Справа № 804/20771/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2015 рокусправа № 804/20771/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпроазот»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» до Міністерства екології та природних ресурсів України про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Дніпроазот» звернулося з вищевказаним позовом до суду, в якому, з урахуванням уточнень, просило:

- визнати протиправною бездіяльність Мінприроди, яка виразилась у неприйнятті рішення за результатам розгляду заяви ПАТ «Дніпроазот» про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва особливо небезпечних хімічних речовин хлору та доданих до неї документів, що були подані 23.10.2014 р.;

- скасувати рішення Мінприроди про відмову ПАТ «Дніпроазот» у видачі ліцензії на виробництво особливо небезпечних хімічних речовин хлору, оформлене наказом Мінприроди від 22.01.2015 р. № 8;

- зобов'язати Мінприроди прийняти рішення про видачу ПАТ «Дніпроазот» ліцензії на виробництво особливо небезпечних хімічних речовин хлору строком дії з 24.11.2014 р. на підставі поданої 23.10.2014 р. заяви про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва особливо небезпечних хімічних речовин - (хлору) та доданих до неї документів і направити повідомлення в письмовій формі про прийняття такого рішення на адресу ПАТ «Дніпроазот» протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення;

- зобов'язати Мінприроди видати ПАТ «Дніпроазот» ліцензію на виробництво особливо небезпечних хімічних речовин хлору строком дії з 24.11.2014 р. на підставі поданої 23.10.2014 р. заяви про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва особливо небезпечних хімічних речовин хлору та доданих до неї документів.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства екології та природних ресурсів України, яка виразилась у неприйнятті рішення за результатам розгляду заяви ПАТ «Дніпроазот» про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва особливо небезпечних хімічних речовин хлору та доданих до неї документів, що були подані 23.10.2014 р., у строк, визначений Законом України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000 р. № 1775-III.

Скасоване рішення Міністерства екології та природних ресурсів України про відмову ПАТ «Дніпроазот» у видачі ліцензії на виробництво особливо небезпечних хімічних речовин хлору, оформлене наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 22.01.2015 р. № 8. В решті позову було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції ПАТ « Дніпроазот» подало апеляційну скаргу в якій зазначає, що суд повинен був зобовязати відповідача прийняти рішення про видачу ліцензію та видати ліцензію саме з 24 листопада 2014 року, а тому реального захисту порушеного права позивача не відбулося , а тому просить скасувати рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нову постанову в цій частині якою зобовязати Міністерство екології та природних ресурсів України прийняти рішення про видачу ліцензії з 24 листопада 2014 року та видати таку ліцензію з цієї дати.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники ПАТ «Дніпроазот» підтримали вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, інші сторони не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.10.2014 р. ПАТ «Дніпроазот» подано до Мінприроди заяву про видачу ліцензії на виробництво особливо небезпечних хімічних речовин (хлору). До заяви позивачем додані наступні документи: відомості про наявність у позивача матеріально-технічної бази, необхідної для провадження відповідного виду господарської діяльності з виробництва рідкого хлору; відомості про наявність у позивача власних виробничих площ, необхідних для провадження господарської діяльності з виробництва рідкого хлору; технологічний регламент № 15 виробництва рідкого хлору ПАТ «Дніпроазот», перелік особливо небезпечних хімічних речовин із зазначенням їх найменування рідкий хлор, ГОСТ 6718-93 «Хлор рідкий. Технічні умови»; сертифікат (свідоцтво) державної реєстрації небезпечного фактора, номер державної реєстрації В000276, строком дії до 15.07.2019 р.

Заява про видачу ліцензії на виробництво особливо небезпечних хімічних речовин (хлору) отримана відповідачем 23.10.2014 р., що підтверджується матеріалами справи та поясненнями представників сторін.

05.12.2014 р. позивачем направлено до відповідача лист № 3073/01-6 про дотримання вимог чинного законодавства з питання видачі підприємству ліцензії на виробництво рідкого хлору, в якому, зокрема, вказано, що в порушення положень Закону № 1775-III, відповідачем у встановлений законом строк не розглянуто заяву ПАТ «Дніпроазот» про видачу ліцензії від 23.10.2014 р., підприємством ані рішення про видачу ліцензії, ані рішення про відмову у видачу ліцензії, ані рішення про залишення заяви про видачу ліцензії без розгляду не отримано; будь-які відомості щодо розгляду відповідачем заяви про видачу ліцензії у позивача відсутні.

10.12.2014 р. позивач звернувся з листом № 3126/01-6 до Директора Департаменту дозвільної системи та ліцензування Держкомпідприємництва з проханням провести перевірку фактів щодо порушення Мінприроди та його посадовими особами вимог Закону № 1775-III при розгляді заяви ПАТ «Дніпроазот» від 23.10.2014 р. про видачу ліцензії, видати розпорядження про усунення порушень органом ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування та притягнути винних осіб до відповідальності, зобовязати Мінприроди прийняти та направити ПАТ «Дніпроазот» рішення про видачу ліцензії та видати зазначену ліцензію для провадження господарської діяльності.

За результатами розгляду заяви ПАТ «Дніпроазот» від 10.12.2014 р. Державною службою України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва надано відповідь від 14.01.2015 р. № 180/0/20-15 з зазначенням того, що згідно з вимогами Закону № 1775-III з 24.12.2014 р. по 30.12.2014 р. було проведено позапланову перевірку Мінприроди, в ході якої підтверджено інформацію про порушення останнім законодавства у сфері ліцензування при розгляді заяви ПАТ «Дніпроазот» № 33236/10-4 про видачу ліцензії на виробництво особливо небезпечних хімічних речовин (хлору). Керуючись ст. 20 Закону № 1775-III Держкомпідприємництвом України видано розпорядження про усунення Мінприроди порушень законодавства у сфері ліцензування від 15.01.2015 р. № 1/0/8-15.

З протоколу засідання ОСОБА_1 комісії з питань видачі, переоформлення та анулювання ліцензій на право провадження господарської діяльності з виробництва особливо небезпечних хімічних речовин, операцій у сфері поводження з небезпечними відходами Мінприроди (далі ОСОБА_1 комісія) № 20/14 від 10.11.2014 р. вбачається, що питання щодо видачі ПАТ «Дніпроазот» ліцензії на виробництво особливо небезпечних хімічних речовин (хлору) розглянуто не було.

Відповідно до протоколу засідання ОСОБА_1 комісії від 21.11.2014 р. № 21/14 у звязку з відсутністю кворуму засідання ОСОБА_1 комісії не відбулось.

01.12.2014 р. у звязку з відсутністю кворуму засідання ОСОБА_1 комісії також не відбулось, що зафіксовано в протоколі засідання ОСОБА_1 комісії № 22/14.

29.12.2014 р. на засіданні ОСОБА_1 комісії при розгляді питання щодо видачі ПАТ «Дніпроазот» ліцензії встановлено, що відомість про наявність матеріально-технічної бази оформлена не належним чином (наявне обладнання не в повному обсязі відповідає технологічному регламенту), у звязку з чим вирішено відмовити позивачу у видачі ліцензії на підставі невідповідності наданих документів ОСОБА_1 умовам. Вказані факти викладено у протоколі ОСОБА_1 комісії від 29.12.2014 р. № 23/14.

Відповідно до протокольного рішення ОСОБА_1 комісії від 29.12.2014 р. № 23/14 Міністерством екології та природних ресурсів України видано наказ від 22.01.2015 р. № 8 про відмову ПАТ «Дніпроазот» у видачі ліцензії на підставі невідповідності документів заявника ОСОБА_1 умовам на провадження господарської діяльності із провадження господарської діяльності з виробництва особливо небезпечних хімічних речовин.

20.02.2015 р. відповідачем видано наказ № 46 про видачу ПАТ «Дніпроазот» ліцензії на провадження господарської діяльності із провадження господарської діяльності з виробництва особливо небезпечних хімічних речовин.

Відмовляючи в частині позовних вимог про зобов'язання Мінприроди прийнти рішення про видачу ліцензії та видати таку ліцензію, з чим не погодився позивач, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття вказаного рішення є дискреційним повноваженням вказаного органу, крім того 20.022015 року відповідачем вже прийнято рішення про видачу позивачу ліцензії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Згідно з Рекомендацій Комітету ОСОБА_2 Європи N R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_2 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, з огляду на положення ст. 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

З огляду на викладене, завдання, покладені на Міністерство екології та природних ресурсів України, в тому числі щодо в сфері ліцензування у сфері виробництва особливо небезпечних хімічних речовин, за своєю правовою природою, є його виключною компетенцією (дискреційними повноваженнями), тобто втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Протиправна бездіяльність відповідача яка виразилася у невидачі ліцензії позивачу на підставі поданої заяви від 23.10.2014 року та скасоване рішення про відмову видачі ліценції свідчать про відсутність вини ПАТ «Дніпроазот» у тому що йому не була видана ліцензія строком дії саме з 24 листопада 2014 року, що є належним способом захисту порушеного права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпроазот» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена 26 червня 2015 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова