Справа № 813/1659/15
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року 12 год. 27 хв. Справа № 813/1659/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Козак О.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Кор-Сервіс» до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач - приватне підприємство «Кор-Сервіс», (ПП «Кор-Сервіс») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області (ДПІ у Пустомитівському районі), в якому просить суд:

-визнати протиправними дії ДПІ у Пустомитівському районі щодо визнання господарських операцій ПП «Кор-Сервіс» та ТОВ «Велторг 2013», та між ПП «Кор-Сервіс» та його контрагентами за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року нереальними;

-визнати протиправними дії ДПІ у Пустомитівському районі при проведенні перевірки та при складанні Акту перевірки від 09.10.2014 року № 409/2200/33556756 в частині, що стосується визнання завищення доходів та видатків, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування декларації з податку на прибуток за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року на суму 295415 грн., та завищення податкові зобовязання та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року всього в сумі 59083,00 грн., в тому числі за листопад 2013 року в сумі 37783 грн. за грудень 2013 року в сумі 21300 грн.;

-зобов'язати ДПІ у Пустомитівському районі внести відповідні зміни до Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ у розрізі контрагентів в частині відображення недостовірної інформації, викладеної в Акті перевірки.

Ухвалою суду від 03 квітня 2015 року провадження у справі відкрито, хід її розгляду відображено в ухвалах суду. В судовому засіданні 23 червня 2015 року відповідно до ч.3 ст.160 КАС України проголошено вступну і резолютивну частину постанови.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням, платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до:

закінчення документальної перевірки та узгодження сум грошових зобов'язань за її результатами, якщо перевірка була розпочата або призначена та контролюючий орган вже повідомив платника податків про її проведення;

повернення надміру сплачених платежів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюють контролюючі органи, або їх відшкодування платнику податків, якщо останній відповідно до поданих заяв чи податкових декларацій (звітів, розрахунків) претендує та має право на таке повернення чи відшкодування, у разі якщо до кінця бюджетного періоду спливає строк повернення або відшкодування і відповідно висновки щодо відшкодування виконані в повному обсязі;

закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов'язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом.

Відповідно до цього, Приватне підприємство «Кор-Сервіс» на момент призначення та проведення перевірки перебувало, як платник податків, за основним місцем обліку у ДПІ у Шевченківському р-ні м. Львова Головного управління Міндоходів у Львіській області. Отже, перевірки здійснювалась працівниками ДПІ у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львіській області без жодних на це повноважень, а результати такої перевірки не можуть слугувати підставою будь-яких правових наслідків.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві, просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях. Зауважив, що жодних претензій щодо підстав проведення перевірки та порядку проведення перевірки у приватного підприємства «Кор-Сервіс» не було. Також зазначив, що, оскільки за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення не виносилось, то позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ДПІ при формуванні акту перевірки щодо встановлення фактів завищення товариством податкових зобовязань та податкового кредиту є необґрунтованими. Вказав, що внесення або зміна інформації у базах підсистеми «Податковий аудит» ІС «Податковий блок» та АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» не створюють для платника податків будь-яких юридичних наслідків, не змінюють прав та обов'язків, оскільки внесення такої інформації не призводить до коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту платника податків.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Державною податковою інспекцією у Пустомитівському районі проведено документальну позапланову виїзну документальну перевірку Приватного підприємства «Кор-Сервіс» () з питань правомірності формування податкового кредиту та податкових зобовязань з податку на додану вартість за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року по взаєморозрахунках з ТзОВ «Велторг 2013» () та правомірності формування доходів та витрат, що враховуються при визначенні обєкту оподаткування з податку на прибуток за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року по взаєморозрахунках з цим же контрагентом.

За результатами перевірки складено акт від 09.10.2014 року № 409/2200/33556756.

Перевіркою встановлено порушення:

1. відсутність обєктів оподаткування щодо придбання послуг у ТОВ «Велторг 2013» (), по яких доведено факт нереальності вчинення господарських операцій та продажу товарів (послуг) за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, які підпадають під визначення ст.44, ст.185, ст.198 Податкового кодексу України;

2. ст. 134, пп.135.1, п.п.135.2 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), завищено доходи, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування декларації з податку на прибуток за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року на суму 295415 грн.;

3. п.44.1, п.138.2 ст.138, п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2011 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) завищено суму витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування декларації з податку на прибуток за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року на суму 295415 грн.;

4. пп. 14.1.36 статті 14, п.185.1. ст. 185, п.187.1 статті 187, п.188.1 ст.188, п.186.1 ст.186, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року ПП „Кор-Сервіс () завищено податкові зобовязання з податку на додану вартість за період 01.01.2013 по 31.12.2013 року всього в сумі 59083 грн. в тому числі за листопад 2013 року в сумі 37783 грн.; грудень 2013 року в сумі 21300 грн.;

5. п.44.1 ст.44, п. 185.1 ст. 185, п.186.1 ст.186, п.198.1 , п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1 та п.200.2 ст.200, п.201.4, п. 201.6 п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року, в результаті чого платником вчинено завищення податкового кредиту на суму 59083 грн. в тому числі за листопад 2013 року в сумі 37783 грн.; грудень 2013 року в сумі 21300 грн.

Позивач, дії податкового органу вважає необєктивними, та оскаржує їх в суді.

Даючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні обставинам справи та доводам сторін, суд керується наступними положеннями законодавства України.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (ПК України), Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 10.2 Порядку, обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом № 1588 від 09.12.2011 року (далі Порядку) підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації.

Відповідно до п. 10.4 Порядку, процедури переведення платника податків шляхом взяття на облік/зняття з обліку (зміни основного місця обліку) розпочинаються та проводяться контролюючими органами у разі надходження хоча б одного з таких документів:

-відомостей державного реєстратора про внесення змін до відомостей про місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

-заяви за формою № 1-ОПП або за формою № 5-ОПП із позначкою «Зміни», поданої платником податків до контролюючого органу за новим місцезнаходженням.

Відповідно до п.10.5 Порядку, у разі отримання з Єдиного державного реєстру даних про зміну місцезнаходження (місця проживання) платника податків, пов'язану зі зміною адміністративного району, контролюючий орган, в якому платник податків перебуває за основним місцем обліку, вносить зміни до Єдиного банку даних юридичних осіб або Реєстру самозайнятих осіб та передає до Єдиного державного реєстру відомості про внесення відповідних відомостей до реєстрів Центрального контролюючого органу із зазначенням: дати внесення таких даних до відомчого реєстру, дати та номера запису про взяття на облік, найменування та ідентифікаційного коду контролюючого органу, у якому платник податків перебуває на обліку, та терміну, до якого платник податків перебуває на обліку у контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням (місцем проживання), що відповідає даті спливу одного місяця після отримання зазначеним контролюючим органом даних про зміну місцезнаходження (місця проживання) платника податків.

Відповідно до п.10.14 Порядку після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до:

закінчення документальної перевірки та узгодження сум грошових зобов'язань за її результатами, якщо перевірка була розпочата або призначена та контролюючий орган вже повідомив платника податків про її проведення;

повернення надміру сплачених платежів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюють контролюючі органи, або їх відшкодування платнику податків, якщо останній відповідно до поданих заяв чи податкових декларацій (звітів, розрахунків) претендує та має право на таке повернення чи відшкодування, у разі якщо до кінця бюджетного періоду спливає строк повернення або відшкодування і відповідно висновки щодо відшкодування виконані в повному обсязі;

закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов'язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом.

Враховуючи вищевикладене, ПП «Кор-Сервіс» 22.07.2014 року змінено місце реєстрації та відповідно внесено зміни до ЄДРПОУ. В результаті 22.08.2014 року ПП «Кор-Сервіс» знято з основного місця обліку в ДПІ у Пустомитівскому районі, проте платник продовжив перебувати на обліку в зазначеній ДПІ з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, продовжуючи подавати податкову звітність та сплачувати податки до 04.01.2015 року.

Крім, того ПП «Кор-Сервіс» отримано наказ та направлення на перевірку і податковий орган допущено до її проведення. Зауважень щодо підстав проведення та повноважень працівників не висловлювалось.

Враховуючи вищевикладене, ДПІ у Пустомитівскому районі ГУ ДФС у Львівській області проведено перевірку без порушень прав та інтересів позивача, за результатами якої, складено акт від 09.10.2014 року №409/2200/33556756.

Так, відповідно до п. 2.6 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 31.07.2014 №22, (надалі Методичні рекомендації) працівники підрозділів, що здійснюють (очолюють) перевірки, вносять необхідну інформацію до інформаційної бази результатів контрольно - перевірочної роботи підсистеми «Податковий аудит» ІС «Податковий блок» на кожному етапі організації, проведення та реалізації матеріалів перевірок (при направленні повідомлення платнику податків про початок документальної планової (невиїзної, позапланової) перевірки, оформленні направлення на проведення перевірки, реєстрації акта (довідки) перевірки (звірки), інших складених актів (довідок), прийнятті та направленні податкового повідомлення- рішення, вимог про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, а також рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, складанні протоколів про адміністративне правопорушення тощо - в день вчинення відповідних дій, адміністративного або судового оскарження грошового зобовязання, визначеного у прийнятих податкових повідомленнях-рішеннях, сум єдиного внеску, штрафних санкцій та пені, визначених у сформованих вимогах про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, а також рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені - в день отримання відповідних документів або отримання інформації в установленому порядку (до підсистеми «Податковий аудит» ІС «Податковий блок» додатково вноситься: наказ про проведення перевірки; протокол засідання постійної комісії із розгляду спірних питань, заперечення до акта перевірки, висновок і відповіді на такі заперечення; додатково приєднуються акти в електронному вигляді з усіма передбаченими додатками, інші визначені підсистемою дані).

