Справа № 2-а-633/2010
Суддя: Забуранний Р. А.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-633/2010
Провадження № без номера провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2010 року м. Новомиргород

Суддя Новомиргородського районного суд Кіровоградської області ОСОБА_1 у відсутності сторін та їх представників, розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про зобов'язання нарахування та виплати державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 01.05.2010 року до 01.11.2010 року,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2010 р. у Новомиргородський районний суд надійшов позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про зобов'язання нарахування та виплати державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 01.05.2010 року до 01.11.2010 року.

Позивач стверджує, що є пенсіонером за віком, має статус дитина війни і, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що набрав чинності з 01.01.2006 р.. його щомісячна пенсія повинна збільшитись на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідач не виконав вимог вказаного закону, а його письмове звернення про збільшення пенсії відповідно до вимог Закону залишив без задоволення.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_2 просить визнати неправомірними дії та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо не нарахування та виплати йому щомісячної доплати пенсії у розмірі 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком за період з 01.05.2010 року до 01.11.2010 року та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.05.2010 року до 01.11.2010 року.

У відповідності до супровідного листа за № 10523 від 18.1 1.2010 року, відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі та копію позовноїзаяви з додатками отримав 18.11.2010 року, але у встановлений десятиденний строк не надав до суду письмові заперечення та наявні у нього докази.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне розглянути справу керуючись ст. 183-2 КАС України у порядку скороченого провадження за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини.

Безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких міркувань.

За змістом ст. 3 та п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України відносини, що склалися між позивачем та відповідачем, є публічно-правовими.

Як вбачається із положень статті І Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закону):

ст. 1 - дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

ст. 6 - дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

ст. 7 - фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що ОСОБА_2 - пенсіонер, народився у 1934 р. і відповідно до вимог ст. 1 Закону, який набрав чинності з 01.01.2006 р., набув статусу "дитини війни", а тому згідно зі ст. 6 Закону має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Проте за даними відповідача позивачу з 01.10.2008 року довічно встановлена надбавка до пенсії, як особі зі статусом 'дитини війни у розмірі - по 49,80 грн. щомісячно.

Статтею 70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік' (Відомості Верховної ОСОБА_1 України (ВВР), 2010, N 22-23, N 24-25, ст. 263, із змінами, внесеними згідно із Законами N 2254-VІ (2254-17) від 13.05.2010 р„ ВВР, 2010. N 30, ст. 395, N 2354-VІ (2354-17) від 17.06.2010 р„ ВВР, 2010. N 32, ст.452, N 2356-VI ( 2356-17) від 17.06.2010 р„ ВВР, 2010, N 32. ст. 453. N 2461-У1 (2461-17) від 08.07.2010 р.) Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, а тому розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, нарахування та виплата у 2010 році 'дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм вище згаданого Закону.

Нормами Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" не передбачено обмежень щодо застосування положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Виходячи з вищевикладеного, вимоги позивача про покладення на відповідача обов'язку здійснити перерахунок пенсії, починаючи із 01 травня 2010 рокудо 01 листопада 2010 р., грунтуються на законі і тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право па забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для "дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону є дітьми війни, тобто фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян зі згаданим статусом на соціальний захист.

У справі Кечко проти України Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії, грунтуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Така дія зазначеного принципу повязана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності.

В той же час, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обгрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Враховуючи, що позивач наділений державою правовим статусом дитини війни, вказаний статус включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії.

Наділивши дітей війни" зазначеною соціальною гарантією, держава взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є "дітьми війни.

Таким чином, між позивачем і державою встановлено певний правовий звязок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист дітей війни.

Відповідно до вимог:

ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у встановлений десятиденний строк не надав до суду письмові заперечення та наявні у нього докази стосовно відмови у здійсненні перерахунку та виплати позивачу щомісячної надбавки до пенсії, як особі, що має статус дитини війни.

Як витікає із положень:

ст. 64 Конституції України - конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

ч. 3 та ч. 4 ст. 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Як вбачається із пп. 1.3, 15 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 р. № 1261, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах.

