Справа № 805/2226/15-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/2226/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 р. Справа № 805/2226/15-а

11 год. 05 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Єнакієве Донецької області

до Державного підприємства «Орджонікідзевугілля» (Структурний підрозділ «Управління по гасінню, профілактиці породних відвалів і рекультивації земель»)

про стягнення відсотків за фактичний термін користування розстроченням заборгованості із сплати страхових внесків в сумі 3191 грн. 29 коп.

ВСТАНОВИВ:

Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Єнакієве Донецької області заявлено позов до Державного підприємства «Орджонікідзевугілля» про стягнення відсотків за фактичний термін користування розстроченням заборгованості із сплати страхових внесків в сумі 3191 грн. 29 коп.

Відповідач у судове засідання не з’явився, про дату, місце і час слухання справи належним чином повідомлений, письмових заперечень суду не надав.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року № 1105-ХІV (далі по тексту Закон № 1105), Законом України «Про погашення заборгованості державних підприємств вугільної галузі із сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України» від 18.06.2013 року № 332 (далі по тексту Закон № 332) та Порядком укладення договору про розстрочення заборгованості державних підприємств вугільної галузі зі сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 18.12.2013 року № 16 (далі по тексту Порядок № 16).

Фонд, відповідно до статей 15 та 46 Закону України № 1105-ХІV від 23.09.1999 року, є некомерційною, самоврядною організацією, яка провадить збір та акумулювання страхових внесків і фінансується за рахунок страхових внесків страхувальників - роботодавців (юридичних та фізичних осіб). Фонд має автономну, незалежну від будь - якої іншої, систему фінансування. Кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України і використовуються виключно за їх призначенням, тобто, на страхові виплати потерпілим від нещасного випадку, професійного захворювання на виробництві, а у разі їх смерті - членам сімей загиблих на виробництві. Фінансування Фонду здійснюється, зокрема, за рахунок внесків роботодавців, капіталізованих платежів, що перераховуються роботодавцем у випадках ліквідації страхувальника, та інших джерел.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено, що між Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Єнакієве та Державним підприємством «Орджонікідзевугілля» був укладений договір № 15-14/ВРР від 23.01.2014 року про розстрочення заборгованості державних підприємств вугільної галузі зі сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Згідно пп. 2.1 п. 2 Договору відділення має право достроково розірвати цей Договір та пред’явити до сплати невнесену суму розстроченої суми заборгованості, а також відсотки нараховані і відповідно до частини четвертої статті 2 ЗаконуУкраїни «Про погашення заборгованості державних підприємств вугільної галузі зі сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України», на таку розстрочену суму заборгованості, якщо підприємство: 1) не виконує умов договору про розстрочення заборгованості; 2) ліквідується; 3) визнається неплатоспроможним у встановленому законом порядку; 4) включено до Державної програми приватизації як об’єкт, що підлягає приватизації; 5) включено до переліку об’єктів паливно-енергетичного комплексу державної власності, які передаються в оренду чи концесію.

Договір вважається розірваним з дати отримання Підприємством повідомлення про його розірвання або починаючи з 10–го календарного дня від дати відправлення підприємству за місцезнаходженням, вказаним у Договорі, поштового листа з оголошеною цінністю та описом вкладення з повідомлення про розірвання Договору (пп. 2.2 п.2 Договору № 5-14/ВРР від 23.01.2014 року).

