Справа № 819/1648/15
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1648/15

23 червня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання Калиняк О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області (далі відділ ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ, відповідач), у якому просив зобов'язати відділ ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ внести зміни до актового запису про його народження, складеного 13 травня 1988 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, а саме в графі про національність матері дитини ОСОБА_2 виправити з «українка» на «полька».

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 червня 2015 року до участі у справі залучено як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем були виявлені невідповідності в первинному актовому записі про його народження, а саме в написанні відомостей про національність матері, яка є полькою, що підтверджується судовим рішенням, яке набрало законної сили. Для внесення відповідних виправлень у первинний актовий запис ОСОБА_1 звертався до відділу ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ, проте йому було відмовлено, що стало підставою для звернення до суду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у адміністративному позові, просив їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що вважає себе полькою за національністю, дотримується культурних і релігійних традицій, етнічних особливостей поляків, її матір була полькою за національністю. Відомості про її національність «полька» відображені у актовому записі про укладення шлюбу на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, а тому вважає за необхідне внести відповідні відомості про її національність і в актовий запис про народження сина ОСОБА_1 Третя особа просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, проте відповідач подав до суду заяву від 16 червня 2015 року про розгляд справи за відсутності представника відділу ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ, щодо необхідності задоволення позовних вимог покладався на розсуд суду.

Згідно із частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки відповідач заявив таке клопотання, то адміністративну справу розглянуто та вирішено за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши письмові докази, в тому числі оригінали документів, долучених до позовної заяви, приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що в актовому записі про народження ОСОБА_1, складеному 13 травня 1988 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції за № 1508, зазначені відомості про національність матері ОСОБА_2 «українка», що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про його народження (а. с. 16-17).

Разом з тим, постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2015 року, яка набрала законної сили, у справі № 819/1005/15-а було задоволено повністю позовні вимоги ОСОБА_2 та зобовязано відділ ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ внести зміни до актового запису про шлюб № 1159, складеного 24 вересня 1983 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, а саме змінити в графі національність нареченої ОСОБА_4 з «українка» на «полька» (а. с. 10-11), тобто внесено зміни до відомостей про національність ОСОБА_4, матері позивача.

Згідно з відомостями повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, сформованого 02 червня 2015 року, в актовому записі про шлюб № 1159, складеному 24 вересня 1983 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, зазначені відомості про національність нареченої ОСОБА_4 «полька» (а. с. 22), тобто станом на 02 червня 2015 року актовий запис про укладення шлюбу батьків позивача містив відомості про національність його матері «полька».

Також судом встановлено, що 02 червня 2015 року позивач звернувся до відділу ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ із заявою про внесення змін до актового запису про його народження № 1508, складеного 13 травня 1988 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, а саме просив внести зміни до відомостей про національність матері з «українка» на «полька». Відповідно до розяснення відповідача від 03 червня 2015 року № 676/08.1-03-07 ОСОБА_1 відмовлено щодо зміни національності матері дитини через те, що зміна національності чинним законодавством не передбачена, Указ Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності», який регулював ці питання, втратив чинність (а. с. 8). У звязку з такою відмовою позивач звернувся до суду.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначення засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються положеннями Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI (далі Закон № 2398-VІ).

Відповідно до статті 6 Закону № 2398-VІ відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно зі статтею 22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, зокрема, за заявою особи, щодо якої складено актовий запис, спадкоємців померлого. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану (частини друга, третя статті 22 Закону № 2398-VІ).

Внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством, відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі Правила).

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку (пункт 1.1 Правил).

Відповідно до пункту 2.13.2 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Згідно з пунктом 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Статтею 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин (ратифікованої Законом України № 703/97-ВР від 09 грудня 1997 року) передбачено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Частиною другою статті 300 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з положеннями статей 1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» від 25 червня 1992 року № 2494-XII Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів мати позивача ОСОБА_2 виявила бажання змінити національність та на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, відповідачем вже було внесено відповідні зміни до відомостей про національність ОСОБА_4, зазначивши у графі про національність нареченої «полька» у актовому записі про державну реєстрацію шлюбу батьків позивача. Відповідно до статті 72 КАС України обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній справі не потребують доказування.

Внесення змін щодо національності ОСОБА_2 в одному актовому записі стало наслідком допущення невідповідність відомостей про її ж національність в інших актових записах, зокрема про народження дитини - позивача у справі ОСОБА_1, що потребує виправлення через внесення відповідних змін у цей актовий запис.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до переконання про необхідність внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_1 № 1508, складеного 13 травня 1988 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, а саме: в графі відомостей про національність матері дитини ОСОБА_2 виправити з «українка» на «полька». Позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України на користь позивача слід присудити з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 73 грн. 08 коп., сплачений згідно з квитанцією № 77 від 09 червня 2015 року (а. с. 3).

Керуючись статтями 11, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 № 1508, складеного 13 травня 1988 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, а саме: в графі відомостей про національність матері дитини ОСОБА_2 виправити з «українка» на «полька».

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 (вісім) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 26 червня 2015 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.