Справа № 813/5372/13-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року Справа № 876/14285/13
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування припису,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 15.07.2013 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в якому просив визнати протиправним та скасувати припис №4/01-3 від 10.01.2013 року про знесення обєкту самочинного будівництва надбудови мансардного поверху над квартирою № 6 в житловому будинку по вул. Папоротна 26 в м. Львові та приведення частини багатоквартирного житлового будинку до попереднього стану.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано припис інспекції Державного архітектурного-будівельного контролю у Львівської області №4/01-3 від 10 січня 2013 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що в результаті проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_1 здійснив виконання будівельних робіт АДРЕСА_1 без виготовленої та затвердженої проектної документації та дозволу на виконання будівельних робі, чим порушив вимоги ст.ст.7,9,27 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ст.29 Закону України «Про планування та забудову територій». За результатами перевірки складено акт №4/01-з від 10.01.2013 р. та припис, яким вимагалося в 60 денний термін знести об'єкт самочинного будівництва та привести частину багатоквартирного житлового будинку до попереднього стану. 26.03.2013р. ІДАБК у Львівській області проведено позапланову перевірку на виконання вимог припису №4/01-3 від 10.01.2013 р. на підставі якої складено акти позапланової перевірки.

Апелянт вважає, що відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року визначено, що цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Інспекція ДАБК у Львівській області наголошує, що в даному випадку є складносурядне речення, яке включає дві незалежні однин від одного частини з'єднані сполучником «та», а тому по вказаному Порядку - здійснення перевірки інспекцією може проводитись на IV і V категорії складності, що стосується ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Сторони подали клопотання з проханням розглядати справу без їх участі, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.01.2013 року відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил при реконструкції квартири № 6 в житловому будинку по вул. Папоротна, 26 у м. Львові шляхом надбудови мансардного поверху, про що складено акт № 4/01-з (а.с.7).

На підставі складеного за результатами перевірки акта, відповідачем 10.01.2013 року винесено припис (а.с.6) у якому відповідач вимагає від ОСОБА_1 в 60-ти денний термін з дня отримання даного припису, з метою усунення порушень містобудівного законодавства, знести об'єкт самочинного будівництва - надбудову мансардного поверху над квартирою № 6 в житловому будинку на вул. Папоротна 26 у м. Львові та привести частину багатоквартирного житлового будинку до попереднього стану (згідно технічної документації на будинок).

Підставою винесення припису є встановлене при перевірці виконання позивачем будівельних робіт з надбудови мансардного поверху над квартирою № 6 в житловому будинку на вул. Папоротна 26 у м. Львові без виготовлення та затвердження проектної документації та без дозволу на виконання будівельних робіт.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявність умов, передбачених ст.376 ЦК України, які є необхідними для задоволення вимоги про знесення самочинного будівництва , а саме: істотне відхилення від проекту, суперечність суспільним інтересам або порушення права інших осіб, істотне порушення будівельних норм і правил, а також неможливість проведення відповідної перебудови або відмова особи від такої перебудови.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, так як він відповідає првильно встановленим обставинам справи та чинному законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно з ч. 2 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Перевірка державним інспектором проведена відповідно до ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку, цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про архітектурну діяльність" об'єкти архітектурної діяльності (об'єкти архітектури) - будинки і споруди житлово-цивільного, комунального, промислового та іншого призначення, їх комплекси, об'єкти благоустрою, садово-паркової та ландшафтної архітектури, монументального і монументально-декоративного мистецтва, території (частини територій) адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів.

Статтею 32 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що усі об'єкти будівництва поділяються на І, II, III, IV і V категорії складності.

Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва. Порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1-3 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою КМУ від 27.04.2011 № 557 цей Порядок визначає механізм віднесення об'єктів будівництва різного функціонального призначення до IV і V категорій складності. Віднесення об'єкта будівництва до відповідної категорії складності здійснюється проектувальником і замовником.

Згідно з п. 5 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, до IV категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак:1) розраховані на постійне перебування більш як 300 осіб та (або) періодичне перебування більше 500 осіб;2) становлять можливу небезпеку для більш як 10000 осіб, які перебувають поза об'єктом;3) у разі аварії або неможливості (недоцільності) подальшої експлуатації:- можуть спричинити збитки в обсязі понад 15000 мінімальних розмірів заробітних плат;- можуть призвести до припинення функціонування об'єктів транспорту, зв'язку, енергетики та інженерних мереж регіонального рівня;- можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення.

Разом з тим, згідно з п. 6. вказаного Порядку до V категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак:1) згідно із Законом України "Про об'єкти підвищеної небезпеки" є об'єктами підвищеної небезпеки;2) розраховані на постійне перебування більш як 400 осіб та (або) періодичне перебування понад 1000 осіб;3) становлять можливу небезпеку для більш як 50000 осіб, які перебувають поза об'єктом;4) у разі аварії або неможливості (недоцільності) подальшої експлуатації:- можуть спричинити збитки в обсязі понад 150000 мінімальних розмірів заробітних плат;- можуть призвести до припинення функціонування об'єктів транспорту, зв'язку, енергетики та інженерних мереж загальнодержавного значення;- можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини національного значення.

Згідно з п. 7 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, під час проведення державного архітектурно-будівельного контролю на об'єктах самочинного будівництва (у разі відсутності проектної документації) категорія складності таких об'єктів визначається посадовими особами Держархбудінспекції та її територіальних органів, а в разі необхідності - шляхом проведення експертизи експертною організацією чи експертом, що має відповідний сертифікат.

Пунктом 16 Порядку визначено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком

Таким чином, Порядком визначено суб'єктів будівництва та правовідносини щодо яких відповідачем можуть здійснюватися відповідні заходи. Суб'єкти будівництва - суб'єкти, які здійснюють господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності. Правовідносини - контроль за дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов, при якому складається акт перевірки відповідно до вимог установлених цим Порядком за результатами перевірки суб'єкта господарювання, який провадить господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до ІV категорії складності.

Зазначеним Порядком не передбачено проведення перевірки щодо будівництва фізичними особами, а також об'єктів будівництва, які не відносяться до IV і V категорії складності.

Крім того, в акті перевірки та в оскаржуваному приписі відповідачем не зазначено, що об'єкт позивача відноситься до IV чи V категорій складності, що б давало йому підстави здійснювати перевірку згідно Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 та виносити з посиланням на вказаний Порядок оскаржуваний припис.

Відтак, необхідно погодитись з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено, що об'єкт будівництва позивача відноситься до IV і V категорій складності, а отже до вказаних правовідносин не може застосовуватись вищенаведений Порядок.

Крім того, як видно з матеріалів справи, для проведення реконструкції квартири були виготовлена вся необхідна проектна документація і погоджена у встановленому порядку, що не спростовується інспекцією.

Водночас, згідно ч. 7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем не представив жодних доказів на підтвердження умов, передбачених ст..376 ЦК України, що є необхідними для застосування таких наслідків, як знесення самочинного будівництва, як крайній захід.

Навпаки, відповідно до висновку за результатами інженерно-технічного обстеження на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, що діяли на момент закінчення будівництва об'єкта: квартира АДРЕСА_2 за результатами обстеження (несучі, загороджуючі конструкції та мережі) після реконструкції з влаштуванням другого рівня (мансарди) відповідає вимогам чинних будівельних норм, що діяли на період закінчення будівництва, нормативним актам з пожежної безпеки та санітарному законодавству України, квартира може бути прийнята в експлуатацію. Всі конструкції виконані з забезпеченням спільної роботи і їх демонтаж порушує цілісність будівлі. Крім того, демонтажні роботи є роботами підвищеної небезпеки, що потребують відселення мешканців і є недоцільним. Для приведення будинку у повну відповідність до вимог норм необхідно замінити та влаштувати додаткові перемички на сходовій клітці і забезпечити нормативну висоту проходу 200 см.

Згідно листа Департаменту містобудування Львівської міської ради від 05.09.2013 року № 24-38 при розгляді "Проекту завершення самочинної реконструкції частини житлового будинку» 6 по вул..Папоротній м. Львові останній вважав технічно можливим завершення самочинно розпочатої реконструкції квартир № 5 та № 6 з розширенням за рахунок надбудови та влаштуванням двох окремих квартир, для чого позивачеві рекомендовано звернутися у Залізничну районну адміністрацію.

Крім того, згідно свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 №22904-з від 01.10.2007 року, виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, вона належть на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4.

Відтак не залучення до перевірки інших співвласників квартири, крім ОСОБА_1 та не покладення на них таких же обов»язків ( знесення ) в приписі, робить його декларативним, який неможливо виконати позивачем без порушення прав інших співвласників.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що при винесенні оскаржуваного припису інспекція ДАБК у Львівській області як суб'єкт владних повноважень, не дотримала вимог вказаних вище норм , тому він обгрунтовано скасований судос першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дав правильну правову оцінку обставинам у справі та прийняв правильне рішення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року у справі №813/5372/13-а без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_7