Справа № 817/630/15
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"24" червня 2015 р. Справа № 817/630/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

при секретарі Волянській О.В. ,

за участю позивача ОСОБА_3.,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "14" травня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання неправомірним та скасування висновку службового розслідування,наказів та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2015 ОСОБА_3 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Управління внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання неправомірним та скасування висновку службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди щодо нього проведеного працівниками апарату МВС України в грудні 2014 - січні 2015 року, на підставі якого були видані наказ МВС України від 20.01.2015 року № 47 та наказ УМВС України в Рівненській області від 06.02.2015 року № 37 о/с; скасування та визнання нечинним наказ міністра внутрішніх справ України ОСОБА_5 від 20.01.2015 року № 47 в частині звільнення з органів внутрішніх справ України; скасування та визнання нечинним наказу начальника УМВС України в Рівненській області підполковника міліції ОСОБА_6 від 06.02.2015 року № 37 о/с в частині звільнення його з органів внутрішніх справ України; зобов'язання начальника УМВС України в Рівненській області видати наказ про поновлення його на посаді старшого слідчого в особливо важливих справах - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоровя особи, слідчого управління УМВС України в Рівненській області з зарахуванням часу вимушеного прогулу в строк вислуги років.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову про задоволення позову. В апеляційній скарзі зазначив що не вчиняв дисциплінарного проступку, за який його було звільнено зі служби, службове розслідування проведено поверхнево, без врахування всіх обставин справи, з порушенням норм чинного законодавства, висновок по його результатам є упередженим та необґрунтованим. Після потрапляння в ДТП перебував в стані сильного душевного потрясіння та психічного шоку через пережите та побачене, а відтак не вчиняв будь-яких умисних дій, спрямованих на дискредитацію органів внутрішніх справ, Вважає звільнення з органів внутрішніх справ незаконним, прийнятим з порушенням норм чинного законодавства та таким, що порушує права, свободи та інтереси у сфері публічно-правових відносин. Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та ухвалив незаконне рішення.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з липня 2003 року. На час звільнення обіймав посаду старшого слідчого в особливо важливих справах - криміналіст відділу розслідування злочинів, учинених проти життя та здоровя особи, слідчого управління УМВС України в Рівненській області та мав спеціальне звання капітан міліції.

Наказом МВС України від 20.01.2015 року за № 47 ОСОБА_3, за наслідками службового розслідування, визнано таким, що скоїв вчинок, який дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України та звільнено з ОВС.

06.02.2015 року наказом УМВС України в Рівненській області № 37 о/с (по особовому складу) ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановленням на військовий облік) за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового та начальницького складу).

Виданню наказу МВС від 20.01.2015 № 47 та наказу УМВС України в Рівненській області від 06.02.2015 року № 37 о/с передувало службове розслідування, висновок якого затверджений Міністром внутрішніх справ України.

Висновком встановлено 09.12.2014 року до МВС України надійшов лист прокуратури Рівненської області №15/1-354 вих.-14 від 04.12.2014 року щодо неналежних дій окремих працівників УМВС України в Рівненській області при документуванні ДТП, яка мала місце 21.10.2014 року.

У вказаному листі прокуратура Рівненської області зазначає те, що слідчим відділом прокуратури області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000485 від 22.10.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, за фактом ДТП, яка сталася 21.10.2014 року близько 22 год. 20 хв. на вул. Чорновола у м. Рівне, за участі автомобілів Citroen Berlingo, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_7, ВАЗ 217030, реєстраційний номер ВК 2908 AT, під керуванням старшого слідчого в ОВС - криміналіста СУ УМВС України, в Рівненській області ОСОБА_3 та Mersedes Benz Sprinter - 311 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_8

У результаті ДТП водій ОСОБА_7, пасажир автомобіля Citroen Berlingo ОСОБА_9 та пасажир автомобіля Mersedes Benz Sprinter 311 CDI ОСОБА_10 загинули на місці пригоди, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження.

Після ДТП водій автомобіля ВАЗ 217030, реєстраційний номер ВК 2908 AT, ОСОБА_3 самовільно залишив місце події, медичний огляд на предмет перебування в стані алкогольного спяніння не пройшов.

Органом досудового слідства встановлено, що з місця ДТП ОСОБА_3 забрав перший заступник начальника - начальник слідчого управління УМВС України в Рівненській області ОСОБА_11 Крім того, службові особи УМВС України в Рівненській області під час оформлення ДТП надали співробітникам прокуратури відомості про те, що ОСОБА_3 на момент вчинення ДТП не був співробітником органів.

