Справа № 754/4943/15-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/4943/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Ярошенко С.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Степанюка А.Г., Шурка О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції з позовом, в якому просила: визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_2; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва призначити ОСОБА_2 пенсію за віком відповідно до пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення за призначенням пенсії.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою позивач звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 31.12.2014 позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва із заявою про призначення їй пенсії за віком на умовах дострокового виходу.

Листом управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва від 31.12.2014 № 7642/09/К-971 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв'язку з тим, що у ОСОБА_2 немає такого права.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що у позивача виникає право на призначення пенсії у зв'язку з достроковим виходом на пенсію тільки 01.01.2015, а оскільки 01.01.2015 норма закону щодо дострокового виходу на пенсію в 55 років втрачає чинність, то суд не вбачає протиправності дій управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо відмови у призначенні пенсії позивачу.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що позивач мала право на призначення пенсії за віком на умовах дострокового виходу, а Пенсійний фонд протиправно відмовив їй в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у редакції Закону України від 08.07.2011, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

При цьому, п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до 01.01.2015 право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 досягла 55-ти річного віку.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Колегія суддів зазначає, що з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки вбачається, що у позивача страховий стаж складає 34 роки (а.с. 8-13).

Відповідно до вимог ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Колегія суддів звертає увагу, що звернення позивача за призначенням пенсії відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення нею пенсійного віку, тому Пенсійний фонд відмовляючи їй в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» порушив приписи статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також, колегія суддів зазначає, що позивач на виконання п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не перебувала у трудових відносинах на час призначення їй пенсії відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва протиправно відмовило ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки вона виконала вимоги вказаного пункту Прикінцевих положень.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що 01.01.2015 норма закону щодо дострокового виходу на пенсію в 55 років втрачає чинність, відповідно до чого суд першої інстанції не вбачає протиправності дій управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо відмови у призначенні пенсії позивачу та вважає, що вказане спростовується тим, що ні редакція п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ні Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким доповнені Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пунктом 7-2 не містять приписів про те, що 01.01.2015 дія п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» припиняється, або він втрачає чинність.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив скасувати її та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 згідно квитанцій 24.03.2015 № 26 (а.с.1) було сплачено судовий збір за подання позову до Деснянського районного суду м. Києва у розмірі 73, 08 грн. Крім того, за подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду позивачем було сплачено згідно платіжного від 16.05.2015 (а.с.33) судовий збір у розмірі 36, 54 грн. Тобто, документально підтвердженими витратами позивача є витрати в розмірі 109, 62 грн. (73, 08 грн. +36, 41 грн. = 109,62 грн.).

Керуючись ст.ст. 122, 183-2, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 21.04.2015 - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва призначити ОСОБА_2 пенсію за віком відповідно до пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 01.01.2015.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 109, 62 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Степанюк А.Г.,

Шурко О.І.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Степанюк А.Г.

Шурко О.І.