Справа № 335/6282/14-а
Суддя: Крамаренко І. А.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 335/6282/14-а 2-а/335/177/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзеському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзеському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, а саме з вимогами:

- визнати відмову Управління ПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя в перерахунку ОСОБА_1, щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці з 01.01.2014 року протиправною;

- зобов'язати Управління ПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 довічне грошове утримання у розмірі 90 % заробітної плати (суддівської винагороди) працюючого на відповідній посаді судді з 01.01.2014 року відповідно до довідки Апеляційного суду Запорізької області № 07-51/9 від 16.01.2014 року без обмеження граничного розміру з урахуванням різниці, виплаченої за цей період та здійснювати відповідні виплати у подальшому.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона перебуває на обліку у відповідача з 01.01.2007 року і отримає щомісячне довічне грошове утримання як суддя у відставці у розмірі 90 % суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, призначене відповідно до Закону України Про статус суддів від 15.12.1992 р.

Листом УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя від 24.01.2014 року позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання. Відповідач посилався на те, що Законом України „Про судоустрій та статус суддів передбачено перерахунок щомісячного грошового утримання лише для суддів Конституційного Суду України.

Враховуючи свою незгоду з листом управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, позивач вимушена була звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці залежить від суми грошового утримання діючого судді, з якої було сплачено єдиний внесок, у разі підвищення розміру грошового утримання діючого судді має здійснюватись перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Представник відповідача надав суду заперечення проти адміністративного позову, в якому просить відмовити позивачу в його позовних вимогах.

Свою позицію він аргументує тим, що вимоги позивача не відповідають положенням існуючого законодавства, так як, згідно до вимог п.4 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці передбачений тільки для суддів у відставці Конституційного Суду України і за законом № 2453 -VI не передбачений перерахунок щомісячного грошового утримання суддям у відставці інших судів.

Згідно постанови правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, Пенсійний фонд України лише здійснює призначення і виплату довічного грошового утримання суддям у відставці. Підстави для проведення перерахунку щомісячного грошового утримання суддям у відставці у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим суддям відсутні.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя та отримає щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 01.01.2007 року у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ч.3 ст. 138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

За власним вибором позивачу повинні виплачувати щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

03 червня 2013 року Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України окремих положень статті 2 абзацу другого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ухвалив рішення, яким скасував обмежену базу для нарахування суддям щомісячного грошового утримання, скасував всі обмеження граничного розміру довічного грошового утримання, ці обмеження визнані неконституційними. Тобто ці обмеження були неконституційними з моменту їх застосування.

Таким чином, Конституційний Суд України 03 червня 2013 року визнав такими, що не відповідають Конституції України: частина третя, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»; стаття 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів»; абзац другий пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», зі змісту якого вбачається, що виплата суддям пенсії /довічного грошового утримання/ здійснюється без індексації, без застосування положень частини другої, третьої, статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством.

Положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» визнані неконституційними, та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційного Суду України цього рішення.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів, у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок положень законів України визнаних неконституційними.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи з положень вищевказаного рішення Конституційного Суду України, позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання відповідно до ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», на підставі довідки Апеляційного суду Запорізької області від 16 січня 2014 року № 07-51/9 про розмір суддівської винагороди.

Відповідно до частини першої статті 126 Конституції України, Конституція і закони України повинні гарантувати незалежність і недоторканність суддів. До таких конституційних гарантій віднесено обов'язок держави забезпечувати фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів/ частина перша ст. 130 Конституції України/.

За змістом пункту 8 частини четвертої статті 47, статей 136-138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» належне матеріальне та соціальне забезпечення судді, в тому числі і щомісячне довічне грошове утримання, є елементами статусу судді та однією з основоположних гарантій незалежності судді.

Частина 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» наголошує -щомісячне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Враховуючи те, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і розмір пенсії колишнього державного службовця залежать від суми грошового утримання діючого судді /заробітної плати працюючого на відповідній посаді державного службовця/, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та виходячи з принципу єдності статусу суддів, у разі підвищення розміру грошового утримання діючого судді має здійснюватись перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Серед основних завдань і функцій Пенсійного фонду України та його органів на місцях є призначення /перерахунок/ пенсій, щомісячного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати, згідно Постанови правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р. № 8-2 / у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 р. №5-5/

Додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 р. № 3-1 встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді відставці /саме таку довідку позивач надав до Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя/, в якій зазначаються відомості про заробітну плату судді, яка враховується при призначенні /перерахунку/ щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

При виході у відставку ОСОБА_1 визначено довічне грошове утримання в розмірі 90 % від зарплати дійочого судді на відповідній посаді.

Оскільки Конституційний Суд України визнав неконституційними обмеження в отриманні довічного утримання суддів у відставці, то ці обмеження були вже неконституційними з моменту їх застосування. Тому право на перерахунок довічного грошового утримання згідно до вимог ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у позивача виникло з 1 січня 2012 року, з моменту нових умов оплати праці діючого судді.

Посилання відповідача на те, що перерахунок довічного утримання згідно до частини 4 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» можливий лише відносно суддів Конституційного Суду України і не стосується суддів інших судів України, не приймається судом до уваги, оскільки пункт 4 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» має спеціальне відношення виключно і тільки для суддів Конституційного Суду України, склад якого може утворюватися не тільки з професійних суддів, а із фахівців в галузі права, прокурорів, викладачів, тощо, крім того на Конституційний Суд України і його суддів розповсюджується Закон України «Про Конституційний Суд України», а ст.29 цього Закону визначає соціальне і побутове забезпечення суддів Конституційного Суду України, тому законодавець виділив окремо частину 4 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», бо нарахування виплат і довічного утримання суддям Конституційного суду і суддям інших судів України значно відрізняються.

Як вбачається з рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року, довічне щомісячне утримання суддям у відставці Конституційного Суду України, Верховного Суду України, Вищих спеціалізованих судів України виплачується саме цими судами без втручання Пенсійного фонду України.

Згідно ч.5 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» довічне щомісячне грошове утримання суддям у відставці виплачується Пенсійним фондом України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, суд дійшов висновку про неправомірність дій управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язання перерахунку довічного утримання.

Суд також вважає, що вимоги позивача зобов'язати відповідача проводити в майбутньому виплату не підлягають задоволенню, оскільки згідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Тобто, судом здійснюється захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів, що виключає їх захист на майбутнє.

Виходячи з наведеного, керуючись Рішенням Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рн/2103, справа 1-2/2013 року за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності статті 2 абзацу другого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів / справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного грошового утримання суддів у відставці/, ст.ст. 138 п.п.3,5 закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. ст. 159 - 163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя у перерахунку ОСОБА_1, щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці з 01.01.2014 року протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у розмірі 90 % заробітної плати (суддівської винагороди) працюючого на відповідній посаді судді з 01.01.2014 року, відповідно до довідки Апеляційного суду Запорізької області № 07-51/9 від 16.01.2014 року, без обмеження граничного розміру з урахуванням різниці, виплаченої за цей період.

В частині позовних вимог щодо виплати у подальшому відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: І.А. Крамаренко