Справа № 804/4872/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2015 р. Справа № 804/4872/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області (далі позивач) до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення податкового боргу, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 1 705,85 грн. На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем не сплачені самостійно визначені податкові зобовязання, а саме єдиний податок з фізичних осіб в розмірі 1 705,85 грн., на адресу відповідача направлена податкова вимога від 05.05.14 №1650-25. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника ОДПІ, а також письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 02.06.15.
Відповідач в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не надав, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
З огляду на приписи ст.41, ст.122, ч.6 ст.128 КАС України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, суд при винесенні постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що спірна сума заборгованості є сумою єдиного податку, не сплаченою відповідачем протягом під час перебування ним на спрощеній системі оподаткування 2014р., а саме за березень вересень 2014р.
Відповідно до ст. 295 ПКУ платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року; нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.
Відповідачем не надано до суду доказів сплати ним спірної суми єдиного податку в розмірі 1 705,85 грн., відповідно до даних витягу зі зворотного боку інтегрованої картки платника податків відповідача та письмових пояснень позивача відповідачем в лютому 2014р. були сплачені суми в розмірі 243,60 грн. та 243,60 грн., а сума єдиного податку в розмірі 1 705,20 грн. не погашена відповідачем.
Враховуючи положення пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ, за якими податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, сума узгодженого грошового зобовязання в розмірі 1 705,85 грн. (1 705,20 + 0,65 грн. (пеня)) набула статусу податкового боргу.
У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПКУ). У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п.59.5 ст.59 ПКУ).
У звязку з несплатою відповідачем суми єдиного податку, позивачем на адресу відповідача засобами поштового звязку з повідомленням про вручення направлена податкова вимога від 05.05.14 №1650-25, за змістом якої відповідачу повідомлено, що станом на 04.05.14 сума податкового боргу дорівнює 487,85 грн.(а.с.7).
Суд зазначає, що доказів оскарження такої вимоги відповідачем до суду не надано, як не надано і доказів сплати ним суми податкового боргу в розмірі 1 705,85 грн. а судом на виконання вимог ст.11 КАС України ознак існування таких доказів не виявлено.
Положеннями п.87.11 ст.87 ПКУ визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
З огляду на викладене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем спірної суми податкового боргу, а судом самостійно на виконання вимог ст.11 КАС України не виявлено ознак існування таких доказів, суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 1 705,85 грн. підлягає задоволенню, адже доведена матеріалами справи.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) суму податкового боргу в розмірі 1705,85 грн. (одна тисяча сімсот пять грн. 85 коп.).
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, визначеними в ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2