27.11.2014 року між Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Єнакієве та Державним підприємством «Орджонікідзевугілля» була укладена додаткова угода № 1 до Договору № 15–14/ ВРР від 23.01.2014 року.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 1 встановлено, що сторони з метою впорядкування відносин щодо розстрочення заборгованості державних підприємств вугільної галузі із сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, у зв’язку із ситуацією, що склалася у східних регіонах країни, враховуючи Указ Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», положення ст. 652 Цивільного кодексу України та положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» внести наступні зміни у Договір: доповнити Договір розділом IV. Жодна з сторін не нестиме відповідальність за даним договором у разі невиконання або неналежного виконання своїх обов’язків за даним договором внаслідок настання та на строк дії обставини непереборної сили (форс-мажор), а саме надзвичайні та невідворотні обставини, що об’єктивно унеможливлюють виконання зобов’язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов’язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війні, збройних конфліктів або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, ведення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умови відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повень, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Сторона, яка знаходиться під дією обставини непереборної сили, повинна повідомити про це іншу Сторону протягом 5 (п’яти) днів з моменту настання обставин непереборної сили, або протягом 5 (п’яти) днів з моменту укладання цієї додаткової угоди (якщо додаткову угоду укладено в період існування форс мажорних обставин). Після припинення обставини непереборної сили Сторона, яка знаходилася під дією обставини непереборної сили, повинна повідомити про це іншу Сторону протягом 5 (п’яти) днів з моменту припинення обставин непереборної сили, та в цьому разі сторони мають право переглянути (змінити) умови договору у зв’язку із ситуацією, що змінилася, в тому числі, щодо зміни графіку погашення заборгованості в межах строку розстрочення. Настання обставини непереборної сили повинні підтверджуватися сертифікатом виданим Торгово – промисловою палатою України чи уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами. Сертифікат (копія сертифікату) Торгово-промислової палати України чи уповноваженою нею регіональною торгово-промисловою палатою повинна бути надана. Стороною, яка знаходиться під дією обставини непереборної сили іншій стороні протягом одного місяця з моменту повідомлення про настання обставин непереборної сили відповідно до п. 4.2 цього розділу. У разі коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більш як на строк розстрочення погашення заборгованості встановлений Договором Договір вважається розірваним.

У передбачений цією додатковою угодою строк ДП «Орджонікідзевугілля» не надано відповідний сертифікат, з причин відмови Торгово-промислової палати України у видачі такого сертифікату. 21.01.2015 року Фондом було спрямовано Державному підприємству «Орджонікідзевугілля» повідомлення про розірвання договору № 15-14/ВРР від 23.01.2014 року про розстрочення заборгованості у зв’язку з невиконанням ним умов договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону № 332, розстрочення заборгованості надається під відсотки, розраховані за період, що починається з дня укладення договору про розстрочення суми заборгованості та закінчується днем погашення розстроченої суми, виходячи з облікової ставки Національного банку України, що діє на час сплати чергового місячного платежу. Зазначені відсотки нараховуються державним підприємством вугільної галузі, але не сплачуються, крім випадків, коли договір про розстрочення суми заборгованості підлягає розірванню.

Частиною 2 статтею 4 Закону № 332 передбачено, що розірвання договору про розстрочення заборгованості тягне за собою обов'язок державного підприємства вугільної галузі сплатити непогашену суму розстроченої заборгованості та відсотки, нараховані, але не сплачені на погашену суму заборгованості відповідно до частини четвертої статті 2 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 332 розстроченню підлягає сума заборгованості державного підприємства вугільної галузі із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, що утворилася до 1 січня 2011 року, та із сплати штрафних санкцій (пені), нарахованих на суму цієї заборгованості, які не погашені на день набрання чинності цим Законом (далі - сума заборгованості). Тому, відсотки повинні розраховуватися зі всієї суми заборгованості з відрахуванням сплачених сум. Згідно розрахунку відсотків за фактичний термін користування розстроченням сума нарахованих відсотків, проведених позивачем становить 3191 грн. 29 коп. за період лютого 2014 року по січень 2015 року. На час розгляду справи зазначена суму відповідачем не сплачена.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669-VII передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов’язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини 4 статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Єнакієве Донецької області до Державного підприємства «Орджонікідзевугілля» про стягнення відсотків за фактичний термін користування розстроченням заборгованості із сплати страхових внесків в сумі 3191 грн. 29 коп. задовольнити повністю.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті 25 червня 2015 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Смагар С.В.