Справа № 826/17671/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Вівдиченко Т.Р., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_5 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Артемівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2014 року ОСОБА_5 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Артемівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ МВС України № 879 від 11.08.2014 року в частині накладення на заступника начальника штабу Артемівського міського відділу (з обслуговування м. Артемівськ та Артемівського району) Головного управління МВС України в Донецькій області майора міліції ОСОБА_5 (М-022515) дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ;

- визнати протиправним та скасувати наказ МВС України № 1667 о/с від 26.08.2014 року в частині звільнення заступника начальника штабу Артемівського міського відділу (з обслуговування м. Артемівськ та Артемівського району) Головного управління МВС України в Донецькій області майора міліції ОСОБА_5 (М-022515) з органів внутрішніх справ;

- поновити ОСОБА_5 (М-022515) на посаді заступника начальника штабу Артемівського міського відділу (з обслуговування м. Артемівськ та Артемівського району) Головного управління МВС України в Донецькій області;

- стягнути з МВС України на користь ОСОБА_5 (М-022515) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що звільнення зі служби позивача здійснено у спосіб не передбачений законодавством, оскільки при цьому було порушено порядок та процедуру проведення службового розслідування, накладення дисциплінарного стягнення, а сам факт, який став підставою для звільнення (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) не існував та не був доведений.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилається на те, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на висновках, які не відповідають фактичним обставинам справи, прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, а отже є незаконною та необґрунтованою, що згідно статті 202 КАС України є підставою для скасування такого судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з`явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом начальника управління МВС України в Донецькій області № 209 о/с від 27.09.1996 року, ОСОБА_5, був з 23.09.1996 року прийнятий на службу до Артемівського МВ УМВС України в Донецькій області.

За період служби в Артемівському МВ УМВС України в Донецькій області позивач проходив службу на різних посадах та йому присвоювались чергові спеціальні звання.

Наказом начальника Головного Управління МВС України в Донецькій області № 300 о/с від 12.08.2013 року позивача призначено заступником начальника штабу Артемівського МВ (з обслуговування м. Артемівськ та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області.

Наказом МВС України, за підписом Міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б., №879 від 11.08.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського MB, Краснолиманського MB, Дзержинського MB та УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області» за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення статті 65 Конституції України, частини 3 статті 3, частини 1 статті 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України №382 від 28.12.1991 року, керуючись статтями 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, майора міліції ОСОБА_5. заступника начальника штабу Артемівського міського відділу (з обслуговування м. Артемівськ та Артемівського району) Головного управління МВС України в Донецькій області звільнено з органів внутрішніх справ України за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом МВС України № 1667 о/с від 26.08.2014 року «По особовому складу», за підписом Міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б., позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановленням на військовий облік) за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції не найшов підстав для скасування оскаржуваних наказів та поновлення позивача на роботі, оскільки факт вчинення ним дисциплінарного проступку підтверджений висновком службового розслідування, а тому відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України № 3460-IV від 22 лютого 2006 року, позивач підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Спірні правовідносини регулюються Законом України № 565-ХІІ від 20 грудня 1990 року «Про міліцію» (далі Закон № 565-ХІІ); Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29.07.1991 року (далі Положення № 114), Законом України № 3460-IV від 22 лютого 2006 року «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» (далі Закон Про Дисциплінарний статут ОВС № 3460-IV) та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №230 від 12 березня 2013 року (далі Інструкція №230).

Статтею 2 Закону Про Дисциплінарний статут ОВС № 3460-IV передбачено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частина 1 статті 1 Закону Про Дисциплінарний статут ОВС № 3460-IV містить визначення поняття службової дисципліни, відповідно до якого - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 5 Закону Про Дисциплінарний статут ОВС № 3460-IV за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Статтею 7 Закону Про Дисциплінарний статут ОВС № 3460-IV визначені обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України щодо дотримання службової дисципліни.

Види дисциплінарних стягнень визначені статтею 12 Закону Про Дисциплінарний статут ОВС № 3460-IV, у тому числі, звільнення з органів внутрішніх справ та статтею 14 цього ж Закону визначений порядок їх накладення.

Пунктом 66 Положення № 114 передбачено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ і це є окремою підставою звільнення. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, тобто у запас Збройних Сил України або у відставку.