Ураховуючи, що суд не вправі виконувати функції субєкта владних повноважень, покладені на нього законом, а також те, що питання стосовно здійснення перерахунку пенсії відносяться до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд визнає необхідним зобовязати управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок щомісячної надбавки до пенсії ОСОБА_2, як особі, що має статус дитини війни", починаючи із 01.05.2010 р. до 01.11.2010 р. відповідно до ст. 6 Закону із урахуванням норм ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та раніше проведених виплат.

Викладені судом обставини підтверджуються зібраними у справі письмовими доказами: офіційними документами позивача, які посвідчують його особу та правовий статус дитини війни, заявою ОСОБА_2 до відповідача, довідкою, листом, інформацією, а також іншими матеріалами справи.

За даними відповідача позивачеві встановлена надбавка до пенсії, як особі зі статусом дитини війни", з 01.10.2008 року довічно у розмірі - по 49,80 гривень щомісячно.

Тому управлінню Пенсійного фонду потрібно додатково нарахувати та виплатити решту боргу за досліджуваний період із 01.05.2010 р. до 01.11.2010 р.

Таким чином, адміністративний позов підлягає незаперечному задоволенню в обумовленому судом обсязі, бо захистити позивачеві власні права іншим шляхом неможливо.

Керуючись ст. 22, ч. 2 ст. 152 Конституції України, ст. 1. 6, 7 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни"від 18.11.2004 року № 2195-ІV (із змінами та доповненнями), ч. 4 ст. 14 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551 -XII, ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-1, ст.70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", ст. ст. 2, 11, 18, 71, 128, 158- 163, 167, 183-2, 185-186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про зобов'язання нарахування та виплати державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 01.05.2010 року до 01.11.2010 року - задовольнити.

Визнати протиправними дії та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо не нарахування та виплати ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у розмірі 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком за період із 01 травня 2010 року до 01 листопада 2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок і виплату щомісячної грошової надбавки до пенсії ОСОБА_2, як особі, що має статус дитини війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням норм ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та розміру фактично щомісячно виплаченої пенсії, за період із 01 травня 2010 року до 01 листопада 2010 року.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з дня отримання копії постанови.

Суддя: Р. А. Забуранний

копія Справа № 2-а-633/2010

Провадження № без номера провадження

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2010 року м. Новомиргород

Суддя Новомиргородського районного суд Кіровоградської області ОСОБА_1 у відсутності сторін та їх представників, розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про зобов'язання нарахування та виплати державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 01.05.2010 року до 01.11.2010 року,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2010 р. у Новомиргородський районний суд надійшов позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про зобов'язання нарахування та виплати державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 01.05.2010 року до 01.11.2010 року.

Позивач стверджує, що є пенсіонером за віком, має статус дитина війни і, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що набрав чинності з 01.01.2006 р.. його щомісячна пенсія повинна збільшитись на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідач не виконав вимог вказаного закону, а його письмове звернення про збільшення пенсії відповідно до вимог Закону залишив без задоволення.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_2 просить визнати неправомірними дії та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо не нарахування та виплати йому щомісячної доплати пенсії у розмірі 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком за період з 01.05.2010 року до 01.11.2010 року та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.05.2010 року до 01.11.2010 року.

У відповідності до супровідного листа за № 10523 від 18.1 1.2010 року, відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі та копію позовноїзаяви з додатками отримав 18.11.2010 року, але у встановлений десятиденний строк не надав до суду письмові заперечення та наявні у нього докази.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне розглянути справу керуючись ст. 183-2 КАС України у порядку скороченого провадження за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини.

Безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких міркувань.

За змістом ст. 3 та п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України відносини, що склалися між позивачем та відповідачем, є публічно-правовими.

Як вбачається із положень статті І Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закону):

ст. 1 - дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

ст. 6 - дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

ст. 7 - фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що ОСОБА_2 - пенсіонер, народився у 1934 р. і відповідно до вимог ст. 1 Закону, який набрав чинності з 01.01.2006 р., набув статусу "дитини війни", а тому згідно зі ст. 6 Закону має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Проте за даними відповідача позивачу з 01.10.2008 року довічно встановлена надбавка до пенсії, як особі зі статусом 'дитини війни у розмірі - по 49,80 грн. щомісячно.

