Справа № 199/3024/13-а
Суддя: Спаї В. В.
Дата ухвалення: 2014-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/3024/13-а
ПОСТАНОВА

іменем України

«02» січня 2014 року

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Спаї В.В., розглянувши одноособово справу в порядку скороченого провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та про зобовязання здійснення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 29.01.2013 року вона вийшла на пенсію особи місцевого самоврядування та для призначення пенсії до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська були надані документи, у тому числі довідки про заробітну плату з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за останні 24 календарні місяці роботи. Утім, при здійсненні розрахунку розміру пенсії відповідач вчинив дії щодо зменшення складових заробітної плати , а саме: на повну суму матеріальної допомоги на оздоровлення, з якої відраховувався та сплачувався збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Листом від 27.02.2013 року № 829/06 на звернення позивача від 18.02.2013 р. відмовив у включенні сум матеріальної допомоги у складі заробітної плати при обчисленні розміру пенсії з посиланням на ст. 33 Закону України «Про державну службу».

Предмет позову становить вимога про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо невключення до складу середньомісячної заробітної плати при призначення пенсії позивачу розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань, та про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Амур - Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити розрахунок та виплату пенсії позивачу, починаючи з 29.01.2013 р. з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань .

Ухвалою було відкрито скорочене провадження; відповідач не надав заперечення проти позову, у відповідності до приписів ст. 183№ КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Відповідач позов не визнав та надав письмові заперечення проти позову, зазначив в останніх про правомірність дій.

Дослідивши докази, вбачаються підстави для задоволення адміністративного позову повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач для призначення пенсії надала відповідачу довідки про заробітну плату від 28.01.2013 р. №391 та 389 з Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, в яких вказані суми матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань у серпні 2007 р., серпні 2008 р., серпні 2009 р., липні 2010 р., червні 2011 р., травні 2012 р.

На переконання відповідача, зазначені суми неможливо включити в суму заробітної плати для призначення пенсії, оскільки відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Утім, доводи відповідача не можна вважати слушними, виходячи з наступного.

Згідно зі змістом ч. 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (ч. 6 зазначеної вище статті).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входить основна заробітна плата (винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців), додаткова заробітна плата (винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні компенсаційні виплати (до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми).

Відтак, відповідач повинен був виходити з отримуваної позивачем суми заробітної плати, у тому числі «інших виплат», до яких належить матеріальна допомога на здоровлення, соціально-побутові питання та грошова винагорода за сумлінну безперервну працю в органах державної служби.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з ним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування'' - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Згідно частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного податку на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платниками єдиного внеску також є працівники - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, установах та організаціях, в інших юридичних осіб - підприємців на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, у фізичних осіб на умовах трудового договору контракту). Тобто працівники, які працюють -- перебувають у трудових відносинах з організацією - є застрахованими особами і їх доходи у вигляді заробітної плати підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню.

За змістом наведених вище правових норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) зареєстрованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, дії відповідача щодо неврахування при розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань є протиправними та з метою поновлення порушених прав позивача для суду вбачаються підстави для зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплачувати пенсію, починаючи з 29.01.2013 р., з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, визначених у довідках від 28.01.2013 р. №391 та 389 з Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд, приймаючи до уваги результат вирішення справи, вважає правомірним прийняття рішення про стягнення на користь позивача судових витрати, повязаних зі сплатою судового збору.

Керуючись ст. ст. 6 11, 71, 99, 183№ КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та про зобовязання здійснення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо неврахування при розрахунку розмірі пенсії ОСОБА_1 розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, визначених у довідках від 28.01.2013 р. №391 та 389 з Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська (Управління державної казначейської служби в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська) на користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 34,41 грн.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку; строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було поданою. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя