Справа № П/811/4583/14
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2015 рокусправа № П/811/4583/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Губар Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці Міндоходів

на постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 року

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Феросистема" до ОСОБА_1 митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Феросистема" (далі ТОВ «Феросистема») звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1 митниці Міндоходів (далі ОСОБА_1 митниці), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 митниці про коригування митної вартості товарів №901000003/2014/000195/2 від 24.11.2014 року, стягнути судові витрати.

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасоване рішення ОСОБА_1 митниці №901000003/2014/000195/2 від 24.11.2014 року про коригування митної вартості товарів за резервним методом, на користь позивача стягнений судовий збір в сумі 182,70 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 митницею подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у звязку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.41 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно приписів ст.49,51,52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України,є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яка визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України ; митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Ст. 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).

Водночас ч. 3 вказаної статті встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Матеріалами справи підтверджено, що за умовами зовнішньоеконо мічного контракту №03-14/Р від 01.08.2014 року, укладеного ТОВ "Феросистема" з ТОВ "МеталЕКСПО", Росія, контрагент зобов'язався передати у власність позивача відповідно до Специфікації №4 від 07.10.2014 року товар- феросиліцій марки ФС45 у кількості 60 тонн за 870 дол. США за одну тону, враховуючи вартість упаковки (біг-бег).

24.11.2014 року позивачем отриманий від ТОВ "МеталЕКСПО" феросиліцій марки ФС45, у кількості 20 тонн на загальну суму 17400 дол.США.

Для митного оформлення товару позивачем 24.11.2014 року до митного органу подано вантажну митну декларацію №901050000.2014.012433.001, в якій вартість товару визначена в розмірі за ціною договору, а також товаросупроводжувальні документи, визначені ч.2 ст.53 МК України.

Митний орган відмовив в прийнятті поданої декларації, прийняв рішення щодо коригування митної вартості товарів №901000003/2014/000195/2 від 24.11.2014 року за резервним методом, яким фактично скориговано вартість товару з 17400 дол. США на 20 260 дол. США.

Після розмитнення товару за ціною, встановленою митним органом, та випуску товару у вільний обіг під гарантії, ТОВ "Феросистема" звернулося до митниці з клопотанням про визнання митної вартості за ціною договору та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №901000003/2014/000195/2 від 24.11.2014 року, в чому позивачу відмовлено.

Зазначене рішення митниці оскаржено позивачем в судовому порядку.

Згідно положень ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом послідовного застосування таких методів: основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються ; другорядні: а)за ціною договору щодо ідентичних товарів ; б)за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості ; г)на основі додавання вартості ; г)резервного ; при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За приписами ч.1-3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем митному органу надані документи, достатні для підтвердження обраного позивачем основного методу митної вартості товарів за ціною угоди згідно приписів ч.2 ст. 53 МК України, а саме: міжнародну автомобільну накладну №367316 від 18.11.2014р., платіжне доручення в іноземній валюті №62 від 10.10.2014 року, документи на підтвердження вартості перевезення товару від 18.11.2014 року №139, рахунок фактуру (інвойс) №00022259 від 18.11.2014 року, контракт №03-14/р від 01.08.2014 року, Специфікацію №4 від 07.10.2014 року, договір (контракт) про перевезення №081/14/ТР від 29.07.2014 року, сертифікат походження товару форми СТ1 від 18.11.2014р.,калькуляцію від 14.10.2014 року, комерційну пропозицію №487 від 25.09.2014 року, сертифікат якості №504 від 18.11.2014 року, декларацію на товари країни відправлення №10409100/181114/0001515 від 18.11.2014 року.

Посилання відповідача на наявність розбіжностей у документах, які надані декларантом до митного оформлення товару, спростовується здійсненим судом першої інстанції аналізом наданих до митного органу документів , із якого вбачається, що ціна товару - феросиліцій ФС-45 - не залежить від класу крупності, що підтверджується витягом з ГОСТ 1415-93, на ціну впливає лише вміст провідного елементу (Кремній) в сплаві;

згідно комерційної пропозиції за №487 від 25.09.2014 року товаровиробник ТОВ "Металекс" запропонував позивачу ціну 870 дол. США за базову тонну товару, якою для феросиліцію ФС-45 вважається сплав з вмістом кремнію у 45%; базова тонна рівна метричній тонні, через це в подальших документах базові тонни не згадуються;

згідно норм оформлення рахунків фактур №1137, затвердженими Постановою Правління РФ від 26.12.2011 року, умови постачання не є обов'язковими до заповнення, умови постачання обумовлені п.2 Специфікації №4 від 07.10.2014 року, та прописані в комерційній пропозиції за №487 від 25.09.2014року, прайс-листі б/н від 14.10.2014 року та в рахунку на передоплату №39 від 07.10.2014 року; платіжно-розрахункові документи подані окремо, а саме платіжне доручення в іноземній валюті за №62 від 10.10.2014 року;

надані на відвантажену продукцію відомості хімічного складу товару повністю відповідають якісним характеристикам згідно сертифікатів якості за №504 від 18.11.2014 року.

На вимогу митного органу позивачем надані додаткові документи, а саме: витяг з Ротердамської біржі феросплавів та металів, витяг з CRU Monitor з розділу Bulk ferroaloy prices, який відображає ціни на феросплати станом на серпень та вересень 2014 року, комерційну пропозицію ТОВ "Урал-Союз" за №1402 від 08.09.2014 року, які разом із наданими до митної декларації документами дають змогу встановити митну вартість пред`явленного до оформлення товару за ціною договору.

Оскільки відносно позивача відсутні обмеження, що встановлені положеннями ст. 58 МК України на застосування основного методу визначення вартості товарів, надані декларантом відомості підтверджені документально і в наявності є всі складові митної вартості товару, що імпортується, а відповідач не надав достовірних доказів, що подані позивачем для митного оформлення товару підтверджувальні документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в достовірності відомостей стосовно заявленої вартості та не дають можливості визначити митну вартість товару шляхом застосування обраного позивачем основного методу за ціною договору, дії митного органу щодо відмови у митному оформленні товарів за ціною договору, та самостійної митної оцінки вартості товару із застосуванням резервного методу без достатніх для того підстав, базуючись на припущеннях та довільно обраній вартості товару, є протиправними.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач виконав умови, передбачені ст.58 МК України для митного оформлення товару при декларуванні митної вартості товару за ціною договору, а тому прийняте митним органом рішення про коригування митної вартості товарів №901000003/2014/000195/2 від 24.11.2014 року із застосуванням резервного методу є неправомірним та підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції у відповідності до приписів ч. 1 ст. 94 КАС України правомірно присудив з Державного бюджету України на користь позивача здійснені ним документально підтверджені судові витрати в сумі 182,70 грн.

За таких обставин суд вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 митниці Міндоходів - відмовити.

Постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова