Справа № 185/9246/14-а
Суддя: Перекопський М. М.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/9246/14-а
Провадження № 2-а/185/235/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Перекопський М. М., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у врахуванні у складі заробітної плати для обчислення розміру пенсії матеріальної допомоги на оздоровленні та соціально-побутові потреби, індексації заробітної плати; зобов'язати відповідача починаючи з 14 квітня 2014 року здійснити перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця у розмірі 80% від заробітної плати згідно наданої нею довідки про заробітну плату від 11 квітня 2014 року №1 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, індексації заробітної плати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області та отримує пенсію згідно Закону України Про державну службу. При призначенні їй пенсії відповідачем було визначено заробітну плату без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, індексації заробітної плати, з яких справлявся збір на обовязкове державне пенсійне страхування. Дізнавшись про неправомірність неврахування їй при призначенні пенсії зазначених вище виплат, вона звернулася до відповідача з заявою з проханням надати роз'яснення підстав не врахування у складі заробітної плати для обчислення розміру пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, індексації заробітної плати. Однак, листом відповідача від 08.08.2014 року №М/184 їй було відмовлено у зарахуванні до складу заробітної плати вищевказаних виплат з посиланням на ст. 33 Закону України Про державну службу. Такі дії відповідача вважає протиправними й такими, що порушують її конституційні права на збільшення розміру пенсії.

Відповідач у своєму запереченні позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що довідка про заробітну плату №1 від 11.04.2014 року, яку надала позивач містить такі виплати, як допомога на оздоровлення, матеріальна допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, які не належать до складових заробітної плати державного службовця, тому підстав для врахування зазначених виплат при перерахунку пенсії немає. Частиною 2 статті 33 Закону України "Про державну службу" визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Стаття 1 Закону України "Про оплату праці" визначає заробітну плату як винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Стаття 2 цього Закону, яка визначає структуру заробітної плати, не містить вказівки на те, що матеріальна допомога входить до структури заробітної плати. Більше, того, у зазначеній нормі Закону відсутнє таке поняття як матеріальна допомога. Матеріальні виплати, зазначені в цій нормі, і матеріальна допомога це не ідентичні поняття, а тому законних підстав для віднесення матеріальної допомоги до складу (структури) заробітної плати державного службовця немає. Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення носить разовий характер та не є складовою частиною заробітної плати у розумінні частини 2 статті 33 Закону України "Про державну службу", а сам факт утримання із суми допомоги на оздоровлення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, вважаю за можливе винести рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, вважаю за необхідне задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу з 14.04.2014 року.

30 липня 2014 року позивач звернулася до відповідача з заявою з приводу включення до розрахунку розміру пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, індексації заробітної плати.

Листом управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області від 08.08.2014 року №М/184 позивачу розяснено, що такі виплати, як матеріальна допомога на оздоровлення та соціально-побутові потреби, індексація заробітної плати не належить до складових заробітної плати державного службовця, хоча позивачем разом з заявою про призначення пенсії позивачем була надана довідка №1 від 11.04.2014р. про складові заробітної плати (надбавки, премії та інші виплати).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України ограни державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що до заробітку для обчислення пенсій включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких сплавляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу, в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії за віком, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 41 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсій враховуються суми виплат, на які нараховувались страхові внески.

Верховний Суд України у своїй постанові у справі № 21-430а11 від 20 лютого 2012 року дійшов висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Такий висновок ВСУ в силу ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх судів України.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" вбачається, що єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата включає в себе основну, додаткову заробітну плату та інші заохочувальні і компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (ст. 33 Закону України Про державну службу).

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати.

Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, індексація заробітної плати входять до складу заробітної плати, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця, діяв не у спосіб передбачений законом, що є підставою для задоволення позову.

Позивачем документально підтверджено судові витрати по оплаті судового збору, тому у відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати з Державного бюджету України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України постанову суду необхідно звернути до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії державного службовця - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області щодо неврахування у складі середньомісячної заробітної плати при призначенні пенсії ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, індексації заробітної плати.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" у розмірі 80% суми заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, згідно довідки управління ветеринарної медицини в Павлоградському районі від 11 квітня 2014 року №1, починаючи з дати призначення пенсії, тобто з 14 квітня 2014 року, з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова суду підлягає негайному виконаннню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки .

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя ОСОБА_3

Згідно з оригіналом. Суддя М.М. Перекопський