Справа № 822/289/15
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/289/15

Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

16 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С. ,

секретар судового засідання: Лозінська Н.В.,

за участі:

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Деражнянське хлібоприймальне підприємство" до Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2015 року публічне акціонерне товариство "Деражнянське хлібоприймальне підприємство" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 березня 2015 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 березня 2015 року скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представники позивача заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, працівниками Деражнянського відділення Хмельницької ОДПІ проведено позапланову виїзну документальну перевірку з питань достовірності заявленого до відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобовязань наступних звітних (податкових) періодів за лютий - березень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт № 452/15/00956738 від 24.09.2014 року в якому зафіксовано порушення позивачем вимог ст. 601 Цивільного кодексу України, п.п. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування у зменшення податкового зобовязання з податку на додану вартість наступних звітних періодів за березень 2014 року на 465 760 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми "В1" № від 26.12.2014 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість наступних звітних періодів за березень 2014 року на 465 760 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 116 440 грн.

Позивач не погодився із таким рішенням відповідача та оскаржив його до суду.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача про порушення позивачем вимог податкового законодавства є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи, в частині визначення суми завищення бюджетного відшкодування в розмірі 464 777 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 116194 грн. не відповідає дійсним обставинам справи та прийняте з порушенням норм чинного законодавства, в зв'язку з чим підлягає скасуванню в зазначеній частині.

Водночас, суд першої інстанції підтвердив правомірність висновків відповідача щодо безпідставного врахування позивачем при формуванні податкової звітності з ПДВ за березень 2014 року суми ПДВ в розмірі 983,33 грн. по податковій накладній №1 від 11.09.2013 року, виписаній ПП ОСОБА_6

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає обґрунтованими наведені висновки суду першої інстанції, виходячи з наступного.

11.01.2011 року між позивачем та ТОВ "Деражня-Млин" укладено договір оренди складських приміщень за № 11/01-1.

В січні 2014 року між позивачем та ТОВ "Деражня-Млин" укладено договір № 1401-1 від 14.01.2014 року про надання поворотної фінансової допомоги, яким передбачено, що поворотна фінансова допомога надається відповідно до додатків до договору, в яких вказується сума та терміни повернення допомоги.

На виконання умов додатку № 2 від 14.03.2014 року до договору № 1401-1 від 14.01.2014 року позивачем на рахунок ТОВ "Деражня-Млин" перераховано кошти в сумі 2 000 000 грн. відповідно до платіжного доручення № 272 від 14.03.2014 року, призначення платежу плата за оренду складських приміщень згідно договору оренди № 11/01-1 від 11.01.2011 року. Відповідно до листа ПАТ "Деражнянське ХПП" № 47 від 14.03.2014 року призначення платежу підприємство просить вважати у платіжному дорученні № 272 від 14.03.2014 року поворотною фінансовою допомогою згідно договору № 1401-1 від 14.01.2014 року.

Листом № 41 від 31.03.2014 року ТОВ "Деражня-Млин" в звязку з важким фінансовим становищем просить зарахувати поворотну фінансову допомогу в сумі 2 000 000 грн. в рахунок виконання договору оренди № 11/01-1 від 11.01.2011 року.

31.03.2014 року між позивачем та ТОВ "Деражня-Млин" складено угоду акт про залік взаємних грошових зобовязань. Відповідно до угоди Сторона 2 (ТОВ "Деражня-Млин") має перед Стороною 1 (позивач) непогашене грошове зобовязання в сумі 2 000 000 грн., яке виникло на підставі договору про надання поворотної фінансової допомоги № 1401-1 від 14.01.2014 року. Сторона 1 має перед Стороною 2 непогашене грошове зобовязання в сумі 2 000 000 грн., яке виникло на підставі договору оренди № 11/01-1 від 11.01.2011 року.

Керуючись ст. 601 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди щодо зарахування зустрічних однорідних вимог за зобовязаннями згідно вказаних договорів.

31.03.2014 року ТОВ "Деражня-Млин" виписано позивачу податкову накладну № 48 на загальну суму 2 000 000 грн., в т.ч. ПДВ 333 333,33 грн., яку останнім віднесено до складу податкового кредиту березня 2014 року та включено до розрахунку бюджетного відшкодування за березень 2014 року.

Відповідач вважає, що залік однорідних вимог є одним із способів припинення зобовязань, який з метою оподаткування не може вважатися продажем (поставкою) товарів (послуг), а тому суму ПДВ, на яку проведено взаємозалік між позивачем та ТОВ "Деражня-Млин", не можна вважати як фактично сплачену постачальникам товарів (послуг) та не можна враховувати в розрахунок бюджетного відшкодування.

Такі висновки податкового органу слугували підставою для прийняття спірного рішення. Водночас, колегія суддів не погоджується із вказаною позицією відповідача та зважає на наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Згідно п.п. 14.1.202 п. 14.1 ст. 14 ПК України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 даної статті встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198).

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними.

Форма та порядок заповнення податкової накладної передбачені ст. 201 ПК України, відповідно до п. 201.1 якої платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, перелік яких наведений у даному пункті.

Згідно п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п. 201.6 ст. 201).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Колегія суддів зауважує, що позивач отримав від ТОВ "Деражня-Млин" податкову накладну № 48 від 31.03.2014 року на загальну суму 2 000 000 грн., в т.ч. ПДВ 333 333,33 грн. Отже, позивач мав право включити суму ПДВ, зазначену у вказаній накладній, до складу податкового кредиту.

Слід виходити з того, що залік зустрічних однорідних вимог тягне за собою такі ж юридичні наслідки, як при зустрічній оплаті грошовими коштами. В даному випадку, наявні договір поворотної фінансової допомоги та договір оренди за якими наявні зустрічні вимоги, тобто факт оплати за кожним з договорів надасть право влючити сторонам вказаних договорів суми ПДВ до податкової звітності. Грошова оплата за даними договорами (зустрічна) включає також оплату й сум ПДВ, тобто суми ПДВ, сплачені за договорами, є такими, що фактично сплачені отримувачем у зв'язку з придбанням товарів/послуг. Тому є безпідставними доводи відповідача стосовно того, що вказаний взаємозалік вимог є операцією з обміну одних товарів (робіт, послуг) на інші та не є "ПДВ-операцією".

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 23 червня 2015 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С.

ОСОБА_7