надані відповідачем повідомлення від митних органів Німеччини не пройшли процедури підтвердження дійсності оригіналів офіційних документів, засвідчення справжності підписів посадових осіб, уповноважених засвідчувати підписи на документах, а також дійсності відбитків штампів, печаток, якими скріплено документ, у зв?язку з чим не можуть вважатись офіційними документами, що підтверджують факти та події, які мають юридичне значення, або з якими чинне законодавство пов'язує виникнення, зміну або припинення прав і обов'язків фізичних або юридичних осіб.

Судом апеляційної інстанції, крім того, зазначено, що оспорювані податкові повідомлення, прийняті митницею з посиланням на результати камеральної перевірки та підпункт «в» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов?язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181-Ш, дія якої не поширюється на відповідача.

Згідно з цим підпунктом контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі, якщо внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

Оспорювані податкові повідомлення не є наслідком згаданих помилок, виявлених у поданих позивачем деклараціях, оскільки рішення щодо визначення митної вартості імпортованого товару, іншої, ніж вказана декларантом, нею не приймалось.

Відповідно до підпункту 4.2.1 ст. 4 Закону №2181-Ш, якщо сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, однак несе відповідальність за погашення податкового зобов'язання.

Відповідно до п. 6.1 статті 6 Закону №2181-Ш, у разі коли сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов'язань, сума податку чи збору (обов'язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності).

В оскаржуваних податкових повідомленнях № 88 та №89 від 19 жовтня 2010 року не міститься посилання на норму податкового Закону, що став підставою для самостійного визначення митницею податкових зобов'язань та нарахування штрафних санкцій за оспорюваними вантажними митними деклараціями.

Однак, судом апеляційної інстанції не враховано, що згідно з пунктом 35 статті 1 Митного кодексу України 2002 року (чинного на час виникнення спірних відносин; далі - МК) пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур.

У пункті 19 статті 1 МК наведено визначення терміна «митні процедури» - це операції, пов'язані зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також зі справлянням передбачених законом податків і зборів.

Отже, митні процедури охоплюють митний контроль, митне оформлення та справляння податків і зборів. При цьому виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів, є митним оформленням.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання митним органом митних процедур, визначених ним на підставі МК відповідно до заявленого митного режиму.

Незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи (стаття 69 МК).

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України. За наслідками перевірки правильності визначення митної вартості товарів можуть бути донараховані обов'язкові платежі.

Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Закону № 2181-III платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування суми податкового зобов'язання, якщо вона розрахована контролюючим органом, а згідно з підпунктом 4.2.2 зазначеного пункту цієї статті контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Отже, згідно з наведеною нормою контролюючий орган самостійно визначає розмір податкового зобов'язання і, як наслідок, у цьому випадку не застосовується звільнення платника податку від відповідальності за несвоєчасність, недостовірність та неповноту нарахування суми податкового зобов'язання під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, оскільки митну вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, у більшості випадків визначає декларант, а не контролюючий орган.

Разом з тим, підпунктом 15.1.1 п. 15.1 ст.15 Закону №2181-III передбачено, що за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Оскільки ввезення позивачем товарів на митну територію України відбулося за вантажними митними деклараціями №800000001/7/141088 від 12.03.2007, №800000001/7/141694 від 12.04.2007, №800000001/7/142659 від 08.06.2007, №800000001/7/143358 від 24.07.2007, донарахування податкових зобов?язань митним органом 19.10.2010 здійснено поза межами 1095 днів, встановлених пп. 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 Закону №2181-III, а тому прийняття оспорюваних податкових повідомлень форми «Р» №88 та№89 від 19.10.2010 є протиправним.

За встановлених обставин, судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції з мотивів наведених у касаційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Харківської обласної митниці залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2011 - без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-2391 КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун