Справа № 348/27/14-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"25" червня 2015 р. м. Київ К/800/65406/14

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Іваненко Я.Л., Пасічник С.С., розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2014р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, в якому просив визнати неправомірною відмову відповідача в перерахунку його пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу, зобов'язати відповідача зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) періоди його роботи з 01.12.1994р. по 01.09.1997р., з 24.09.1997р. по 29.12.1997р. в районах Крайньої Півночі, та провести перерахунок та виплатити пенсію з січня 2000 року (з моменту призначення пенсії).

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2014р. позов задоволено. Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області в перерахунку пенсії позивачу із врахуванням пільгового обчислення стажу, зобов'язано відповідача зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців) період роботи позивача з 01.12.1994р. по 01.09.1997р., з 24.09.1997р. по 29.12.1997р., як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі. Зобов'язано відповідача зробити перерахунок пенсії та виплатити пенсію позивачу із врахуванням пільгового стажу з січня 2000 року (з моменту призначення пенсії).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2014р. постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 з посиланням на порушення норм матеріального права, допущених судом апеляційної інстанції, просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що періоди роботи позивача з 01.12.1994р. по 01.09.1997р. та з 24.09.1997р. по 29.12.1997р. районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі підтверджується трудовою книжкою та довідками від 08.12.1994р., 04.12.1996р., 05.08.1997р., 22.01.2009р.вих № 01-16-2/52, в яких зазначено про розповсюдження пільг, передбачених Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967р. "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", тому відповідач протиправно відмовив позивачу в зарахуванні вказаних періодів роботи в пільговому обчисленні стажу та перерахунку пенсії.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що на позивача не поширюється пільгове обчислення стажу роботи, оскільки він не укладав строковий трудовий договір на роботу на Крайній Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а працював вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі.

Колегія суддів погодитись з таким висновком суду апеляційної інстанції не може, оскільки підставою для пільгового обчислення стажу в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них районів можуть бути не тільки письмові трудові договори, а і довідки, які підтверджують поширення на особу пільг, передбачених Указами Президії Верховної Ради СРСР.

Водночас, колегія суддів не може визнати законним і рішення суду першої інстанції, оскільки за приписами ч. 2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Всупереч наведеній нормі Кодексу, суд першої інстанції задовольняючи позов та зобов'язуючи відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з січня 2000 року (дати призначення пенсії) ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Норми процесуального права, якими врегульовані публічно-правові відносини, містяться в Кодексі адміністративного судочинства України. Зокрема, статтями 99, 100 цього Кодексу визначені строки звернення до адміністративного суду та наслідки пропущення таких строків.

Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду в січні 2014 року з вимогами про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з врахуванням стажу його роботи за період з 01.12.1994р. по 01.09.1997р., з 24.09.1997р. по 29.12.1997р. в пільговому обчисленні стаж, починаючи з січня 2000 року (з моменту призначення пенсії).

При цьому позивач не зазначив поважних причин, які б перешкоджали йому звернутися до суду із вказаними вимогами протягом 14 років.

Дані обставини судом першої інстанції досліджені належним чином не були, суд, не встановивши час коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, не з'ясувавши поважність причин пропуску строку звернення до суду та можливість поновлення такого строку, дійшов передчасного та помилкового висновку про те, що позивачем не пропущено строк позовної давності з тих підстав, що про порушення своїх прав він дізнався 03.12.2013р. з листа відповідача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2014р. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2014р.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді Іваненко Я.Л.

Пасічник С.С.