У випадку якщо перевірку здійснювали (очолювали) працівники іншого органу державної фіскальної служби, такими працівниками забезпечується складання та надання не пізніше наступного робочого дня органу державної фіскальної служби, де на обліку перебуває платник податків, необхідної інформації для внесення до інформаційної бази результатів контрольно - перевірочної роботи підсистеми «Податковий аудит» ІС «Податковий блок» та інших баз даних органів державної фіскальної служби.

Відповідні підрозділи органу державної фіскальної служби, на обліку в якому перебуває платник податків, забезпечують внесення до інформаційних баз даних відповідної інформації та даних не пізніше наступного робочого дня з дня отримання, а також вжиття заходів щодо своєчасного погашення платником податків донарахованих перевіркою сум грошових зобовязань із відповідним повідомленням органу державної фіскальної служби, що здійснював (очолював) перевірку, про результати апеляційного узгодження, а також повноту і своєчасність їх сплати.

З огляду на вищевказане, внесення даних перевірки в підсистеми «Податковий аудит» ІС «Податковий блок» є виключно службовою діяльністю податкового органу, яка передбачає фіксацію у інформаційних базах кожного наявного етапу звірки, не залежно від того винесені на підставі податкові повідомлення-рішення, чи ні.

Внесення інформації про хід та результати перевірки (звірки) до підсистеми «Податковий аудит» ІС «Податковий блок» не впливає на задекларовані податкові зобовязання і податковий кредит платника податків, оскільки дані підсистеми «Податковий аудит» ІС «Податковий блок» носять інформаційний та статистичний характер і призначені для здійснення обліку результатів контрольно-перевірочної роботи та формування на основі наявних даних відповідної звітності.

Щодо правомірності внесення інформації за результатами проведених перевірок до АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», слід зазначити наступне.

Для виконання службових обов'язків податковим органом створені такі програмні продукти:

- система формування та подання до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку податкової звітності в електронному вигляді щодо ведення обліку розшифрування податкового кредиту та податкових зобов'язань у розрізі контрагентів;

- система приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності щодо проведення автоматизованого контролю податкової декларації з податку на додану вартість на районному рівні;

- система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України.

Зокрема, АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» є програмним продуктом, створеним для внутрішнього використання органами державної податкової служби для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі.

Відображення в АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» будь-яких розбіжностей в задекларованих платниками податків показниках не тягне за собою зміни в обліковій картці платника податків, щодо узгоджених сум податкового кредиту та податкового зобовязання.

Таким чином перевірці у суді наявна в ній інформація не підлягає, а тому АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» не може нести інформацію, що має доказове значення, в тому числі, відноситись до податкової інформації.

Враховуючи викладене, внесення або зміна інформації у базах інформаційних систем, які використовуються органами державної податкової служби, самі по собі не створюють для платника податків будь-яких юридичних наслідків, не змінюють прав та обов'язків, оскільки внесення такої інформації не призводить до коригування (збільшення) податкових зобов'язань платника податків.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, внесення або зміна інформації у базах підсистеми «Податковий аудит» ІС «Податковий блок» та АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» не створюють для платника податків будь-яких юридичних наслідків, не змінюють прав та обов'язків, оскільки внесення такої інформації не призводить до коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту платника податків.

Відповідно до п. 1. ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Судом враховано правову позицію Верховного суду України (далі - ВСУ) викладену в Постанові від 09.12.2014 року по справі № 21-511а14 за позовом позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Инфинити» (далі Товариство) до державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області про визнання протиправними бездіяльності і дій та зобовязання вчинити дії.

Як зазначає ВСУ, обовязковою ознакою дій субєкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для субєктів відповідних правовідносин і мають обовязковий характер. У цьому випадку безпосереднє викладення ДПІ субєктивного оціночного судження щодо наявності з боку товариства порушень податкового законодавства належить до компетенції податкового органу, внаслідок чого відсутнє порушення прав позивача, які підлягали б захисту. Права позивача можуть бути порушені відповідачем внаслідок прийняття за результатами перевірки податкових повідомлень-рішень, які можуть бути оскаржені в судовому порядку. Оскільки за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення не виносилось, то позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ДПІ при формуванні акта про завищення товариством податкових зобовязань та податкового кредиту є необґрунтованими.

Щодо внесення ДПІ до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення перевірки товариства, то в цьому випадку це є лише результатом службової діяльності працівників ДПІ з виконання обовязків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій. Оскільки права позивача оскаржуваними діями відповідача не порушуються, то позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обовязків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані ПК.

У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПК).

Відповідно до статті 71 ПК інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, повязаних із визначенням обєктів оподаткування (податкових зобовязань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, повязаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

У пункті 74.1 статті 74 ПК зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Висновки, викладені у в акті, є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

Включення субєктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані відповідачем переконують в необґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги ПП «Кор-Сервіс» до ДПІ у Пустомитівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області не підтверджені належними та допустимими доказами та не підлягають задоволенню.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність ч. 3 ст. 2 КАС України, суд вважає, що вони було вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дії та неупереджено.

За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 26 червня 2015 року.

Суддя Сакалош В.М.