Справа № 812/58/15
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Секірська А.Г.
Суддя-доповідач -
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року справа №812/58/15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цегляр» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року у справі № 812/58/15 за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цегляр» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат та доставку пенсій за період з 01.07.2014 року по 30.11.2014 року у сумі 11319,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області (далі Управління) звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) Цегляр про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з 01.07.2014 по 30.11.2014 у сумі 11319,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на наступне.

Відповідно до п.п. б-з статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788-ХІІ) працівникам ТОВ Цегляр Управлінням були призначені пільгові пенсії. За період з 01.07.2014 по 30.11.2014 було виплачено пільгові пенсії з урахуванням поштового збору на загальну суму 11319,00 грн.

Згідно абз.1 п.6.1 Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі Інструкція № 21-1), відшкодуванню підлягають 100% фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення за віком на пільгових умовах.

Відповідач отримав на протязі 14.04.2014 на підставі пунктів 6.4 та 6.5 Інструкції № 21-1 відповідний розрахунок на загальну суму фактичних витрат на виплату та доставку виплачених пенсій, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але вказані в ньому суми відповідачем не сплачувались, у звязку з чим за період з 01.07.2014 по 30.11.2014 утворилась заборгованість у сумі 11319,00 грн., яка на теперішній час не сплачена.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року позовні вимоги позивача задоволені повністю, а саме:

стягнуто з ТОВ Цегляр на користь Управління заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-ІV) в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з ст.13 Закону № 1788-ХІІ за період з 01.07.2014 по 30.11.2014 в сумі 11319,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням, ТОВ Цегляр подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що адміністративний позов є безпідставним, оскільки позивачем порушена процедура направлення розрахунків суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що свідчить про неузгодженість суми боргу.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому згідно пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС) України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного Фонду України плату, яка покриває витрати на доставку та виплату пільгових пенсій, у тому числі, призначених згідно до ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, при цьому зберігається порядок покриття цих витрат, який діяв до набрання чинності Законом № 1058-ІV.

Відповідно до Інструкції № 21-1 плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).

Відповідно до п. 6.1 вказаної Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4. Інструкції № 21-1 визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Отже, підприємство відповідно до вимог діючого законодавства зобов'язане відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.

Судом встановлено, що ТОВ Цегляр зареєстровано в якості юридичної особи Виконавчим комітетом Рубіжанської міської ради 24.12.1991 року за № 1 000458 (а.с.6) та перебуває на обліку в позивача, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.5).

Позивач здійснював доставку та виплату пільгових пенсій працівникам відповідача, що підтверджується розрахунками (а.с.11).

У відповідача виникла заборгованість перед Управлінням по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону № 1788-ХІІ за період з 01.07.2014 р. по 30.11.2014 р. у сумі 11319,00 грн. (список № 2).

Отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону № 1788-ХІІ, не надавши на них заперечень та не оскарживши розрахунки в суді, відповідач фактично узгодив такі розрахунки.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем порушена процедура направлення розрахунків суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, не беруться апеляційним судом до уваги з підстав, зазначених у попередньому абзаці судового рішення. В будь-якому випадку період виникнення заборгованості є пізнішим за дату отримання відповідних розрахунків від Управління. Крім того, апелянтом не наведено доводів, які б свідчили про відсутність його обовязку згідно вимог вказаних вище законів відшкодувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Таким чином, за відповідачем залишається непогашеною заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.07.2014 по 30.11.2014 в сумі 11319,00 грн. Сума заборгованості підтверджується розрахунком по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 (а.с.9).

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції, відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цегляр» залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року у справі № 812/58/15 за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цегляр» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат та доставку пенсій за період з 01.07.2014 року по 30.11.2014 року у сумі 11319,00 грн. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

ОСОБА_1