Справа № 826/6160/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 червня 2015 року № 826/6160/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Заступника Прокурора м. Києва
до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києва Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служи Головного управління юстиції у місті Києві Іченську М.С. треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Культурно-виробничий центр "Реут", Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про визнання протиправним та скасування рішення,визнання протиправними дій

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Заступник прокурора міста Києва з позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними дії Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві щодо проведення державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю (літ. Б) площею 94,2 кв. м. по вул. Верхній Вал, буд. 28-30 у м. Києві за ТОВ "Культурно-виробничий центр "Реут" та про визнання протиправним та скасування рішення Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю (літ. Б) площею 94,2 кв. м. по вул. Верхній Вал, буд. 28-30 у м. Києві за ТОВ "Культурно-виробничий центр "Реут".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.04.2015 залучено до участі у вирішені справи в якості другого відповідача: державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служи Головного управління юстиції у місті Києві Іченську М.С. та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Культурно-виробничий центр "Реут", Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Заступник прокурора міста Києва в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем в супереч вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" протиправно здійснено реєстрацію права власності на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю "Культурно-виробничий центр "Реут".

Відповідач -1 Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві проти позову заперечував з підстав викладених в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

Відповідач 2 - державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служи Головного управління юстиції у місті Києві Іченську М.С. також проти задоволення позову заперечував.

Представник третьої особи - Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) позов підтримав.

Представник третьої особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Культурно-виробничий центр "Реут" відношення до позову не висловив, явку свого представника в судове засідання не забезпечив.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України судом ухвалено про перехід до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням №15667088 державного реєстратора прав на нерухоме майно Іченською М.С. Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві від 09.09.2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ТОВ "КВЦ "Реут" зареєстровано право власності на нежитлову будівлю (літ. Б) площею 94, 2 кв. м по вул. Верхній Вал, буд. 28-30 у м. Києві.

Вказана реєстрація відбулась на підставі заяви ОСОБА_2 від 03.09.2014 року №8005429 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно картки прийому заяви №15541139 заявником разом із заявою було подано необхідні для державної реєстрації права власності документи. У якості правовстановлюючого документу було подано рішення Господарського суду від 30.07.2009 року про визнання права власності на вищезазначене приміщення з відміткою про набрання рішенням законної сили та завірене гербовою печаткою суду .

У 2009 році ТОВ "КВЦ "Реут" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Малого приватного підприємства "Біозахист", Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" про визнання права власності на нежитлову будівлю загальною площею 94,2 кв. м, розташовану за адресою: м. Київ, вул.. Верхній Вал, 28-30.

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.07.2009 року № 2/237 позов товариства задоволено та визнано за ним право власності на вказану будівлю загальною площею 94,2 кв. м, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, 28-30.

Разом із цим, Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на праві власності, на підставі рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2009 року № 2/237 здійснено реєстраційний напис на правовстановлювальному документі, який внесений у реєстрову книгу №197П-170 за реєстровим № 9717-П від 23.10.2009 року щодо реєстрації нежитлової будівлі загальною площею 94,2 кв. м, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, 28-30.

У подальшому, Вищим господарським судом України 20.01.2010 року за наслідками розгляду касаційної скарги, судове рішення від 30.07.2009 року скасовано, справу направлено на новий розгляд.

За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду м. Києва від 25.07.2011 у справі № 2/237-1 1/1 14-51/155, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 11.01.2012, ТОВ "КВЦ "Реут" у позові відмовлено.

Заступник прокурора міста Києва вважаючи рішення №15667088 від 09.09.2014 року незаконним, а дії Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві протиправними звернувся до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначає Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952-IV).

Відповідно до наданих у ч.1 ст.2 Закону № 1952-IV термінів, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація) це - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до визначених ст.8 Закону № 1952-IV повноважень, орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації (п. 1 ч.1).

Повноваження державного реєстратора встановлені ч.2 ст.9 Закону № 1952-IV, до яких, зокрема, належать прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та про відмову в державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлений ч. 1 ст.15 Закону № 1952-IV та полягає в наступному:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст. 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст.19 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою тощо.

Процедуру проведення державної реєстрації прав, перелік документів, необхідних для її проведення визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011р. № 703(далі - Порядок № 703).

Згідно даного Порядку № 703, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. Перелік таких документів для здійснення державної реєстрації прав визначено пунктами 27-30 Порядку №703.

Відповідно до п. 27 Порядку №703 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, видані нотаріусом, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до цього Порядку;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності цим Порядком;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким встановлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким встановлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до Порядку взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб, затвердженого наказом Мінюсту від 02.04.2013, № 607/5, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно у випадках, передбачених у пункті 1 наказу, проводиться державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року N 868.

Пунктом 1 вказаного Порядку передбачено, що цей Порядок визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до п. 36 Порядку 868 для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені даним порядком.

Для проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що є похідним від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно заявником подаються документи, необхідні для проведення державної реєстрації права власності на таке майно та державної реєстрації речового права, що є похідним від нього.

Відповідно до пп.10 п. 37 Порядку №868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.09.2014 року №15667088 прийнято державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2009 року по справі № 2/237 за позовом ТОВ КВЦ «Реут» до Малого приватного підприємства «Біозахист», Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про визнання права власності на нежитлову будівлю загальною площею 94,2 кв. м, розташовану за адресою: м. Київ, вул.. Верхній Вал, 28-30, яким позов задоволено повністю.

Однак, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, ТОВ КВЦ «Реут» до реєстраційної служби не було подано постанову Вищого господарського суду України від 20.01.2010 року, якою рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2009 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд. За результатами нового розгляду справи, рішенням Господарського суду м. Києва від 25.07.2011 у справі № 2/237-1 1/1 14-51/155, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 11.01.2012, ТОВ «КВЦ «Реут» у позові відмовлено.

Також, представник відповідачів пояснила суду, що державна реєстрація на нежитлову будівлю загальною площею 94,2 кв. м, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, 28-30 відбулась на підставі наданого товариством рішення Господарського суду м. Києва від 30.07.2009 року з відміткою про набрання законної сили.

Окрім зазначеного, представник відповідача наголошувала, що на вищезазначеному рішенні стояла гербова печатка Господарського суду м. Києва.

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що на рішенні Господарського суду м. Києва від 30.07.2009 року по справі №2/237 дійсно завірене гербовою печаткою та з відміткою про набрання рішення законної сили з 10.08.2009 року.

Також, судом звертає увагу, що Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на праві власності, на підставі рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2009 року № 2/237 здійснено реєстраційний напис на правовстановлювальному документі, який внесений у реєстрову книгу №197П-170 за реєстровим № 9717-П від 23.10.2009 року щодо реєстрації нежитлової будівлі загальною площею 94,2 кв. м, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, 28-30.

Згідно з ч.2 статті 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме та їх обтяжень», Державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

відповідність повноважень особи, яка подає документи на

державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2)приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх

обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав,вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна підчас проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7)надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє уїї наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8)у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які

відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства

проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади,органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9)здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що державний реєстратор не наділений повноваженнями робити запити до суду з вимогою про підтвердження набрання законної сили рішення.

Окрім зазначеного, у державного реєстратора були відсутні правові підстави для відмови у реєстрації вище згадуваного нерухомого майна.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи рішення №15667088 від 09.09.2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ТОВ «КВЦ «Реут» діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом.

Щодо частини позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю (літ. Б) площею 94,2 кв. м. по вул. Верхній Вал, буд. 28-30 у м. Києві за ТОВ "Культурно-виробничий центр "Реут", суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вказувалось вище, рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2009 року на підставі якого прийнято оскаржуване рішення скасовано, а рішенням Господарського суду м. Києва від 25.07.2011 у справі № 2/237-1 1/1 14-51/155, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 11.01.2012, ТОВ «КВЦ «Реут» у позові відмовлено. Тому на момент подання ТОВ "Культурно-виробничий центр "Реут" заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.09.2014 року, останній не був власником нежитлової будівлі (літ. Б) площею 94,2 кв. м. по вул. Верхній Вал, буд. 28-30 у м. Києві за ТОВ "Культурно-виробничий центр "Реут".

Окрім зазначеного, суд зауважує, що ТОВ КВЦ «Реут» до реєстраційної служби не було подано постанову Вищого господарського суду України від 20.01.2010 року, якою рішення господарського суду міста Києва від 30.07.2009 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд.

Частиною 1 та 2 статті 26 Закону № 1952 - IV передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.09.2014 року №15667088 про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю (літ. Б) площею 94,2 кв. м. по вул. Верхній Вал, буд. 28-30 у м. Києві за ТОВ "Культурно-виробничий центр "Реут" є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов заступника прокурора міста Києва задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.09.2014 року №15667088 про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю (літ. Б) площею 94,2 кв. м. по вул. Верхній Вал, буд. 28-30 у м. Києві за ТОВ "Культурно-виробничий центр "Реут".

3. Відмовити в задоволенні іншої частини вимог.

Постанова набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 254 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 185-187 КАС України.

Суддя В.І. Келеберда