Справа № 817/550/15
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа №817/550/15
16 квітня 2015 рокум. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі
доСелянського фермерського господарства "Ахінацея"
про стягнення витрат,
ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі до Селянського фермерського господарства "Ахінацея" про стягнення витрат.

В ході судового розгляду справи представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі. В обґрунтування клопотання зазначив, що Міністерством аграрної політики та продовольства України підготовлений проект Закону України про внесення відповідних змін до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам, задіяним в сільськогосподарському виробництві) з метою повернення до попередніх правил проведення нарахувань за пільгові пенсії. Даний проект Закону України вже погоджений у відповідних міністерствах, в тому числі у Міністерстві юстиції України, підтриманий народними депутатами України та поданий на реєстрацію у ОСОБА_3 України. У зв'язку з наведеним просить зупинити провадження у справі до врегулювання даних відносин.

Представник позивача правової позиції щодо заявленого клопотання не висловив.

Розглянувши заявлене представником відповідача клопотання, суд вважає, що останнє підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування визначені Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV, що набрав законної сили з 01 січня 2004 року.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, передбачений нормами Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до абз.4 п.1 статті другої якого, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", визначені в якості об'єкта оподаткування для усіх суб'єктів, які використовують працю найманих працівників.

Разом з тим, порядок відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах був конкретизований в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Згідно із п.6.1 Інструкції, з роботодавців (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), у яких працювали або працюють пенсіонери на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відшкодуванню підлягають 100 % фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абз.1 п.2 "Прикінцевих положень" Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. А для роботодавців, де працівники були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, розміри відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій встановлені диференційовано, в залежності від того, в якому календарному році призначено та/або виплачено пенсію.

Разом з тим, відповідно до абз. 5 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Виходячи із системного аналізу вимог пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", вбачається, що законодавцем чітко розмежовано джерела виплати пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, особам пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до і після 1 січня 2005 року та іншим особам, які отримують пенсію на пільгових умовах.

Разом з тим, ОСОБА_3 Суд України, у постановах від 10 жовтня 2011 року) справи №№21-178а11, 21-62а11), 24 квітня 2012 року (справа №21-33а12) та від 16 квітня 2013 року (справ №21-12а13) вирішуючи питання про неоднакове застосування касаційним судом пункту 2 Прикінцевих положень Закону "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та пункту 6 Інструкції вказав на те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покривається до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі статті 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, тобто особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Висновки щодо осіб, які отримують пенсію на підставі п.п. б - е, ж статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у вказаних постановах відсутні.

З прийняттям Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України і деякі закони України (відносно податкової реформи) від 28.12.2014 № 71-VІІІ такий спецрежим оподаткування, як фіксований сільськогосподарський податок, перенесено в єдиний податок шляхом введення окремої (четвертої) групи платників єдиного податку сільськогосподарських товаровиробників, чим фактично виключено поняття роботодавців які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, категорія таких справ істотно збільшилась.

Поряд з тим, 19.03.2015 року Рівненським окружним адміністративним судом з метою забезпечення однакового застосування пункту 2 Прикінцевих положень Закону Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Вищого адміністративного суду України було надіслано лист від 18.03.2015 року №01-04/3978/15 з проханням із залученням Наукової-консультативної ради надати розяснення з приводу застосування законодавства з питань відшкодування витрат за рахунок страхувальників осіб, які отримують пенсію на підставі п.п. б-е, ж Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 156 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі наявності інших, ніж зазначені в п.п.1-4 ч.2 ст.156 цього Кодексу, причин за обґрунтованим клопотанням сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до терміну, встановленого судом.

Таким чином, враховуючи відсутність достатніх доказів у матеріалах справи для розгляду та вирішення питання прийняття рішення по ній, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та зупинити провадження у справі, надавши таким чином кожній стороні час для надання суду всіх необхідних доказів по зазначеній адміністративній справі.

Керуючись п.4 ч.2 ст. 156, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі до Селянського фермерського господарства "Ахінацея" про стягнення витрат, зупинити до 20 червня 2015 року.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Нор У.М.