20.11.2014 року прокуратурою Рівненської області від УМВС України в Рівненській області отримано висновок службового розслідування, проведеного за вказаним фактом. Прокуратура Рівненської області зазначене службове розслідування вважає проведеним неповно та поверхнево, без встановлення дійсних обставин події, відтак просить його проведення доручити службовим особам МВС України.

23.12.2014 року Міністром внутрішніх справ України видано наказ про призначення службового розслідування та відрядження працівників МВС за № 1389.

Службовим розслідуванням встановлено, що 21.10.2014 о 22.50 у м. Рівне по вул. Чорновола, автомобіль ВАЗ-217030, н.з. ВК 2908 АТ, під керуванням старшого слідчого в особливо важливих справах - криміналіста відділу розслідування злочинів, вчинених проти життя і здоров'я людини слідчого управління УМВС України в Рівненській області капітана міліції ОСОБА_3 рухаючись у напрямку вул. Дачної в м. Рівне, під час зустрічного розїзду зіткнувся з автомобілем CITROEN BERLINGO, н.з. ВК 4427 ВК.

В результаті зіткнення автомобіль BA3-217030 зїхав у лівий по ходу руху кювет, а автомобіль CITROEN BERLINGO виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER, н.з. ВК 8307 ВІ, що рухався зі сторони вул. Новодвірської, у наслідок чого автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER здійснив наїзд на електроопору.

За наслідками ДТП на місці події від отриманих травм загинули водій автомобіля CITROEN BERLINGO - гр. ОСОБА_7, пасажир цього ж транспортного засобу гр. ОСОБА_12 та пасажир автомобіля MERCEDES- BENZ SPRINTER гр. ОСОБА_10 Водія автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER гр. ОСОБА_8 госпіталізовано до травматологічного відділення ЦМЛ м. Рівне з тілесними ушкодженнями різного ступеню тяжкості.

Того ж дня о 22.50 до чергової частини Рівненського MB надійшло повідомлення про зазначену подію, яке в свою чергу було передано до чергової частини УМВС України в Рівненській області, а на місце події направлено слідчо-оперативну групу міськвідділу. Подія зареєстрована у Журналі єдиного обліку Рівненського MB УМВС та 22.10.2014 відомості внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Матеріали зазначеного кримінального провадження цього ж дня передано до прокуратури Рівненської області.

22.10.2014 року о 01.20 та о 05.55 помічник начальника чергової частини - оперативний черговий чергової частини штабу УМВС України в Рівненській області підполковник міліції ОСОБА_13, достовірно володіючи інформацією про те, що ДТП сталася за участю працівника міліції підготував та передав до МВС України оперативні інформації (№№ 996, 997) у яких було вказано, що ДТП сталося за участю непрацюючого гр. ОСОБА_3

Також, службовим розслідуванням встановлено, що на місце вказаної події виїжджала слідчо-оперативна група Рівненського MB УМВС у складі слідчого Опанасюка Д.В., спеціаліста ОСОБА_14, оперуповноваженого ВКР ОСОБА_15 та оперуповноваженого ВКМСД ОСОБА_16 Огляд місця ДТП проводив старший слідчий відділу розслідування ДТП слідчого управління УМВС України в Рівненській області ОСОБА_17 за участю членів криміналістичної лабораторії в складі: старшого експерта ОСОБА_18, а також експертів НДЕКЦ при УМВС ОСОБА_19 та ОСОБА_20

Переховуючись у невстановленому місці, ОСОБА_3 лише у другій половині дня 22.10.2014 року звернувся до медичного закладу за медичною допомогою, при цьому жодним чином не поінформував свого безпосереднього керівника про надзвичайну подію за його участю, її наслідки та про причини його відсутності на службі.

Вищевказане викладено у висновку службового розслідування за фактом ДТП за участю працівника УМВС України в Рівненській області ОСОБА_3 складеного 20.01.2015 року службовими особами МВС України.

На підставі наведеного Міністром внутрішніх справ України видано наказ від 20.01.2015 року за № 47 яким, за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення статті 65 Конституції України та ОСОБА_10 працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 року № 382, ч. 2 ст. 10 Закону України „Про міліцію, порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, що виразилося в залишенні місця ДТП, не інформуванні безпосереднього керівництва про надзвичайну подію, безпідставний невихід на службу, що викликало суспільний резонанс, керуючись статтями 5, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, капітана міліції ОСОБА_3, старшого слідчого в особливо важливих справах - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоровя, статевої свободи та статевої недоторканості особи, слідчого управління УМВС України в Рівненській області звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за дискредитацію).

