Справа № 816/4665/14
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 р. Справа № 816/4665/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України на постанову Київського районного суду м. Полтави від 29.04.2015р. по справі № 816/4665/14

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України

до Начальника Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області Іващенко Олександра Григоровича, Лубенської міської ради Полтавської області

про визнання бездіяльності незаконною, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

27 листопада 2014 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтави Міністерства оборони України (далі по тексту - позивач, КЕВ м. Полтави МОУ) звернувся до Київського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до начальника Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області Іващенко Олександра Григоровича (далі по тексту - відповідач1, начальник Управління з питань комунального майна та земельних відносин ВК Лубенської МР Полтавської області Іващенко О.Г.), Лубенської міської ради Полтавської області (далі по тексту - відповідач2, Лубенська МР Полтавської області), в якому просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність начальника Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області Іващенко О.Г. в частині відмови винесення на розгляд сесії міської ради питання про прийняття рішення щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою.

- зобов`язати начальника відповідного управління Іващенко О.Г. підготовити та надати для розгляду на засідання чергової сесії Лубенської ради питання щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчує межі земельної ділянки в натурі за адресами: м. Лубни, вул. Монастирська, 48 та м. Лубни, вул. Метеорологічна, 20-А.

- зобов`язати Лубенську міську раду Полтавської області розглянути на засіданні чергової сесії питання щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою за вказаними адресами.

- стягнути з начальника Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області Іващенко Олександра Григоровича судові витрати в сумі 73 грн.08 коп.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 29.04.2015 року по справі №816/4665/14 в задоволенні позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України до начальника Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області Іващенко Олександра Григоровича, Лубенської міської ради Полтавської області про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції постанову Київського районного суду м. Полтави від 29.04.2015 року по справі №816/4665/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розгляд апеляційної скарги проводити у його відсутність.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зазначив, що будівлі та споруди, які знаходяться у військових містечках № 6 та № 27 у м. Лубни по вул. Монастирська, 48 та вул. Метеорологічна, 20-А, відносяться до державного фонду Міністерства оборони України. Звертає увагу на те, що звертався із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, однак відповіді не отримав. Вважає, що йому перешкоджають законно розпоряджатися державним майном, яке рахується за Міністерством оборони України та знаходиться на балансі і в його оперативному управлінні. Отже, з викладених підстав вважає бездіяльність начальника Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області Іващенко О.Г. в частині відмови винесення на розгляд сесії міської ради питання про прийняття рішення щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою незаконного та просить захистити його права та охоронювані законом інтереси, задовольнивши позовні вимоги.

Відповідач1, начальник Управління з питань комунального майна та земельних відносин ВК Лубенської МР Полтавської області Іващенко О.Г., у надісланих запереченнях на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу залишити буз задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтави від 29.04.2015 року - без змін, розгляд справи провести без його участі. Вказав на те, що позивач не направляв на його адресу ніяких звернень щодо винесення на розгляд Лубенської міської ради будь-яких питань, в т.ч. і щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельні ділянки по вул. Монастирська, 48 та вул. Метеорологічна, 20-А в м.Лубни. Таким чином, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Відповідач2, Лубенської міської ради Полтавської області, також надіслав заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з викладених підстав, просив апеляційну скаргу залишити буз задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтави від 29.04.2015 року - без змін, розгляд справи провести без участі його представника.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтави Міністерства оборони України відповідно до Положення про КЕВ м. Полтава, що затверджене начальником Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління 15 травня 2014 року, є організацією Міністерства оборони України і призначений для реалізації у військових, дислокованих у межах відповідальності відділу, державної військово-технічної політики з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення з метою підтримання військ у стані бойової та мобілізаційної готовності. Відділ створений з метою якісного утримання, обслуговування казарменно-житлового фонду, забезпечення військових частин, установ та організацій МО України, комунальними послугами, енергоносіями та проведення розрахунків за них.

19 березня 2014 року та 03 червня 2014 року КЕВ м. Полтави МОУ звертався до міського голови м. Лубни з проханням надати згоду на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчує межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресами: м. Лубни, вул. Монастирська, 48 та м. Лубни, вул. Метеорологічна, 20-А. (а.с. 11,12)

15 липня 2014 року КЕВ м. Полтави до Лубенського міського голови надіслано листа № 3095 з вказівкою про те, що КЕВ м. Полтави не отримано відповіді з питання надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, тому позивач просив міського голову винести питання щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на розгляд чергової сесії Лубенської міської ради (а.с. 13)

Листами від 28.03.2014 року, 24.06.2014 року та 05.08.2014 року повідомлено, що відсутні підстави для надання дозволу на виготовлення землевпорядної документації під об`єктами нерухомого майна, власником якого не є Міністерство оборони України

Не погодившись із вказаною бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання незаконною бездіяльність начальника Управління з питань комунального майна та земельних відносин ВК ЛМР Полтавської області Іващенко О.Г. в частині відмови винесення на розгляд сесії міської ради питання про прийняття рішення щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, а також зобов`язання відповідавча1 підготовити та надати для розгляду на засідання чергової сесії Лубенської ради питання щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчує межі земельної ділянки в натурі за адресами: м. Лубни, вул. Монастирська, 48 та м. Лубни, вул. Метеорологічна, 20-А, а відповідача2 - розглянути на засіданні чергової сесії питання щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою за вказаними адресами.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі у спірних правовідносинах діяли у межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений нормами Конституції та Законів України. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Пунктом "б" статті 12 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст віднесено передачу земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У відповідності до ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські селищні, міські ради наділені повноваженнями у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища.

Положеннями пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської рад.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими для виконання на відповідній території.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Як встановлено частиною 1 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 ЗК України).

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлено ст. 123 ЗК України.

У відповідності до ч.1 ст.123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Згідно з ч.2 ст.123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного розгляду, КЕВ м. Полтави, неодноразово зверталося з відповідними заявами до Лубенського міського голови (останній раз листом від 15.07.2014 року №3095), в якому просив надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою на земельні ділянки за адресами: м. Лубни, вул. Монастирська, 48, площею 0,75 га, та м. Лубни, вул. Метеорологічна, 20-А, площею 2,53 га., що посвідчують межі земельних ділянок в натурі, зазначивши, що зазначені земельні ділянки використовуються як землі оборони з 1940 року, а нерухоме майно за вказаною адресою згідно з відомостями Фонду державного майна України відноситься до державного житлового фонду Міністерства оброни України, знаходиться на балансі та в оперативному управлінні КЕВ м. Полтави. (а.с. 11-13)

Частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Колегія суддів вказує на те, що в листах Лубенської міської ради Полтавської області від 28.03.2014 року, 24.06.2014 року та 05.08.2014 року відсутні посилання на норми Законів України, на підставі яких позивачу було відмовлено в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою.

Зокрема, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Жодної з вичерпного переліку підстав, визначених у статті 123 Земельного кодексу України у листах Лубенської міської ради Полтавської області від 28.03.2014 року, 24.06.2014 року та 05.08.2014 року, зазначено не було.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що у відповіді Лубенської міської ради Полтавської області на заяви КЕВ м. Полтави про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою на земельні ділянки за адресами: м. Лубни, вул. Монастирська, 48, площею 0,75 га, та м. Лубни, вул. Метеорологічна, 20-А, площею 2,53 га., що посвідчують межі земельних ділянок в натурі є не вмотивованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що Лубенська міська рада Полтавської області при наданні невмотивованої відповіді на заяву КЕВ м. Полтави про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, діяла не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним законодавством.

Колегія суддів вказує на те, що судом першої інстанції не були враховані вищенаведені обставини та необґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постанова Київського районного суду м. Полтави від 29.04.2015 року по справі №816/4665/14, не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона ухвалена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З урахуванням викладеного, враховуючи порушення Лубенської міської радої Полтавської області прав та охоронюваних законом інтересів позивача та необхідністю захисту судом прав, свобод та інтересів КЕВ м. Полтави, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зобов`язати Лубенську міську раду Полтавської області повторно розглянути заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України від 15.07.2014 року №3095 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою на земельні ділянки за адресами: м. Лубни, вул. Монастирська, 48, площею 0,75 га, та м. Лубни, вул. Метеорологічна, 20-А, площею 2,53 га., що посвідчують межі земельних ділянок в натурі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції, внаслідок допущених порушень підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Лубенську міську раду Полтавської області повторно розглянути заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України від 15.07.2014 року №3095 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою на земельні ділянки за адресами: м. Лубни, вул. Монастирська, 48, площею 0,75 га, та м. Лубни, вул. Метеорологічна, 20-А, площею 2,53 га., що посвідчують межі земельних ділянок в натурі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 29.04.2015р. по справі № 816/4665/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України задовольнити частково.

Зобов`язати Лубенську міську раду Полтавської області повторно розглянути заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України від 15.07.2014 року №3095 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою на земельні ділянки за адресами: м. Лубни, вул. Монастирська, 48, площею 0,75 га, та м. Лубни, вул. Метеорологічна, 20-А, площею 2,53 га., що посвідчують межі земельних ділянок в натурі.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Перцова Т.С. Дюкарєва С.В.
Повний текст постанови виготовлений 25.06.2015 р.