Справа № 808/7111/13-а
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2015 рокусправа № 808/7111/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не зявився

відповідача: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Бердянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2013 року

у справі № 808/7111/13-а

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Діогена Ісаковича

до Бердянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 Діоген Ісакович звернувся до суду з позовом до Бердянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, в якому просив скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 01.06.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані помилковістю висновків податкового органу про порушення позивачем п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України. За період з 11.04.2012 по 31.03.2013 (за 12 останні місяців) загальна сума обороту у позивача склала 253665,16 грн., а відтак, зважаючи на те, що вказана сума менша законодавчо встановленої (300 000,00 грн.) у позивача не виникає обовязку реєстрації платником податку на додану вартість та виключає можливість застосування до нього штрафних санкцій. Податковим органом невірно обрано (визначено) період, за який визначається сума, необхідна для реєстрації як платника податку на додану вартість.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2013 адміністративний позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення рішення № від 01.06.2013.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Відповідач зазначає, що згідно наданих позивачем звітів про використання реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій за період квітень 2011 року - березень 2012 року загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, отримана протягом 12 календарних місяців станом на 31.03.2012, сукупно перевищила 300 000 грн., а саме: склала 301 626,08 грн., а відтак, починаючи з 11.04.2012 у позивача виник обовязок нарахування та сплати податкових зобовязань з податку на додану вартість.

Представники сторін в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідачем проведена позапланова документальна перевірка з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за період з 01.04.2010 по 31.03.2013, за результатами якої складено акт №67/1720/НОМЕР_2 від 20.05.2013.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, суть якого полягає в тому, що позивач перевищив 300000 грн. (обсяг виручки за останні 12 календарних місяців сукупного доходу) за період квітень 2011 року - березень 2012 року, проте в порушення п.183.1 ст.183 Податкового кодексу України не подав до податкового органу заяву про реєстрацію його як платника податку на додану вартість. Починаючи з 11.04.2012 у суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1І виник обов'язок нарахування та сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 01.06.2013, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 63416,25 грн., в тому числі за основним платежем 50733,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 12683,25 грн.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач є фізичною особою підприємцем з 19.03.2003, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №063184, в період, що перевірявся, позивач перебував на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до п.180.1 ст.180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є:

1) будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу;

2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Відповідно до п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Отже, критерієм для реєстрації платником податку на додану вартість є загальна сума отриманого доходу протягом останніх 12 місяців.

За приписами п.п.14.1.54 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України під доходом з джерелом їх походження з України розуміють будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Згідно з п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів загальний оподатковуваний дохід позивача від провадження господарської діяльності (виручка у грошовій та негрошовій формі) за період з 01.04.2011 по 31.03.2012 склав 301626,08 грн. Вказаний факт підтверджується Книгою обліку доходів і витрат позивача, позивачем не заперечується.

Посилання позивача, що вказана сума включає податок на додану вартість, колегія судів вважає недоведеним, оскільки жодні подані позивачем докази вказаний факт не підтверджують.

Стаття 71 КАС України, покладаючи обовязок щодо доказування правомірності свого рішення на субєкта владних повноважень - відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України), разом з тим не звільняє позивача від обовязку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення (ч.1 ст.71 КАС України).

При цьому відповідно до ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Подані позивачем до суду апеляційної інстанції документи видаткові накладні, фіскальні чеки свідчать про понесені позивачем витрати, повязані з отриманням товару та здійсненням розрахунків з постачальниками, проте ніяким чином не підтверджують обсяг отриманої позивачем виручки та її склад.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що висновок, зроблений відповідачем в ході проведеної перевірки, щодо перевищення позивачем обсягу виручки за останні 12 календарних місяців законодавчо встановленого розміру 300000 грн., є вірним, таким, що відповідає фактичним обставинам, отже є підставою для застосування певних правових наслідків.

Згідно з п.183.1 ст.183 Податкового кодексу України будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника податку, подає до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

У разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу (п.183.2 ст.183 ПК України).

У разі добровільної реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до органу державної податкової служби не пізніше ніж за 20 календарних днів до початку податкового періоду, з якого такі особи вважатимуться платниками податку та матимуть право на податковий кредит і виписку податкових накладних (п. 183.3 ст.183 Податкового кодексу України).

Відповідно до приписів п.183.4 ст.183 Податкового кодексу України у разі переходу осіб із спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати податку, на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, у випадках, визначених главою 1 розділу XIV цього Кодексу, за умови, що такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, реєстраційна заява подається не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом. Якщо такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 182.1 статті 182 цього Кодексу, реєстраційна заява подається у строк, визначений пунктом 183.3 цієї статті.

Будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до органу державної податкової служби реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування (п. 183.10 ст.183 Податкового кодексу України).

Отже, з огляду на той факт, що позивачем перевищено обсяг виручки за останні 12 календарних місяців, передбачений п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України, позивач зобовязаний був з 11.04.2012 зареєструватись платником податку на додану вартість.

В той же час, колегія суддів вважає, що розмір основного зобовязання та нарахованих штрафних санкцій, визначений податковим органом у спірному податковому повідомленні-рішенні невірно, зважаючи на наступне.

Так, в акті перевірки відповідачем встановлено, що у червні 2012 року позивач отримав виручку в розмірі 36233,95 грн. та мав визначити суму податку на додану вартість у розмірі 7247,00 грн., проте відповідно до звіту про використання реєстраторів розрахункових операцій та Книги обліку розрахункових операцій позивача, що міститься в матеріалах справи, загальна сума отриманого доходу за червень 2012 року становить 26233,95 грн.

Зважаючи на викладене, загальна сума готівки, що одержана позивачем за період з 11.04.2012 по 31.03.2013 становить 245665,16 грн., відповідно, сума податку на додану вартість, що підлягає донарахуванню 48733,00 грн., штрафні санкції 12183,25 грн.

Наведене свідчить про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 01.06.2013 в частині визначення грошового зобовязання в загальному розмірі 2500,00 грн., в тому числі основний платіж 2000,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 500,00 грн.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Отже, постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2013 року у даній справі підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову частково.

Керуючись ст.196, п.3.ч.1 ст.198, ст.ст.202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бердянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2013 року у справі №808/7111/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.06.2013 в частині визначення грошового зобовязання з податку на додану вартість в загальному розмірі 2500,00 грн., з яких основний платіж 2000,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 500,00 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко