Справа № 825/1590/15-а
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року Чернігів Справа № 825/1590/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Поліщук Л.О.,

суддів Добрянського В.В.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Сірого І.О.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа - ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

14.05.2015 ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа ОСОБА_3, в якому просить суд, визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо ненадання відповіді на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2 від 16.04.2015; зобовязати Міністерство оборони України надати повну, своєчасну та достовірну відповідь на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2 від 16.04.2015; зобовязати Міністерство оборони України надати звіт про виконання рішення суду.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16.04.2015 позивачем направлено до Міністерства оборони України адвокатський запит. До адвокатського запиту додано договір про надання правової допомоги з клієнтом позивача, ксерокопію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Проте на день подання позову відповідь на адвокатський запит не було отримано, інформація, яку запитував позивач стосується захисту прав жінки-військовослужбовця. Яка до того ж є матірю-одиначкою, що значним чином ускладнює виконання позивачем своїх обовязків як адвоката щодо захисту її порушеного права. Таким чином, відповідачем порушено норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заперечення в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки запит не відповідає Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме: до нього не було додано встановлених законом засвідчених підписом документів; останній абзац в запиті свідчить про укладений договір з ОСОБА_4, проте мова йде про представлення позивачем інтересів громадянки ОСОБА_3 Таким чином, запит не відповідає вимогам статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та відсутні підстави вважати надані позивачем документи адвокатським запитом. Крім того, законом не передбачено дії, як то повернення, уточнення окремих даних. Та інше, як передбачено наприклад законодавством України про звернення громадян, у випадку не відповідності наданих документів положенням статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Отже, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. За таких обставин суд вважає за можливим провести розгляд справи без її участі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №577 від 07.10.2011 та витягом з Єдиного реєстру адвокатів України (а.с.11-12).

16 квітня 2015 року позивач направив на адресу Міністерства оборони України адвокатський запит №72/15 у звязку з веденням справ в інтересах ОСОБА_3 (а.с.8-9).

Даний запит був направлений рекомендованим листом 17.04.2015, що підтверджується квитанцією ЧДУДППЗ «УКРПОШТА» (а.с.10).

ОСОБА_2 діє в інтересах ОСОБА_3, що підтверджується договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 16.04.2015 (а.с.13).

Як вбачається з матеріалів справи, Міністерство оборони України 22.04.2015 доручило Адміністративному департаменту Міністерства оборони України опрацювати порушене питання у встановленому порядку та за результатами поінформувати автора звернення №72/15 від 16.04.2015 у визначений законом термін (а.с.29).

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами з приводу надання відповіді на запит врегульовані Законом України "Про звернення громадян" №393/96-ВР від 02.10.1996, Законом України "Про інформацію" № 2657-ХІІ від 02.10.1992, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VІ від 05.07.2012.

Закон України "Про звернення громадян" визначає порядок звернення громадян із заявами до органів державної влади, порядок їх розгляду та надання відповіді.

Таким чином, зазначений закон є загальним з регулюванню правовідносин, пов'язаних із зверненнями громадян.

За змістом ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" на органи державної влади покладено обов'язок об'єктивно і вчасно розглянути заяви (клопотання) громадян, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, та повідомляти громадян про наслідки їх розгляду.

Статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" встановлено загальний термін розгляду звернень громадян, який складає не більше одного місяця від дня їх надходження.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Пунктом 1 ч.1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатський запит це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У відповідності до частини 3 статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Отже, за змістом викладеної норми Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" відповідальність осіб, якими отримано адвокатський запит, наступає за відмову в наданні інформації на адвокатський запит та / або за несвоєчасне або неповне надання інформації та / або за надання інформації, що не відповідає дійсності.

Буквальне тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок про те, що Міністерсто оборони України зобов'язане було надати відповідь на адвокатський запит ОСОБА_2 №72/15 від 16.04.2015 з урахуванням строку, встановленого ст.24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", тобто не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Станом на дату розгляду справи у суді, Міністерством оборони України не надано відповіді позивачу на адвокатський запит ОСОБА_2 від 16.04.2015 № 72/15, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, суд не бере до уваги посилання відповідача на не відповідність запиту Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яке полягає в тому, що до запиту були додані копії документів не посвідчені адвокатом та в тексті запиту окрім ОСОБА_3, в інтересах якої зроблений зазначений запит, в останньому абзаці вказано прізвище ОСОБА_4, оскільки дані неточності не позбавляють відповідача обовязку надати своєчасну, повну відповідь на адвокатський запит, з урахування строку встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду відповідачем, як субєктом владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, які б спростовували доводи позивача і не довів правомірності бездіяльності щодо ненадання відповіді на адвокатський запит ОСОБА_2 від 16.04.2015.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа - ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо ненадання відповіді на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2 від 16.04.2015.

Зобов'язати Міністерство оборони України надати відповідь на адвокатський запит ОСОБА_2 від 16.04.2015.

Зобов'язати Міністерство оборони України надати звіт про виконання рішення суду.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя Л.О. Поліщук

Судді В.В. Добрянський

ОСОБА_1