Згідно висновків проведеної атестації позивача за період з червня 2014 року до лютого 2015 року капітан міліції ОСОБА_3 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненнюю з ОВС за дискредитацію (а.с.55-56).

На підставі Наказу МВС України від 20.01.2015 року за № 47 УМВС України в Рівненській області прийнято наказ від 06.02.2015 року за № 37 о/с (по особовому складу), яким ОСОБА_3 старшого слідчого в особливо важливих справах - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоровя, статевої свободи та статевої недоторканості особи, слідчого управління УМВС України в Рівненській області звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановленням на військовий облік) за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового та начальницького складу).

Відповідно до листа прокуратури Рівненської області від 06.05.2015 року, станом на день розгляду справи в суді триває досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000485 від 22.10.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспорт, що спричинило загибель кількох людей). В межах зазначеного провадження жодній особі про підозру у вчиненні злочину не повідомлено (а.с.172).

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законами України Про міліцію, Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, а також Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабміну УРСР від 29.07.1991 № 114 (надалі - Положення).

Згідно п. 66 Положення, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Відповідно, пп."а" п.62 Положення, встановлено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обовязок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби.

Відповідно до ч.1,5 ст.25 Закону України Про міліцію, працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність. Службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

Пунктом 10 Положення визначено, що відповідальність осіб начальницького складу визначається законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Згідно ч.2 ст.10 Закону України Про міліцію, працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов'язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, подання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції.

У даному випадку вказана норма кореспондується з Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року "Про Правила дорожнього руху " згідно з якою, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред'явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об'їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Частиною 1 статті 5 зазначеного Закону України "Про міліцію" визначено, що міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

Відповідно до п. 3.3, 4 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженим наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, працівник не повинен за будь-яких умов зраджувати моральним принципам служби, що відповідають вимогам держави і очікуванням суспільства, їх неухильне дотримання справа честі і обовязку кожного працівника органів внутрішніх справ. Працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обовязку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе такі моральні зобовязання: визнавати пріоритет державних і службових інтересів над особистими у своїй діяльності; бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби; ставитися нетерпимо до будь-яких дій, які ображають та принижують людську гідність, заподіюють біль і страждання, являють собою тортури, жорстокість, нелюдське поводження з людьми; бути мужнім і безстрашним у небезпечних ситуаціях, які виникають під час припинення правопорушення, ліквідації наслідків аварій та стихійного лиха, проведення заходів щодо порятунку життя і збереження здоровя людей; виявляти твердість і непримиренність у боротьбі зі злочинцями, застосовуючи для досягнення поставленої мети виключно законні і високоморальні принципи; зберігати і примножувати службові традиції органів внутрішніх справ. Бездоганне виконання моральних зобовязань забезпечує право працівника на суспільну довіру, повагу, визнання і підтримку громадян.

В тексті присяги працівника внутрішніх справ України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382, зазначено, що кожний працівник органів внутрішніх справ України, який склав таку присягу, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України, поклявся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю; присягнув з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, поклявся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Отже, недодержання працівником органів внутрішніх справ України наведених вище норм є безумовною підставою вважати цю особу такою, яка вчинила дисциплінарний проступок.

Як встановлено ст.5 Статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно зі ст.7 Статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобовязує кожну особу рядового і начальницького складу, в тому числі: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги ОСОБА_10 працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Пунктом 8 ст. 12 Статуту передбачено за порушення службової дисципліни накладення на осіб рядового і начальницького складу такого дисциплінарного стягнення, як "звільнення з органів внутрішніх справ".

Порядок накладення дисциплінарних стягнень регламентується ст. 14 Статуту.

Відповідно до абз. 1 ст. 14 Статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Згідно ч. 4 Статуту, порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України.

Згідно абз. 6 ст. 14 Статуту про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу.

Відповідно до абз. 8 ст. 14 Статуту зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

За правилами абз. 10 ст. 14 Статуту, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Згідно ч. 8 ст. 13 Статуту, таке дисциплінарне стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ, накладається начальником, якому надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ.

Частиною 1 ст. 18 Статуту визначено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

За змістом ч.2 ст. 18 Статуту, такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Чинним законодавством не визначено поняття дискредитації.

Дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довір'я когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Аналізуючи складові цього поняття, можливо дійти висновку, що вони тісно пов'язані з морально-етичними нормами. Отже, вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ, та власне органи внутрішніх справ, пов'язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред'являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Означені вимоги відображені у статті 5 Закону України "Про державну службу", Кодексі честі працівника органів внутрішніх справ, Етичному кодексі працівника органів внутрішніх справ та інших нормативно-правових актах, що регулюють діяльність органів системи МВС України та їх особового складу.