Як вбачається з Висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівника ГУМВС України в Донецькій області» від 11.08.2014 року, службовим розслідуванням було встановлено, що окремі працівники Артемівського МВ, до яких входить заступник начальника штабу Артемівського МВ майор міліції ОСОБА_5, активно співпрацювали з ополченцями ДНР, надавали їм допомогу, в тому числі і службову інформацію, відомості щодо анкетних даних як працівників міліції так і громадян, які мешкають в м. Артемівськ та Артемівському районі (аркуш 8 Висновку службового розслідування, Том.1,а.с.120-154).

Вказані обставини підтверджуються також Висновком службової перевірки за фактами неправомірних дій окремих працівників Артемівського МВ ГУ МВС України в Донецькі області, виявленими у ході відпрацювання зазначеного підрозділу від 28.10.2014 року.(Том 1, а.с.175-187).

Крім того у Висновку від 28.10.2014 року зазначено, що керівництво міськвідділу, до якого відноситься позивач, вже на той час організувало співпрацю правоохоронців із незаконними збройними формуваннями ДНР, що виразилась у їх незаконних вказівках і діях протягом всього періоду окупації території Артемівського району Донецької області. Інша частина керівного складу міськвідділу, в зв'язку із активними діями представників ДНР взагалі самоусунулись (умисно бездіяли) від організації роботи та прийняття управлінських рішень, переклали відповідальність на підлеглих, залишивши їх на призволяще, працівники міліції несли службу без зброї, у зв'язку із чим були деморалізовані, що й призвело до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку у місті, сприяло переходу значної частини населення і правоохоронців на бік незаконної терористичної організації ДНР.

Факти протиправних дій окремих працівників міськвідділу, які нанесли непоправної шкоди державним інтересам, підриву авторитету та престижу правоохоронного органу знайшли своє відображення у поясненнях окремих службових осіб Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, які чітко вказали на порушення їх колегами по міськвідділу Присяги працівника органів внутрішніх справ України, вчинення дій всупереч інтересів служби, переходу окремих працівників на бік незаконних збройних формувань, що у подальшому призвело до заволодіння табельною вогнепальною зброєю особового складу, вчинення ряду інших кримінальних правопорушень під час несення служби.

30.05.2014 приблизно 7-10 осіб у масках зі зброєю захопили будівлю міськвідділу, частина з яких перебувала весь час у кабінеті начальника - ОСОБА_9 та вже через годину вказані особи покинули приміщення міськвідділу і робота міськвідділу була відновлена. На початку червня 2014 року озброєні ополченці ДНР захопили та утримували у будівлі прокуратури заступника начальника MB ОСОБА_10 та в цей же час, 5-ть озброєних осіб приїхали до будівлі MB і почали погрожувати захопленням, якщо до них не вийде оперативний черговий ОСОБА_11 Після чого до них вийшов ОСОБА_11 разом із ОСОБА_12, яких також відвезли до будівлі прокуратури, де ОСОБА_11 утримували кілька годин, після чого разом із ОСОБА_10 відпустили. У кінці червня 2014 року, 5-7 озброєних осіб знову прибули до міського відділу, де намагались відшукати начальника MB ОСОБА_9

Крім того, у Висновку від 28.10.2014 року зазначено, що 11.06.2014 року працівниками Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області на березі річки Бахмутка у м. Артемівськ вилучено: пістолети Макарова у кількості 18 штук, гвинтівку ТОЗ-18, набої, магазини до пістолету Макарова та до автомату Калашникова, за фактом чого складено протокол огляду місця події (аркуш 11 висновку службової перевірки).

З пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_13, наданих 11.06.2014 року, встановлено, що позивач разом із начальником штабу Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області майором міліції ОСОБА_14 у супереч вимогам законодавства України та у перевищення своїх службових повноважень здали зазначену зброю на зберігання до Артемівського слідчого ізолятору, при цьому акт передачі було складено без відображення індивідуальних номерів, що унеможливлює встановлення їх кількості та ідентифікацію.

В подальшому, зі слів начальника Артемівського слідчого ізолятора ОСОБА_7, зазначена зброя та набої були викрадені невстановленими особами, чим було заподіяно значної шкоди державним інтересам, шляхом підриву авторитету і престижу правоохоронного органу.

Приведені у висновках службового розслідування від 11.08.2-14 року та службової перевірки від 28.10.2014 року дані свідчать про бездіяльність позивача при виконанні своїх обов'язків по запобіганню правопорушень зі сторони незаконних збройних формувань та їх припинення, охорони і забезпеченню громадського порядку, що нанесло суттєвої шкоди іміджу та дискредитації органів внутрішніх справ в цілому.

Колегія суддів зазначає, що працівники міліції мають спеціальний правовий статус.

Приймаючи присягу працівника ОВС України позивач склав клятву «всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ». Тому колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що скоєні позивачем вчинки та бездіяльність призвели до приниження професійної репутації, авторитету органу внутрішніх справ у громадській думці та думці окремих громадян, оскільки ставлення людей до органів внутрішніх справ впливає на рівень довіри та підтримки суспільством дій працівників міліції.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивач грубо порушив вимоги чинного законодавства, які дискредитують його як співробітника міліції, тому відповідач обґрунтовано звільнив його на підставі пункту 66 Положення № 114.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта, що за фактом передачі зброї до Артемівського слідчого ізолятору, рішенням прокуратури від 28.08.2015 року кримінальне провадження відносно позивача закрито за відсутністю складу злочину, а також те, що відсутні будь-які процесуальні документи (постанова чи обвинувальний вирок суду в кримінальній справі), які б доводили скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу відносно позивача, оскільки підставою для звільнення позивача за статтею 66 Положення № 114 став висновок службового розслідування від 11.08.2014 року, яким було встановлено порушення позивачем вимог Закону України «Про міліцію», Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Безпідставними є посилання апелянта в доводах його апеляційної скарги на те, що наказ МВС України № 1667о/с від 26.08.2014 року, яким його звільнено з посади, не містить будь-яких обставин та жодних посилань на скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу.

У згаданому наказі підставою для звільнення позивача значиться наказ МВС України № 879 від 11.08.2014, у якому, зокрема, зазначено: «Не припиняються тероризування мирних громадян, їх убивства та і захоплення в заручники, напади з метою заволодіння їх майном. Виводяться з ладу об'єкти важливого господарського значення, економічної, транспортної та комунальної інфраструктури. Продовжується блокування ряду населених пунктів, а також створюються перешкоди для виїзду з них громадян, при цьому останніх часто використовують як прикриття під час зіткнень з частинами легітимних урядових сил, задіяних до проведення антитерористичної операції.

За таких умов до МВС України продовжує надходити інформація про випадки безвідповідального ставлення окремих працівників ГУМВС України в Донецькій області до виконання службових обов'язків, неналежного реагування на факти протиправного захоплення приміщень державних установ, органів внутрішніх: справ. Ряд працівників зазначених управлінь свідомо стали на шлях зради інтересів служби, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, сприяння та співпраці з представниками незаконно створених воєнізованих формувань та злочинних угруповань, найманцями інших держав, які посягають жалісність України та ведуть бойові дії на території нашої держави.

Порушення положень Конституції України та законів України, відомчих нормативно-правових актів МВС України з питань дотримання особовим складом дисципліни, законності, недопущення злочинних та інших протиправних дій, а також Присяги працівника органів внутрішніх справ України були допущені окремими працівниками Артемівського MB, Краснолиманського MB, Дзержинського MB та УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, у тому числі заступником начальника штабу Артемівського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області майором міліції ОСОБА_5»

З приводу тверджень апелянта про те, що його незаконно було звільнено наказом МВС України № 1667о/с від 26.08.2014 року, за підписом міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б., оскільки 30 червня 2011 року за № 378 затверджено номенклатуру посад щодо призначення, переміщення, звільнення осіб рядового і начальницького складу та працівників органів внутрішніх справ, а Переліком № 2 Додатку до вищезазначеного наказу визначено посади керівного складу МВС України, з яких звільняються наказами міністра, серед яких посада позивача відсутня, колегія суддів виходить з наступного.

Наказ по своїй суті є розпорядчим документом, що видається керівником установи, а тому підписання спірного наказу щодо звільнення позивача найвищою посадовою особою МВС України - міністром, тобто керівником МВС України не суперечить жодному нормативно-правовому акту, а навпаки, є законним та обґрунтованим.

Оскільки норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ не містять припису щодо заборони звільнення осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ зі служби за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу під час перебування на лікарняному та за згодою профспілки, посилання апелянта на протиправність звільнення без урахування цих обставин є необґрунтованим.

Позовні вимоги щодо виплати грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу та стягнення середньої заробітної плати є похідними від скасування спірного наказу. А тому, враховуючи відсутність факту протиправного звільнення позивача із займаної посади, вказані вимоги також не підлягають задоволенню, що вірно зазначив суд першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 25.06.2015 року

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.