Справа № 2-а-1093/11
Суддя: Гулієва М. І.
Дата ухвалення: 2011-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.07.2011 суддя Франківського районного суду м. Львова Гулієва М.І. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова про здійснення перерахунку недоплаченої доплати до пенсії,-

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова, в якому просить визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну соціальну допомогу як Дитині війни за період шести місяців, що передують дню звернення до суду.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона, відповідно до ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, який набрав чинності з 01.01.2006р., являється дитиною війни. Згідно із ст..6 цього ж Закону їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак така допомога не виплачувалась. 20.05.2011р. Подала до суду заяву про уточнення вимог, в якій просить стягувати допомогу як Дитині війни відповідно до ст.99 КАС України за шість місяців.

Оскільки, предметом позову є нарахування та виплата підвищення до пенсії, в силу п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України, судовий розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

Відповідно до ст.99 КАС України строк звернення особи до адміністративного суду за захистом своїх прав становить шість місяців.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважаю що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справ керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Законом України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року № 2195-V1 установлено правовий статус дітей війни, визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом падання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 1 цього Закону визначено, що дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Судом встановлено, що позивач народилася 27.04.1937 року, є дитиною війни.

Статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Як вбачається із ст.3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Частина 2 статті 8 Конституції України встановлює вимогу щодо законів України - усі вони приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Частиною 3 статті 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Законами України "Про .Державний бюджет України на 2007 рік" та "Про Державний бюджет України на 2008 рік" дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було обмежено.

Однак, Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та "Про Державний бюджет України на 2008 рік" якими обмежується дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

З дня ухвалення Конституційним Судом України Рішень № 6-рп/2007 та № 10-рп/2008 визнані неконституційними положення Законів України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та "Про Державний бюджет України на 2008 рік" втратили чинність, отже, з цього часу відновлено дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку і правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей, що визнані неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч Рішеннь Конституційного Суду України ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова оспорювана позивачем надбавка виплачувалась у розмірі меншому, ніж передбачено законом.

Позовні вимоги про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу підлягають до задоволення з 22.11.2010р., оскільки розмір виплати такого підвищення не обмежувався ЗУПро Державний бюджет України на 2010р, дані вимоги заявлені в межах строку звернення до суду, визначеного ст.99 КАС України.

Як зазначено у ч.2 ст.11 КАСУ, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін, про захист яких вони просять.

Оскільки, права позивача порушуються і надалі, з метою повного захисту його прав, суд вважає за необхідне застосувати норму ст.11 ч.2 КАСУ та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачу доплату до пенсії як дитині війни до 19.06.2011р., оскільки відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011рвід 14.06.2011р. Прикінцеві положення Закону доповнено п.4, згідно якого установлено, що у 2011р. норми і положення ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнизастосовуються в порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету ПФУ на 2011р. ОСОБА_3 набув чинності 19.06.2011р.,а тому саме до 19.06.2011р. підлягає стягненню доплата до пенсії, відповідно до ст.6 ЗУПро соціальний захист дітей війни.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова по невиплаті позивачу підвищення до пенсії відповідно до вимог статті 6 Закону України ,.Про соціальний захист дітей війни" є протиправними.

Згідно ч.7 ст.9 КАСУ,у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини(аналогія закону), тому поняття мінімальної пенсії за віком, наведене у ст..28 ЗУПро загальнообовязкове державне пенсійне страхування слід застосовувати для визначення розміру підвищення до пенсії відповідно до ЗУПро соціальний захист дітей війни.

На підставі наведеного та керуючись ч.2 ст.152 Конституції України, ст.1, 6, 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року №2195-IV (із змінами та доповненнями), ч.4 ст.14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року №3551-XII, ст.28 Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-I, Про Державний бюджет України на 2010 рік від27.04.2010 року,ст.ст.5,12,17,86 159 - 163 ,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

п о с т а н о в и в :

позов задоволити.

Зобовязати управління Пенсійного Фонду України у Франківському р-ні м.Львова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щомісячну доплату до пенсії в розмірі, встановленому ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з 22.11.2010р. до 19.06.2011р. з врахуванням ст.28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 (три) грн. 40 коп. в рахунок повернення судового збору.

Постанова може оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Львівської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гулієва М.І.