Справа № 2а-9359/11/1370
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 р. Справа № 123909/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 прокуратури України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 прокуратури України про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 прокуратури України, яким з врахуванням уточнення позовних вимог просив визнати протиправними дії відповідача щодо скерування його скарги від 29.07.2011 року про порушення законодавства головою Національного банку України на розгляд Національному банку України та зобов'язати відповідача розглянути дану скаргу в межах та у спосіб, передбачені законодавством.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2011 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що відповідач всупереч вимогам законодавства направив скаргу ОСОБА_2 для розгляду Національному банку України, оскільки позивач оскаржував дії останнього.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при розгляді скарги ОСОБА_2 ОСОБА_1 прокуратура України діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, оскільки відповідно до норм Законів України «Про Національний банк України» та «Про банки та банківську діяльність» банківський нагляд здійснює виключно Національний банк України. Також апелянт зазначає, що згідно з п. 2.4 Інструкції про організацію роботи з розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури, затвердженої наказом ОСОБА_1 прокурора України від 21.06.2011 року № 9гн перевірки за заявами та скаргами фізичних і юридичних осіб, зверненнями та запитами депутатів усіх рівнів, крім заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, проводяться лише у разі їх попереднього розгляду компетентними органами виконавчої влади, державного нагляду (контролю), органами місцевого самоврядування, посадовими чи службовими особами відповідного рівня або неприйняття ними рішень з цих питань у встановлені строки.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_2 29.07.2011 року скерував на ім'я ОСОБА_1 прокурора України скаргу про порушення законодавства головою Національного банку України, в якій просив: визнати протиправною бездіяльність голови Національного банку України в частині відмови у задоволенні вимоги його заяви стосовно розгляду матеріалів про порушення ст. 41 Конституції України та банківського законодавства АБ «Банк регіонального розвитку» і протиправної бездіяльності Служби банківського нагляду по усуненню порушень законодавства з боку АБ «Банк регіонального розвитку», визнати незаконними дії голови Національного банку України в частині скерування скарги на дії Служби банківського нагляду на розгляд до цієї служби та надати правову оцінку діям голови Національного банку України, визначити його відповідальність за порушення вимог законодавства та його прав, а також зобовязати голову Національного банку України організувати належний розгляд і вирішення його звернень з приводу порушень законодавства з боку АБ «Банк регіонального розвитку» по суті викладених в них вимог.

Факт направлення та отримання скарги позивача від 29.07.2011 року відповідачем не заперечується, тому відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України дана обставина не підлягає доказуванню.

ОСОБА_1 прокуратури України від 11.08.2011 року № 07/2/2-7284-03 за підписом в.о. начальника відділу захисту інтересів держави у сфері кредитно-фінансової, митної та інвестиційної діяльності ОСОБА_3, звернення ОСОБА_2 було надіслано за належністю до Національного банку України. В листі відповідач зазначає,що згідно з положеннями ст. ст. 7, 55, 57 Закону України «Про Національний банк України» та ст. ст. 66, 67 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський нагляд здійснює Національний банк України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність таких дій відповідача, виходячи з наступного.

Зазначене вище звернення від 29.07.2011 року ОСОБА_2 подав до ОСОБА_1 прокуратури України на підставі Закону України «Про звернення громадян».

Згідно з преамбулою Закону України «Про звернення громадян» (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів.

Відповідно до ст. 1 цього Закону громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ст. 5 цього Закону звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно з ст. 14 даного Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Статтею 7 Закону передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Згідно з ст. 19 даного Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, зокрема, зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про прокуратуру» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням вимог законодавства щодо порядку розгляду скарг всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами.

Як вбачається із зазначеного вище звернення ОСОБА_2, позивач оскаржує дії безпосередньо голови Національного банку України щодо нерозгляду та неналежної організації розгляду його скарги з приводу порушення вимог законодавства АБ «Банк регіонального розвитку» та просить ОСОБА_1 прокурора України вжити заходів прокурорського реагування, а саме зобовязати голову Національного банку України вчинити певні дії, повязані з розглядом його скарг. Водночас дане звернення не містить будь-яких вимог до ОСОБА_1 прокурора України щодо оцінки дій чи вжиття будь-яких заходів відносно безпосередньо АБ «Банк регіонального розвитку» чи його посадових осіб.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те,що відповідач всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» неправомірно передав скаргу ОСОБА_2 на дії голови Національного банку України для розгляду Національному банку України, оскільки відповідно до положень зазначених вище норм даного Закону скаргу позивача був зобовязаний розглянути і вирішити ОСОБА_1 прокурор України або згідно з вимогами з відомчими нормативно-правовими актами інша посадова особа ОСОБА_1 прокуратури України.

Посилання відповідача на положення Законів України «Про Національний банк України» та «Про банки та банківську діяльність», згідно з якими банківський нагляд здійснює Національний банк України, колегія суддів вважає безпідставним і не бере до уваги, оскільки, як зазначено вище, позивач у своєму зверненні не оскаржував дій АБ «Банк регіонального розвитку», а дії лише голови Національного банку України.

З цих же підстав колегія суддів не бере до уваги посилання відповідача на положення п. 2.4 Інструкції про організацію роботи з розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури, затвердженої наказом ОСОБА_1 прокурора України від 21.06.2011 року № 9гн (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), яким було передбачено, що перевірки за заявами та скаргами фізичних і юридичних осіб, зверненнями та запитами депутатів усіх рівнів, крім заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, проводяться лише у разі їх попереднього розгляду компетентними органами виконавчої влади, державного нагляду (контролю), органами місцевого самоврядування, посадовими чи службовими особами відповідного рівня або неприйняття ними рішень з цих питань у встановлені строки .

Крім того, як вбачається з листа Національного банку України від 25.08.2011 року № 55-015/11660, ОСОБА_2 було повідомлено про те, що йому неодноразово надавались вичерпні відповіді із зазначених у зверненнях питань (в даному листі зазначено перелік відповідних листів-відповідей).

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 прокуратури України залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2011 року у справі № 2а-9359/11/1370 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 прокуратури України про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_4