Справа № 2а/0612/4230/11
Суддя: Бичківська К. Г.
Дата ухвалення: 2011-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 2а/0612/4230/11
Провадження по справі № 2-а/612/1854/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Бичківської К.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в смт. Лугини справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязанням провести нарахування і виплату пенсії, передбаченої ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,-

ВСТАНОВИВ:

05.07.2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії управління пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області щодо не нарахування та невиплати їй у повному розмірі доплати до пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, передбачених ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязати управління пенсійного фонду України в Лугинському районі провести перерахунок та виплатити їй підвищення до пенсії та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю передбачених ст. ст. 39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2011 року по 30.06.2011 року.

Ухвалою суду позов позивача в частині перерахунку і виплаті пенсії, за період з 01.01.2011 року по 04.01.2011 року залишений без розгляду.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву в якій просить справу слухати у її відсутності.

Представник управління пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області в судове засідання не з'явився. Надіслав заперечення у яких звертає увагу на те, що позивачка є працюючим пенсіонером і просить постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю, справу слухати у відсутності їх представника.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи, що стверджується копією посвідчення (категорія 3) серія Б №331399, виданого 04.03.2002 року Житомирською облдержадміністрацією, отримує пенсію в управлінні пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області. Проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке за переліком населених пунктів Житомирської та Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12.01.1993 року, відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не працюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії, яка становить у зоні гарантованого добровільного відселення дві мінімальні заробітні плати.

Так як перевіркою управління пенсійного фонду встановлено, що позивачка є працюючим пенсіонером, то вона не має права на підвищення до пенсії згідно ч. 1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, віднесеним до категорії 3, виплачується додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Так як, позивачка отримує пенсію і являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), то вона повинна отримувати вказані доплати в зазначеному розмірі щомісяця, однак вони виплачувались їй частково, у фіксованому розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Звуження змісту та обсягу існуючих прав шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Згідно ст. 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими Законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Зі змісту законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат на 2011 рік не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Слід зазначити, що встановлені ще в 1996 році постановою Кабінету Міністрів України №836 розмір доплати громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає розмірам, встановленим іншими законами України.

Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень з цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року №836.

Тому виплатою зазначеної доплати у твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, порушені права позивача.

Керуючись ст. ст. 8, 19, 22 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 71, 99, 100, 161,163,256 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 39, 51,70,71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 22 Закону України «Про державний бюджет на 2011 рік», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії відповідача - управління пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії в розмірах, встановлених ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправними.

Зобов'язати управління пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю, особам віднесеним до категорії 3, передбаченої ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням мінімальної пенсії за віком згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням фактично виплачених коштів по доплаті до пенсії за період з 05.01.2011 року по 30.06.2011 року.

В решті частині позову відмовити.

Виплати в межах за один місяць підлягають негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Лугинський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарженню.

Суддя К. Г. Бичківська