Справа № 127/2254/15-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/2254/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Король О.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

16 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду України у м.Вінниці про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до управління Пенсійного Фонду України у м.Вінниці про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2015 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до п.4 ч.3 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із врахуванням заробітної плати, отриманої за роботу в зоні відчуження з 08.07.1986 року по 16.07.1986 року в розмірі 617 крб. 15 коп., відповідно до довідки «Південьзахідшляхбуд» від 20.01.2012 року №23, починаючи з 1 листопада 2014 року і виплачувати її щомісячно по день втрати такого права.

Водночас, постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 29 березня 2012 року визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці в перерахунку ОСОБА_2 пенсії відповідно до норм Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням заробітної плати; зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 із врахуванням заробітної плати за липень 1986 року; зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці виплатити недоотриману пенсію з 01 січня 2012 року по день ухвалення судового рішення.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.12.2013 року апеляційну скаргу Пенсійного фонду України у м.Вінниця залишено без задоволення, а постанову Замостянського районного суду м. Вінниці від 29.03.2012 року - без змін.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2014 року роз'яснено постанову Замостянського районного суду м. Вінниці від 29.03.2012 року. Зокрема, роз'яснено абзац третій резолютивної частини постанови: "Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням заробітної плати, отриманої за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 08.07.1986 року по 16.07.1986 року (дев'ять днів) в сумі 617,15 крб. та виплачувати її до припинення пільги".

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду у м. Вінниці було задоволено повністю, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 червня 2014 року скасовано, постановлено нову ухвалу, якою відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення. Ухвала суду набрала законної сили.

Відповідно до матеріалів справи, визначену постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 29 березня 2012 року пенсію позивачу виплачували по день ухвалення такого судового рішення, а після цього припинили, що й слугували підставою для повторного звернення позивача до суду із таким позовом.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача в частині визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до п.4 ч.3 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із врахуванням заробітної плати, отриманої за роботу в зоні відчуження з 08.07.1986 року по 16.07.1986 року є доведеними.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції.

Так, відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановленні судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як зазначалось вище постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 29 березня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.12.2013 року, визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці в перерахунку ОСОБА_2 пенсії відповідно до норм Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням заробітної плати; зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 із врахуванням заробітної плати за липень 1986 року; зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці виплатити недоотриману пенсію з 01 січня 2012 року по день ухвалення судового рішення.

Тобто, факт невиплати позивачу пенсії відповідно до п.4 ч.3 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із врахуванням заробітної плати, отриманої за роботу в зоні відчуження з 08.07.1986 року по 16.07.1986 року є встановленим та не потребує додаткового доведення.

Водночас, зобов'язання відповідача проводити наведені виплати позивачеві до моменту втрати права на такі виплати, колегія суддів вважає обґрунтованим, адже таким чином права позивача будуть в повній мірі відновлені та не потребуватимуть додаткового захисту.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С.

ОСОБА_3