Справа № 826/6053/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 червня 2015 року № 826/6053/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Головного управління МВС України в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Ірпінський МВ (з обслуговування міст Ірпінь та Буча) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області
про визнання протиправнимм та скасування наказів, поновлення на роботі

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Ірпінський МВ (з обслуговування міст Ірпінь та Буча) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про скасування наказу від 05.01.2015 №11 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, від 12.01.2015 №9 о/с в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ; зобов'язання поновити на посаді.

Позов вмотивовано тим, що висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками Ірпінського МВ в частині перебування його, позивача, на робото чому місці під час добового чергування у складі слідчо-оперативної групи в стані алкогольного сп'яніння є безпідставним, що вказує на протиправність оскаржених наказів.

Відповідач - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області - заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

В судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в письмовому провадженні та надано сторонам час на подачу додаткових доказів та пояснень.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

На час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 перебував на службі на посаді оперуповноваженого сектора кримінальної міліції у справах дітей Ірпінського МВ (з обслуговування міст Ірпінь та Буча) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області.

Наказом від 05.01.2015 №11 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Ірпінського МВ» за порушення службової дисципліни ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині дотримання законодавства, ігнорування вимог наказів МВС України та Головного управління, що виявилось у перебуванні на добовому чергуванні в стані алкогольного сп'яніння позивача звільнено з органів внутрішніх справ за п. «є» п. 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

В подальшому, наказом від 12.01.2015 №9 о/с «По особовому складу» позивача звільнено з органів внутрішніх справ за п. «є» п. 64 (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Спірні відносини врегульовано Законом України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію»; Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114, Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 06 грудня 1991 року № 552.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про міліцію» міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 12 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі по тексту -Дисциплінарний статут) на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. «є» п. 64 Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): за порушення дисципліни.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особі рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Судом встановлено, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками Ірпінського МВ від 05.01.2015, копія якого міститься в матеріалах справи.

Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що 01.01.2015 мобільної групою МВС України під час перевірки організації службової діяльності в Ірпінському МВ виявлено факт порушення службової дисципліни оперуповноваженим сектору кримінальної міліції у справах дітей Ірпінського МВ (з обслуговування міст Ірпінь та Буча) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області ОСОБА_1, який перебував на службі у складі слідчо-оперативної групи в стані алкогольного сп'яніння.

З матеріалів справи вбачається. що 31.12.2014 о 08:00 на добове чергування заступив наряд, до складу якого входив ОСОБА_1. О 08:30 відповідно до записів інструктажів добових нарядів було проведено інструктаж заступаючому наряду. Після проведення інструктажу позивач отримав табельну вогнепальну зброю та протягом дня перебував у підрозділі займався робочими справами і в складі оперативно-слідчої групи здійснював виїзди на виклики за зверненнями громадян.

В подальшому, 01.01.2015 близько 08:20 до адміністративного приміщення Ірпінського МВ з метою перевірки службової діяльності підрозділу прибула мобільна група МВС України. Під час перевірки діяльності членів слідчо-оперативної групи у первіряючих виникла підозра, що позивач перебуває у добовому наряді в стані алкогольного сп'яніння.

В подальшому, з метою підтвердження чи спростування вказаного факту позивачу запропоновано пройти освідування для встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Відповідно до висновку від 01.01.2014 №283 виданого Ірпінською міською лікарнею за результатом проходження тесту на приладі «Алконт -01СУ» позивач перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

29.12.2014 в Ірпінському МВ до особового складу під підпис доведено вимоги службової телеграми ГУ № 3/5071 «Щодо попередження випадків порушень дисципліни та законності, надзвичайних подій за участі особового складу, посилення контролю за дотриманням особовим складом службової дисципліни під час проведення новорічних та різдвяних свят». ОСОБА_1 із вимогами службової телеграми ознайомлений під підпис.

Згідно з висновком службового розслідування опитані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили, що 31.12.2014 вони заступили у добове чергування. Про факт вживання членами слідчо-оперативної групи алкогольних напоїв їм не відомо, 01.01.2015о 04:50 піж час останнього виїзду на місце події члени слідчо-оперативної групи були тверезі.

Опитаний під час службового розслідування позивач пояснив, що 31.12.2014 о 08.00 він заступив на добове чергуванні до складу слідчо-оперативної групи Ірпінського МВ. 01.01.2015 о 03.40 за вказівкою оперативного чергового він у складі слідчо-оперативної групи разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 здійснив виїзд в АДРЕСА_1, де раптово помер гр. ОСОБА_9 Близько 05.00 вони, повертаючись з місця події до міськвідділу, заїхали за місцем проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, для взяття продуктів харчування. Перебуваючи вдома він зробив декілька ковтків кави в якій був коньяк. В подальшому повернувся до підрозділу.

На підставі вищевикладеного відповідач дійшов висновку, що позивач перебував на робочому місці під час добового чергування у складі слідчо-оперативної групи в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до довідки від 19.02.2015 №3/3-135 позивач 31.12.2014 знаходився на добовому чергуванні у складі слідчо-оперативної групи з 08.00 години.

Також, відповідно до довідки Ірпінського МВ від 29.05.2015 №8015 позивач знаходився на добовому чергуванні у складі слідчо-оперативної групи з 08.00 години 31.12.2014 по 08:00 годин 01.01.2015. Після добового чергування о 08.20 хвилин 01.01.2015 позивач здав табельну вогнепальну зброю до чергової частини Ірпінського МВ на зберігання.

Отже, о 08.00 01.01.2015 закінчилось добове чергування позивача у складі слідчо-оперативної групи, 01.01.2015 є святковим (вихідним) днем.

Як зазначено вище, мобільна група МВС України прибула до Ірпінського МВ 01.01.2015 о 08.20 годин, тобто після закінчення добового наряду позивача, отже висновок відповідача про те, що позивач перебував в стані алкогольного сп'яніння під час перебування у добовому чергування є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи.

Відповідно до протоколу №289 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння огляд позивача проведено 01.01.2015 о 09.00 годин.

Отже, медичний огляд позивача відбувався після закінчення добового чергування та фактично у вихідний день позивача.

З матеріалів справи вбачається, що докази перебування позивача в стані алкогольного сп'яніння під час перебування у наряді відсутні.

Також, суд погоджується з доводами позивача, що порушення норм постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та наказу МОЗ України від 09.09.2009 №400/666 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.10.2009 №931/16947 «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до яких метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп'яніння. За результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 3), видається на підставі акта медичного огляду.

З протоколу медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду вбачається, що лабораторні дослідження біологічного матеріалу позивача для встановлення стану сп'яніння не проводились.

Суд враховує висновки Пленуму Верховного Суду України викладені в пункті 25 постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п.7 ст.40 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов'язки. Для працівника з ненормованим робочим днем час знаходження на роботі понад встановленої його загальну тривалість вважається робочим.

Оскільки, 01.01.2015 є святковим (не робочим) днем, отже позивач при прибутті мобільної групи МВС України та проведенні медичного освідування на стан алкогольного сп'яніння не виконував службові обов'язки, а відтак перебування позивача на роботі у святковий (неробочий) час в стані алкогольного сп'яніння на думку суду не свідчить про порушення позивачем ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в частині дотримання законодавства, ігнорування вимог наказів МВС України та Головного управління.

Крім того, з матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що згідно протоколу медичного огляду позивач орієнтувався в часі, просторі та обстановці, мовна та рухова здатність не порушена, відповідач не вказує на порушення позивачем громадського порядку, отже перебування позивача на роботі в стані алкогольного сп'яніння в святковий (неробочий день) фактично не мало негативних наслідків.

З огляду на викладене, висновок службового розслідування в частині перебуванні на добовому чергуванні в стані алкогольного сп'яніння є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи, що свідчить про безпідставність оскаржених наказів та наявність підстав для їх скасування.

При цьому, у відповідності до п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Безпідставність та протиправність наказів наказу від 05.01.2015 №11 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, від 12.01.2015 №9 о/с в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ прямо вказує на наявність підстав для поновлення позивача на посаді оперуповноваженого сектора кримінальної міліції у справах дітей Ірпінського МВ (з обслуговування міст Ірпінь та Буча) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області та як наслідок задоволення позовних вимог у вказаній частині.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 122, 158 - 163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити позов.

2. Визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 05.01.2015 №11 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, від 12.01.2015 №9 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ.

3. поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектора кримінальної міліції у справах дітей Ірпінського МВ (з обслуговування міст Ірпінь та Буча) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області.

4. Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектора кримінальної міліції у справах дітей Ірпінського МВ (з обслуговування міст Ірпінь та Буча) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда