Справа № П/811/4339/14
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2015 рокусправа № П/811/4339/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Дадим Ю.М. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 25.11.2014 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 53 508,20 грн., в тому числі 42 446,56 грн. за основним платежем та 10 611,64 грн. за штрафними санкціями.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що посадовою особою Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на підставі п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та наказу Світловодської ОДПІ №759 від 04 листопада 2014 року 07 листопада 2014 року було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб оподаткування загального річного оподатковуваного доходу платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.13 по 31.12.13, за результатами якої складено акт від 12 листопада 2014 року №489/1700-.

Відповідно до висновків вказаного акту перевірки податковою інспекцією встановлено допущені позивачем наступні порушення:

- п.16.1.2, 16.1.3, п. 16.1 ст. 16, абз. в) п. 176.1 ст. 176 та ст.179 ПК України - неподання податкової декларації про майновий стан за доходи за 2013 р.;

- п.167.1 ст. 167, пп. 164.2.14 «д», п.164.2 ст. 164, п.176.1 ст. 176, п.179.2 ст. 179 ПК України у результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб за 2013 рік на суму 42446,56 грн.

На підставі зазначеного акту податковим органом було винесено податкове повідомлення - рішення від 25.11.2014 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 53 058,20 грн., з яких 42 446,56 грн. за основним платежем та 10 611,64 грн. за штрафними санкціями.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що протягом перевіряємого періоду позивач отримав доходи, які згідно з Податковим кодексом України підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан та доходи.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком, оскільки суд першої інстанції при розгляді справи вдався до дослідження встановленого податковим органом порушення, проте не перевірив дотримання порядку проведення перевірки, що призвело до прийняття помилкового рішення у справі.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод (стаття 2, пункт 1 частина перша статті 17 КАС України).

З наведених процесуальних норм права вбачається, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дії або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Слід зазначити, що підстави та порядок проведення перевірок платника податків органами державної податкової служби визначаються статтями 75-81 ПК України.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України - органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Згідно п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

З аналізу вказаних норм вбачається, що проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не виключає необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків надається лише у випадку, коли останньому до початку проведення зазначеної перевірки було надіслано рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи вручено під розписку копію наказу про проведення зазначеної перевірки.

Крім того, хоча п. 79.3 ст. 79 Податкового кодексу України і визначено, що присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, що передбачене пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України, а відтак з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Недотримання посадовими особами контролюючого органу встановлених вказаними статтями ПК України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

Отже, рішення, дії або бездіяльність контролюючих органів, прийняті (вчинені) в порушення визначеної ПК України процедури проведення та/або призначення перевірок (а саме призначення перевірок без належних підстав, а так само проведення таких перевірок без дотримання обов'язкових для цього умов), можуть бути предметом оскарження в адміністративному суді відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України.

Так, в акті перевірки від 12 листопада 2014 року №489/1700- зазначено, що копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, а також письмового повідомлення про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки вручено особисто ОСОБА_1, 07 листопада 2014 року. Проте, докази такого вручення в матеріалах справи відсутні.

Водночас, позивачем надано копію конверту, на якому зазначено дату направлення позивачу поштового відправлення 07.11.2015 року (тобто в день проведення перевірки, що виключає можливість позивача скористатись своїм правом бути присутнім під час проведення перевірки), яке отримано позивачем відповідно до відстеження пересилання поштових відправлень - 11.11.2014 року.

При цьому, відповідачем на спростування зазначених обставин жодних пояснень та відповідних доказів не надано.

Таким чином, невиконання вимог пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 та п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України є підставою для визнання неправомірними дій щодо її проведення та правових наслідків такої.

Вказаний висновок узгоджується також із практикою Верховного Суду України. Так, у справі № 21-425а14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будгарантінвест-55" до Державної податкової інспекції у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправними дій у своєму рішенні від 27.01.2015. Суд зазначив, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку, а невиконання таких вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Отже, оскільки відповідач не виконав всіх обов'язкових умов, передбачених чинним законодавством, для здійснення документальної позапланової невиїзної перевірки, то дії щодо її проведення та відповідно прийняте за її результатами податкове повідомлення - рішення є неправомірними.

Таким чином, з огляду не те, що суд першої інстанції не звернув уваги та не надав належної оцінки доводам позовної заяви щодо порушення податковим органом порядку проведення перевірки, які також є доводами апеляційної скарги, що призвело до прийняття не вірного рішення у справі, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 р. - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 25.11.2014 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 53 058,20 (п'ятдесят три тисячі п'ятдесят вісім гривен двадцять копійок) грн., з яких 42 446,56 (сорок дів тисячі чотириста сорок шість гривень п'ятдесят шість копійок) грн. за основним платежем та 10 611,64 (десять тисяч шістсот одинадцять гривен шістдесят чотири копійки) грн. за штрафними санкціями.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1096,20 (одна тисяча дев'яносто шість гривен двадцять копійок) грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко