Справа № 825/3951/13-а
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року м. Київ К/800/7306/14

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області

на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.11.2013 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2014 року

у справі № 825/3951/13-а

за позовом Дочірнього підприємства «Агроресурс» Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Олстас-Льон»

до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Дочірнє підприємство «Агроресурс» Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Олстас-Льон» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.11.2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2014 року, позов задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області від 02.08.2013 року № .

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ДП «Агроресурс» СТОВ «Олстас-льон» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2013 року, відповідачем складено акт від 16.07.2013 року №73/15/36654989, яким встановлено порушення ст. 192 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податкові зобов'язання за квітень 2013 року на суму 73 333, 00 грн., що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на суму 73 333, 00 та заниження суми ПДВ, яка підлягає на рахуванню за квітень 2013 року, на 2 064, 00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 02.08.2013 року №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 71 269, 00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до висновків щодо відсутності порушень позивачем вимог податкового законодавства та протиправності прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм податкового законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, враховуючи таке.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Згідно із пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Таким чином, Податковий кодекс України передбачає можливість здійснення коригування сум податкових зобов'язань у випадку повернення постачальником суми попередньої оплати послуг.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення стало те, що в податковій декларації з ПДВ за квітень 2013 року та розрахунку коригування сум ПДВ позивачем проведено коригування податкових зобов'язань у розмірі 73 333, 00 грн. у зв'язку із поверненням передплати за оренду сільськогосподарської техніки СТОВ «Олстас-льон».

На думку податкового органу таке коригування є неправомірним, оскільки згідно актів здачі прийняття робіт (послуг) орендні послуги СТОВ «Олстас-льон» фактично були надані позивачем, а тому повернення попередньої оплати за них є протиправним.

Однак судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що акти здачі прийняття робіт (послуг), про які зазначається в акті перевірки, не свідчать про надання позивачем в оренду СТОВ «Олстас-льон» сільськогосподарської техніки, що зазначена в податкових накладних, по яким проведено коригування, оскільки номери договорів оренди, перелік наданої в оренду сільськогосподарської техніки не співпадають між собою, що свідчить про відсутність фактичного виконання позивачем договірних зобов'язань.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позову, оскільки позивачем було отримано попередню оплату за ненадані послуги, що не позбавляло його права здійснити її повернення та провести коригування показників податкового зобов'язання з податку на додану вартість.

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено обґрунтовані рішення, які постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів у Чернігівській області відхилити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.11.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2014 року у справі № 825/3951/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук