Справа № 2-а-215/2010
Суддя: Коваленко В. П.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-48/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 року м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Коваленко В.П., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі Житомирської області про визнання дій відповідача неправомірними та стягнення невиплачених коштів, передбачених статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому вказує, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та являється інвалідом 2-ї групи, яка встановлена їй внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і отримує пенсію від Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі , як інвалід 2-ї групи за захворюванням, пов'язаним з участю в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи . Згідно ст. 50 Закону України про Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи' , позивачка як інвалід 2-ї групи, першої категорії має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду,заподіяну здоров»ю в розмірі: інвалідам 2-ої групи -75% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак , відповідач не провів нарахування доплат, а тому він просить визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області та стягнути з відповідача на її користь недоплачену допомогу в сумі 2353,45 гривень за період з 01.06.2010 року по 30.11.2010 року .

Перевіривши матеріали справи,оцінивши всі докази та обставини по справі, вважаю, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Позивачка являється особою , яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 000024. виданим 25 лютого 1993 року Волинською облдержадміністрацією та являється інвалідом 2-ї групи, що також підтверджується посвідченням та витягом із акту огляду у МСЕК серії ВТЕ-16 № 097149 від 14 січня 1992 року. Інвалідність позивачці встановлена внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи .

У зв'язку з цим позивачка отримує пенсію від Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі Житомирської області , як інвалід 2-ї групи за захворюванням, пов'язаним з участю в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Також, згідно вимог ст.50 Закону про „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідам 2-ї групи

призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становив: з 10.04.2010 року -706 гривень, з 01.07.2010 року - 709 гривень, з 01.10.2010 року -723 гривні. Таким чином, сума невиплачених позивачці коштів, передбачених ст.50 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за вказаний період становить:

З 01.06.2010 року по 30.06.2010 року - 706 гривень х75%х1 місяць=529,50 гривень;

З 01.07.2010 року по 30.09.2010 року -709 гривеньх75%хЗ місяці = 1595,25 гривень;

З 01.10.2010 року по 30.11.2010 року -723 гривні х75% х2 місяці = 1084, 50 гривень.

529,50+1595,25+1084,50=3209,25 гривень - 855, 80 гривень (сума отриманих коштів) = 2353,45 гривень.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії , б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до вимог частини третьої статі 46 Конституції України пенсії і інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. У розумінні ч.іст.1 Закону України «Про прожитковий мінімуму» прожитковий мінімум- це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров»я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості . Статтею 2 цього Закону визначено, що прожитковий мінімум застосовується, зокрема, для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги , допомоги сім»ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та законів України. Відповідно до ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування » мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність , визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму. При застосуванні ч.З ст.28 цього Закону , з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» , а тому наявність такої норми не є підставою для відмови в реалізації громадянами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з положеннями ч.4ст,9 КАС України у разі невідповідності нормативно- правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

А тому вважаю, що за конституційними нормами та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами . відповідач повинен здійснювати нарахування та виплату компенсацій , виходячи з розмірів, встановлених Законом України №796-Х11.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183-2 КАС України , ст.ст. 50,54 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі Житомирської області щодо невиплати ОСОБА_1 коштів, передбачених ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними .

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі Житомирської області на користь ОСОБА_1 недоплачену доплату до пенсії, передбачену ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 2353,45 гривень за період з 01 червня 2010 року по 30 листопада 2010 року.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Радомишльський районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення . Строк для подання апеляційної скарги особою, яка брала участь у справі обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя: Коваленко В.П.