Справа № 691/407/15-а
Суддя: Синиця Л. П.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/407/15-а
провадження № 2-а/691/19/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі : судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Черкаської області про визнання дій незаконними та зобовязання вирішити питання про надання, безоплатно, у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, з наданням дозволу на виготовлення документації, -

встановив:

до суду з вимогою про визнання дій в частині відмови в передачі у власність безоплатно земельної ділянки, кадастровий №712-310100:01:001:1337 площею 0,6529га. по вулиці Гулака Артемовського, 99 в м. Городище Черкаської області для ведення особистого селянського господарства, незаконними та зобовязання вирішити питання про надання, безоплатно, у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, з наданням дозволу на виготовлення документації, звернулася позивач ОСОБА_2.

Зазначає, що 30.10.2014 року ОСОБА_3 міська рада безпідставно, незаконно відмовила у передачі у безоплатну власність земельну ділянку, на якій розташоване придбане нерухоме майно.

19.12.2013 року відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, що посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_4, стала власником нежитлових приміщень, що знаходяться у місті Городище, Черкаської області по вулиці Гулака Артемовського, 99, на земельній ділянці, розміром 0,1085га.

Дана земельна ділянка отримана внаслідок приватизації нерухомого майна бувшого сільськогосподарського підприємства.

Обєктом власності стали: ремонтна майстерня, загальна площа, якої становить 1085,7кв.м., гараж «Б» - 320кв.м., навіс для автомобілів «В» - 227кв.м., будівля заскладом «Г» - 41,3кв.м..

Дане нерухоме майно, нежитлові приміщення розташовані на земельній ділянці сільськогосподарського призначення, кадастровий №712-310100:01:001:1337, загальною площею 0,6529га., в тому числі під будівлями 0,1085га..

Ціль придбання вказаного вище майна створення особистого селянського господарства з метою переробки та реалізації сільськогосподарської продукції.

13.10.2014р. звернулася до ОСОБА_3 міської ради із заявою про передачу у власність земельної ділянки, розміром 0,6529га., на території якої знаходяться нежитлові приміщення, для ведення особистого селянського господарства, у відповідності до ст.121 ЗК України.

Відмова у безоплатній передачі та у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має бути мотивованою.

Цільове призначення даної земельної ділянки не порушується, що є одним із підстав передачі даної земельної ділянки для особистого сільськогосподарського господарства.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель, адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Надана відмова не відповідає вказаним вище вимогам.

Крім цього, мається в наявності розроблена технічна документація, що ідентифікує вказану земельну ділянку, винесені, та узгоджені її межі, що у відповідності до чинного законодавства є підставою для відведення земельної ділянки в натурі, посвідчення та реєстрації її права на землю.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, зазначивши, що позивач керуючись положеннями статті 121 Земельного кодексу України, звернулася до міської ради із заявою про передачу їй у власність земельної ділянки під будівлями, які придбала за договором, для ведення особистого селянського господарства, та враховуючи норми діючого законодавства, ст.120 ЗК України, щодо переходу права на земельну ділянку, ст.118 ЗК України, щодо безоплатної приватизації земельних ділянок, їй було відмовлено, та розяснено можливість отримання нею даної земельної ділянки, де розміщено господарські будівлі та споруди (земельна ділянка комунальної власності) як фізичній особі лише на умовах оренди.

Суд, розглянувши позов у межах заявлених вимог, вислухавши представника позивача, представника відповідача, свідка ОСОБА_5, який повідомив, що за рішенням суду набув право власності на нерухомість, яка розташована по вул. Г. Артемовського, 99, що у м. Городище, Черкаської області, та згодом її продав за договором купівлі-продажу, земельна ділянка за вказаною адресою ні у власності, ні у користування не перебувала, відсутні будь-які документи на землю, на час продажу нежитлових приміщень, дана земельна ділянка йому не належала, оформлялися документи на її оренду в міській раді, та дослідивши матеріали справи, вважає, що даний адміністративний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно до вимог Конституції України (ч.2 ст.19), органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи мають право вчиняти дії та приймати рішення виключно в межах наданих їм повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст.33 Земельного кодексу України, громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, і до земель сільськогосподарського призначення, за п.б ч.2 ст.22 ЗК України, належать землі під господарськими будівлями та дворами (несільськогосподарські угіддя) та інше.

Згідно ч.1. ч.2 ст.78 ЗК України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками, та набувається і реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що відповідно видаються до них.

Громадяни України, за ч.1 ст.81 ЗК України, набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини, г) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної ділянки (паю).

Відповідно до ч.1 ст.117 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Безоплатна передача земельних ділянок, за ч.3 цього Кодексу, у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом, один раз по кожному виду користування ч.4 ст.116 ЗК України.

Відповідно до п.б ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.12.2013 року за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень ОСОБА_2, позивач у справі, купила у ОСОБА_5 нежитлові приміщення, що знаходяться у м. Городище Черкаської області, по вулиці Гулака Артемовського, 99, на земельній ділянці, розміром 0,1085га згідно Довідки, виданої відділом Деркомзему у ОСОБА_3 районі Черкаської області від 10.12.2013 року за №342/01-08, що не обліковується.

13.10.2014 року, в порядку ст.121 Земельного кодексу України, звернулася до ОСОБА_3 міської ради із заявою про передачу у власність безоплатно земельну ділянку кадастровий №712-310100:01:001:1337 площею 0,6529га. по вулиці Гулака-Артемовського, 99 в м. Городище Черкаської області для ведення особистого селянського господарства, та давання дозволу на виготовлення технічної документації, зазначаючи, що на території України земельних ділянок з таким цільовим призначенням безоплатно у власність не отримувала.

ОСОБА_3 міської ради від 30.10.2014 року за №1034.02/18, за підписом міського голови, ОСОБА_2 було відмовлено у безоплатній приватизації вказаної вище земельної ділянки, з тих підстав, що землі, які розміщені під господарськими будівлями і дворами, є землями для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тобто на земельній ділянці по вул. Г. Артемовського. 99 у м. Городище, Черкаської області, проводилася комерційна діяльність, що підтверджено витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку (№НВ-014), і дана земля набувачу нерухомості, фізичній особі, може бути передана лише на умовах оренди, і не може бути отримана в порядку безоплатної приватизації. У звязку з цим і не підлягає до застосування порядок безоплатної приватизації земельних ділянок, який встановлений ст.118 ЗК України.

Відповідно до ст.3 Кодексу України про адміністративне судочинство України, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У п.1 ч.1 ст. 17 КАС України, установлено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З огляду на викладене вище вбачається, що відповідач, ОСОБА_3 міська рада Черкаської області, прийняв рішення, яке є ненормативним правовим актом одноразового застосування.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду в порядку адміністративного судочинства.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, згідно ч.3 ст.2 КАС України, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.5 Закону України «Про особисте селянське господарство», для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або в оренду в порядку, встановленому законом. Земельні ділянки особистого селянського господарства можуть використовуватися для ведення особистого селянського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, документи, що підтверджують правомірність землекористування.

При переході права власності на будівлю і споруду право власності, за ч.1 ст.120 ЗК України, на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди.

За розясненнями підпункту «ґ» пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004р. №7, при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, з 01.01.2010р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на які вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК України і статті 120 ЗК України в редакції ЗУ від 05.11.2009р. №1702-УІ.

Вбачається, що земельна ділянка, яку позивач просила надати безоплатно у власність, пройшла державну реєстрацію 25.04.2014р., та згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, за формою власності являється комунальною власністю, за видом використання комерційного використання, з цільовим призначення для надання послуг у сільському господарстві, за категорією землі сільськогосподарського признання, і на час придбання, 19.12.2013р., нерухомості, що розташована по вул. Г. Артемовського, 99 у м. Городище, Черкаської області, земельна ділянка не обліковувалася, та вирішувалося питання про надання дозволу фізичній особі підприємцю ОСОБА_5 на відведення земельної ділянки в оренду для здійснення підприємницької діяльності (рішення ОСОБА_3 міської ради Черкаської області «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду по вул. Г.Артемовського, 99 м. Горище ФОП ОСОБА_5М.» від 14.11.2013р. за №29-20/УІ).

Виходячи з цього, фактичне користування земельною ділянкою кадастровий №712-310100:01:001:1337 площею 0,6529га. по вулиці Гулака-Артемовського, 99 в м. Городище Черкаської області, не надає позивачу юридичних переваг на безкоштовну передачу цієї земельної ділянки у власність, і враховуючи те, що дана земельна ділянка, на час придбання нерухомості, навіть не перебувала у користуванні попереднього власника майна - ОСОБА_5, являється землею комерційного використання, то відповідно вказана вище земельна ділянка фізичній особі не може бути безоплатно передана у власність.

Згідно ч. 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що відповідач приймаючи рішення щодо відмови у надані у власність безоплатно земельної ділянки кадастровий №712-310100:01:001:1337 площею 0,6529га. по вулиці Гулака-Артемовського, 99 в м. Городище Черкаської області, діяв у межах наданих повноважень з дотримань діючого законодавства (Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного Кодексу України, Закону України «Про особисте селянське господарство»), і доводи щодо правомірності своїх дій, суд вважає такими, що заслуговують на увагу.

Керуючись ч.3 ст.160 КАС України, Конституцією України, ст. ст. 120, 22 33, 78, 81, 116, 117, 118, 121, 122 Земельного кодексу України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»», Законом України «Про особисте селянське господарство», постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004р. №7, ст. ст. 2, 3, 6, 8, 9, 11, 12, 17, 18, 70, 71, 159, 160 - 163, 185, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Черкаської області про визнання дій незаконними та зобовязання вирішити питання про надання,безоплатно, у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, з наданням дозволу на виготовлення документації - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Городищенський районний суд Черкаської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_6