Відтак, під вчинками, що дискредитують звання працівника ОВС, та власне органи внутрішніх справ, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ, у зв'язку з виконанням службових обов'язків або не пов'язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

До таких вчинків, слід віднести: вчинення злочину, встановленого вироком суду, що набрав законної сили; скоєння корупційного діяння як різновиду адміністративного правопорушення; систематичне скоєння адміністративних правопорушень, що посягають на встановлений порядок управління, громадський порядок та громадську безпеку; заняття підприємницькою діяльністю; організацію страйків та участь у них; розголошення службової таємниці; появу на службі або поза службою в нетверезому стані, що ображає людську гідність; вживання алкогольних напоїв у форменому одязі у громадських місцях; прийняття наркотичних або токсичних препаратів без рецепту лікаря; систематичне порушення правил носіння форменого одягу, зовнішньої охайності; неодноразове грубе і зверхнє ставлення до громадян; прояв жорстокого або принизливого ставлення до людей; скоєння аморального проступку, не сумісного з продовженням служби в ОВС; систематичне поширення компрометуючої ОВС України інформації за допомогою засобів мас-медіа.

Факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за який його було звільнено зі служби, доведено у встановленому порядку проведеним службовим розслідуванням.

Судом на підставі пояснень допитаних в суді свідків старшого інспектора ДАІ ОСОБА_21, учасників слідчо-оперативної групи ОСОБА_14 та ОСОБА_22, свідка ОСОБА_23 та свідка ОСОБА_24 встановлено, що ОСОБА_3 будучи водієм, причетним до дорожньо-транспортної пригоди не залишився на місці пригоди, не вживав заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, не викликав швидкої медичної допомоги.

Свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_26 підтвердили, що позивач про події вчинення ДТП їм не повідомляв.

Не спростовував даного факту і сам позивач. Пояснив, що після події допомогу постраждалим особам на надавав, в швидку, ДАІ, безпосередньому керівнику не телефонував, хоча мав при собі телефон.

В ході перегляду справи позивач зазначені обставини підтвердив та пояснив, що послугами швидкої 21.10.2014 не скористався; при складанні протоколу огляду місця пригоди, учасником якої був сам, не приймав; не проходив медичного обстеження на предмет вживання алкоголю.

Позивач в період з 22.10.2014 року по 24.10.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії Центральної міської лікарні м.Рівного з підозрою на струс головного мозку. Як повідомив сам позивач, вказаний діагноз свого підтвердження не знайшов, натомість встановлено забій тканин голови.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про вчинення позивачем дій, які дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Встановлено також, що процедура звільнення позивача відбулась у відповідності до вимог нормативно-правових актів, що регламентують проходження служби в органах внутрішніх справ.

При звільненні позивача з органів внутрішніх справ, відповідачами було враховано тяжкість скоєного проступку, обставини за яких його скоєно, заподіяну шкоду позитивному іміджу міліції, попередню поведінку позивача, ставлення позивача до виконання службових обов'язків, а також встановлена його несумісність з подальшим проходженням служби в органах внутрішніх справ

Звільнення за дискредитацію звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, є окремою підставою для звільнення, яке жодним чином не пов'язано з наявністю кримінальної справи.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що при виданні спірних наказів відповідачами були дотримані усі встановлені чинним законодавством вимоги, та враховано у сукупності всі обставини, що мали значення при вирішенні питання щодо звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ відповідно до пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за дискредитацію), а тому дії та рішення відповідачів є правомірним та таким, що відповідають критеріям правомірності, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України.

Стосовно оскарження позивачем висновку службового розслідування.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах

Частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Враховуючи положення законодавства, під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Як вбачається із змісту позовної заяви, однією з позовних вимог позивача є: визнання протиправним висновку службового розслідування від 20.01.2015 року.

Однак, висновок службового розслідування лише фіксує певні обставини та не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій. Висновок службового розслідування, не породжує певних правових наслідків, його результати не мають обов'язкового характеру для позивача.

Висновок службового розслідування не є документом, який містить норми права загальної або індивідуальної дії. Він не може створювати нових правових норм, доповнювати чи змінювати чинне законодавство та не має обов'язкового характеру для суб'єкта по відношенню, до якого він винесений.

А отже, вищевказаний висновок не має обов'язкового характеру і не набуває статусу рішення в розумінні пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "14" травня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "25" червня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33016

3- відповідачу/відповідачам: Міністерство внутрішніх справ України вул.Академіка Богомольця, 10,м.Київ,01024

4-Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області вул.М.Хвильового , 2,м.Рівне,33028

- ,