Статтею 70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік' (Відомості Верховної ОСОБА_1 України (ВВР), 2010, N 22-23, N 24-25, ст. 263, із змінами, внесеними згідно із Законами N 2254-VІ (2254-17) від 13.05.2010 р„ ВВР, 2010. N 30, ст. 395, N 2354-VІ (2354-17) від 17.06.2010 р„ ВВР, 2010. N 32, ст.452, N 2356-VI ( 2356-17) від 17.06.2010 р„ ВВР, 2010, N 32. ст. 453. N 2461-У1 (2461-17) від 08.07.2010 р.) Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, а тому розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, нарахування та виплата у 2010 році 'дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм вище згаданого Закону.

Нормами Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" не передбачено обмежень щодо застосування положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Виходячи з вищевикладеного, вимоги позивача про покладення на відповідача обов'язку здійснити перерахунок пенсії, починаючи із 01 травня 2010 рокудо 01 листопада 2010 р., грунтуються на законі і тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право па забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для "дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону є дітьми війни, тобто фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян зі згаданим статусом на соціальний захист.

У справі Кечко проти України Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії, грунтуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Така дія зазначеного принципу повязана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності.

В той же час, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обгрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Враховуючи, що позивач наділений державою правовим статусом дитини війни, вказаний статус включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії.

Наділивши дітей війни" зазначеною соціальною гарантією, держава взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є "дітьми війни.

Таким чином, між позивачем і державою встановлено певний правовий звязок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист дітей війни.

Відповідно до вимог:

ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у встановлений десятиденний строк не надав до суду письмові заперечення та наявні у нього докази стосовно відмови у здійсненні перерахунку та виплати позивачу щомісячної надбавки до пенсії, як особі, що має статус дитини війни.

Як витікає із положень:

ст. 64 Конституції України - конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

ч. 3 та ч. 4 ст. 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Як вбачається із пп. 1.3, 15 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 р. № 1261, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах.

Ураховуючи, що суд не вправі виконувати функції субєкта владних повноважень, покладені на нього законом, а також те, що питання стосовно здійснення перерахунку пенсії відносяться до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд визнає необхідним зобовязати управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок щомісячної надбавки до пенсії ОСОБА_2, як особі, що має статус дитини війни", починаючи із 01.05.2010 р. до 01.11.2010 р. відповідно до ст. 6 Закону із урахуванням норм ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та раніше проведених виплат.

Викладені судом обставини підтверджуються зібраними у справі письмовими доказами: офіційними документами позивача, які посвідчують його особу та правовий статус дитини війни, заявою ОСОБА_2 до відповідача, довідкою, листом, інформацією, а також іншими матеріалами справи.

За даними відповідача позивачеві встановлена надбавка до пенсії, як особі зі статусом дитини війни", з 01.10.2008 року довічно у розмірі - по 49,80 гривень щомісячно.

Тому управлінню Пенсійного фонду потрібно додатково нарахувати та виплатити решту боргу за досліджуваний період із 01.05.2010 р. до 01.11.2010 р.

Таким чином, адміністративний позов підлягає незаперечному задоволенню в обумовленому судом обсязі, бо захистити позивачеві власні права іншим шляхом неможливо.

Керуючись ст. 22, ч. 2 ст. 152 Конституції України, ст. 1. 6, 7 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни"від 18.11.2004 року № 2195-ІV (із змінами та доповненнями), ч. 4 ст. 14 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551 -XII, ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-1, ст.70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", ст. ст. 2, 11, 18, 71, 128, 158- 163, 167, 183-2, 185-186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про зобов'язання нарахування та виплати державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 01.05.2010 року до 01.11.2010 року - задовольнити.

Визнати протиправними дії та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо не нарахування та виплати ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у розмірі 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком за період із 01 травня 2010 року до 01 листопада 2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок і виплату щомісячної грошової надбавки до пенсії ОСОБА_2, як особі, що має статус дитини війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням норм ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та розміру фактично щомісячно виплаченої пенсії, за період із 01 травня 2010 року до 01 листопада 2010 року.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з дня отримання копії постанови.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Суддя: Р. А. Забуранний