Справа № 2а-6/10
Суддя: Михайлов В. А.
Дата ухвалення: 2011-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-6/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2011 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Михайлова В.А.,

при секретарі Яришевій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Синельниківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Синельниківський міжрайонний прокурор, Комунальне підприємство «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації», Синельниківський відділ Держкомзему про визнання не чинним окремих положень рішення субєкта владних повноважень, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: визнати не чинним окремі положення рішення субєкта владних повноважень, а саме: Синельниківської міської ради № 171 від 21 червня 2000 року. В якості обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за договором дарування від 30 березня 1994 року він набув право приватної власності на Ѕ частину житлового будинку № 3 по вулиці № 50 років Жовтня міста Синельникове Дніпропетровської області разом з відповідною частиною надвірних побудов та споруд. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 943 кв. метри, яка знаходиться у веденні Синельниківської міської ради Дніпропетровської області. Власником другої половини вказаного будинку була ОСОБА_2, зараз за договором дарування є ОСОБА_3 Оскільки під обслуговуванням всього житлового будинку була виділена земельна ділянка загальною площею 943 кв. метри то під обслуговуванням Ѕ частини будинку, яка належить йому на праві приватної власності, за законом повинна припадати земельна ділянка площею 471,5 кв. м. У жовтні 1999 році він виїхав на постійне місце проживання до держави Ізраїль. Коли у 2008 році повернувся до України, він вирішив скористатися своїм законним правом приватизації своєї земельної ділянки у розмірі Ѕ частини від усієї земельної ділянки, яка була виділена для обслуговування житлового будинку в цілому, але отримав відмову. Так як 15 січня 2001 року на підставі рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_2 відповідачем був виданий Державний акт про право власності на землю серії ДПС № 0964 на земельну ділянку площею 668 кв. метрів. Тому за захистом своїх прав він вимушений звернутися до суду.

Позивач у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та пояснив суду обставини таким чином, як вони викладені вище.

Представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що на підставі незаконного акту про встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) Виконком своїм рішенням від 21 червня 2000 року, № 171 дав ОСОБА_2 дозвіл на приватизацію земельної ділянки розміром 669 кв. метрів. Вважає, що акт встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 24 листопада 1999 року необхідно визнати недійсним, оскільки він складений з порушенням вимог законодавства про порядок його складання, а саме: акт підписаний не ОСОБА_1 Тому рішення виконкому від 21 червня 2000 року № 171 винесено на підставі незаконного акту, і вважає необхідним визнати рішення частково недійсним, зобовязати відповідача в особі виконкому Синельниківської міської ради внести зміни в частині розмірів земельної ділянки та дати дозвіл ОСОБА_2 на приватизацію земельної ділянки розміром 471, 5 кв. метрів.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що позов ОСОБА_1 ґрунтується на тому, що порушено його право на приватизацію земельної ділянки, розташованої по вул. 50 років Жовтня, 3. Зазначене ствердження не відповідає дійсності, так як своїм правом приватизації ОСОБА_1 скористався ще у 1998 році, про що свідчить Державний акт на право приватної власності на землю від 21.12.1998 року серія ДП СВ № 0470. Згідно зазначеного акту ОСОБА_1 передано у власність земельна ділянка площею 0,0906 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка розташована на території м. Синельникове, вул. Бараболкіна, 99. А передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм проводиться один раз по кожному виду використання.

Крім того вважає, що ОСОБА_1 пропущено строк, передбачений Кодексом адміністративного судочинства, для звернення до суду, так як перебуваючи в Україні з 19.03.2008 року ОСОБА_1 вже повинен був дізнатися про порушення його прав.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову заперечує.

ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Синельниківський міжрайонний прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, так як позивач належним чином не обґрунтував свої позовні вимоги, а саме: що підпис на акті встановлення меж земельної ділянки від 24.11.1999 року, що відводиться у власність та постійне користування, співвласниці ОСОБА_2, виконано не ОСОБА_1, а його матірю ОСОБА_5, на законних підставах, що підтверджується дорученням від 07.10.1999 року, яким ОСОБА_1 уповноважив свою матір ОСОБА_5 підписувати документи. Також вважає, що пропущено строк звернення до суду.

Представник Синельниківського Держкомзему заперечувала проти позову, вважала що в 1999 році право власності Ѕ частину будинку автоматично не переходило на земельну ділянку, так як земельна ділянка не була приватизована. На той час існувало таке поняття як фактичне землекористування. Інвентаризація меж земельної ділянки по вул. 50 років Жовтня, 3 проводилась по фактичному землекористуванню. Для усунення розбіжностей у розмірах земельної ділянки, рішенням виконавчого комітету міської ради від 21.06.2000 року № 171 було змінено площу земельної ділянки на 0,0668 га. Таким чином рішення виконавчого комітету від 21.06.2000 року № 171 було прийнято у межах повноважень виконавчого комітету та відповідно до вимог земельного законодавства.

Представник Сиельниківського МБТІ у судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Позовні вимоги залишив на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 вирішила приватизувати свою земельну ділянку та попросила її підписати акт встановлення меж земельної ділянки, від 24 листопада 1999 року який вона підписала, так як її син ОСОБА_1 знаходився за межами України. Вона мала доручення ОСОБА_1 від 07.10.1999 року на підписання документів, отримання довідок та виконання інших дій, строком на три роки, тобто до 2002 року.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 1 та 41 Конституції України кожен громадянин відповідно до закону має право користуватись природними обєктами права власності народу,а також для задоволення своїх потреб обєктами права державної та комунальної власності.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі й зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Виходячи з зазначеного принципу та гарантування Конституцією України судового захисту прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань.

Приватизація земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Синельникове, вул. 50 років Жовтня, 3 громадянкою ОСОБА_2 була здійснена у відповідності до діючого на той час Земельного кодексу України від 18.12.1990 року та Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України, затвердженого наказом державного комітету України по земельних ресурсах від 15.02.1993 року № 10 Статтею 3 Земельного кодексу України передбачалась можливість передачі місцевими радами народних депутатів повноважень щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок виконавчим органам місцевого самоврядування. На підставі цього, у межах наданих повноважень, рішенням виконавчого комітету міської ради від 24.11.1999 року № 262 ОСОБА_2 було передано у власність земельну ділянку площею 0,0668 га, розташовану за адресою м. Синельникове, вул. 50 років Жовтня, 3. Відповідно до ч.3 зазначеного Порядку, земельні ділянки передаються безоплатно у власність на підставі матеріалів, що підтверджуються їх розмір. Відповідно до ч. 5 Порядку, встановлення меж земельних ділянок (в натурі на місцевості) виконують землевпорядні організації. Державний акт на право приватної власності на землю видається після встановлення меж земельних ділянок. Якщо при встановленні меж земельних ділянок будуть виявлені розбіжності даних про розміри земельних ділянок, переданих у власність з фактичними розмірами, то остаточний розмір площі таких ділянок визначається радою народних депутатів (виконавчим комітетом). На підставі акту встановлення меж земельної ділянки, що відводилась у власність та постійне користування від 25.11.1999 року (а.с. 29) заперечень з боку представників при встановленні меж не надходило. Акт підписаний ОСОБА_2, ОСОБА_5, яка мала на те повноваження згідно доручення ОСОБА_1 від 07.10.1999 року строком на 3 роки та іншими суміжними землекористувачами та головою квартального комітету.

Інвентаризація меж земельних ділянок по вул. 50 років Жовтня проводилась по фактичному землекористуванню. Для усунення розбіжностей у розмірах земельної ділянки рішенням виконавчого комітету від 21.06.2000 року № 171 було прийнято рішення у межах повноважень виконавчого комітету та відповідно до вимог земельного законодавства України. (а.с. № 42)

Відповідно до листа КП «Синельниківського МБТІ»від 03.10.2008 року № 1618 згідно архівних даних з 1951 року площа земельної ділянки по вул. Садовій, 3 склала 1078 м2. Згідно заяв співвласників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (попередні співвласники) земельна ділянка була розподілена в 1969 році і були встановленні внутрідворові огорожі з окремими виходами на вул. Петровського та на вул. Садову (тепер вул. 50 років Жовтня). В 1959 році з частки земельної ділянки громадянина ОСОБА_7 була вилучена частка земельної ділянки для будівництва житлового будинку згідно рішення виконкому Синельниківської міської ради від 27.01.1981 року. загальна площа земельної ділянки склала 943 м2, по вул. 50 років Жовтня, 3. При укладанні договору дарування Ѕ частини житлового будинку в 1994 році ОСОБА_1 (а.с.5,6) було відомо, що його земельна ділянка складає менше площі співвласника, тому що була вилучена з його ділянки частка земельної ділянки під будівництво в 1981 році. Розділ земельних ділянок по фактичному використанню позначено і в технічному паспорті станом на 1994 рік. Таким чином, ОСОБА_1 на момент укладення договору дарування від 30.03.1994 року було відомо, що його земельна ділянка менша ніж площа співвласника.

Позов ОСОБА_1 ґрунтується на тому, що порушено його право на приватизацію земельної ділянки, розташованої по вул. 50 років Жовтня,3. Але в матеріалах справи є Державний акт на право приватної власності на землю від 21.12.1998 року серія ДП СВ № 0470,(а.с.41) який підтверджує, що своїм правом приватизації ОСОБА_1 скористався ще в 1998 році. Згідно зазначеного акту, ОСОБА_1 передано у власність земельна ділянка площею 0,0906 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка розташована на території м. Синельникове вул. Бараболкіна, 99.

Відповідно до вимог земельного законодавства ст. 116 Земельного кодексу України 2002 року передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм проводиться один раз по кожному виду використання.

Таким чином, виконавчий комітет міської ради рішенням від 21.06.2000 року № 171 не порушив право ОСОБА_1 на приватизацію земельної ділянки.

Крім того, особи, які беруть участь у справі, наполягають відмовити у задоволенні адміністративного позову також з тих підстав, що позивач пропустив встановлений ст. 100 КАС України строк звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Синельниківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Синельниківський міжрайонний прокурор, Комунальне підприємство «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації», Синельниківський відділ Держкомзему про визнання не чинним окремих положень рішення субєкта владних повноважень - відмовити.

На постанову протягом десяти днів з дня отримання її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Повний текст постанови складений 31 січня 2011 року.

Суддя: ОСОБА_8