Справа № 686/2831/15-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/2831/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

25 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, управління ДВС Головного управління юстиції у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, управління ДВС Головного управління юстиції у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.05.2015 року адміністративний позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Тобто, встановивши факт пропуску особою строку звернення до суду, суд має вжити заходів щодо з'ясування причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та встановити чи були ці причини поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати протиправними дії відповідача та зобовязати перерахувати та проводити в подальшому нарахування пенсії із врахуванням ст.ст.49,50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування» і встановити її в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та у відповідності до рішення Хмельницького міськрайонного суду №2а-2361/09 від 13.07.2009 року та №2а-4990/09 від 10.11.2010 року починаючи з 01.10.2011 року з урахуванням виплачених сум, та надати інформацію до управління ДВС ГУЮ у Хмельницькій області як частково виконане, а також зобовязати управління ДВС ГУЮ у Хмельницькій області відповідно до п.12 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 року №440, внести дані до реєстру як частково виконане на дату першого звернення.

При цьому із змісту позову вбачається, що в жовтні 2014 року позивач звернувся до управління ДВС ГУЮ у Хмельницькій області із заявою про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою. Дані про рішення 10.10.2014 року внесені до Реєстру рішень за №45036734, №45039835, а листами №04.2-18/861 та №04.2-18/862 від 11.11.2014 року Управління ДВС ГУЮ у Хмельницькій області повідомило ОСОБА_3, що рішення Хмельницького міськрайонного суду №2а-2361/09 від 13.07.2009 року та №2а-4990/09 від 10.11.2010 року виконано, посилаючись на відповідні листи УПФ України у м. Хмельницькому.

В листопаді 2014 року позивач знову звернувся до Управління ДВС ГУЮ у Хмельницькій області з вимогою скасувати прийняті рішення від 11.11.2014 року та внести дані до Реєстру, так як вищевказані рішення суду виконанні частково, надавши при цьому ряд підтверджуючих документів, на що 02.02.2015 року отримав чергову відмову за №04.2-13/2407 від 31.12.2014 року. 10 лютого 2015 року позивач звернувся до суду.

Таким чином, суд достовірно не встановив дату, з якої розпочався відлік строку, передбаченого ст.99 КАС України, а тому будь-які висновки суду першої інстанції щодо порушення позивачем строку звернення до суду є передчасними та необґрунтованими. Суд першої інстанції належним чином не дослідив питання дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, чим обмежив законне право позивача на доступ до правосуддя.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України „Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень звернення до суду у звязку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст.8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо залишення позову без розгляду.

Згідно із ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Згідно ст. 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, управління ДВС Головного управління юстиції у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

секретар