Справа № 732/495/15-а
Суддя: Карпинська Н. М.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 732/495/15-а
провадження № 2-а/732/18/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2015 р. м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Карпинської Н.М., секретарі Шевеленко К.В., за участі позивача ОСОБА_1, представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача- Руденка В.В., представників третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 Пенсійного фонду України в Городнянському районі, Чернігівської області (треті особи на боці відповідача: Приватне підприємство «Надія», Відкрите акціонерне товариство «Городнянське автопідприємство 17438») про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 Пенсійного фонду України в Городнянському районі, Чернігівської області і просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до стажу його роботи для пільгової пенсії періоди його роботи як водія з 20.06.1977 р. по 31.03.2001 р. та з 01.04.2001 р. по 26.08.2010 р. Просив зобовязати відповідача зарахувати такі періоди з метою призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах. В обґрунтування позову зазначає, що він працював водієм в Городнянському автотранспортному підприємстві 17438» з 20.06.1977 року по 31.03.2001 року ( з 15.12.1986 року підприємство перейменовано як Городнянське автотранспортне підприємство 17438, з 15.12.1995 року як ВАТ «Городнянське автопідприємство 17438»). Вказує, що з 01.04.2001 року по 26.08.2010 року він працював водієм в приватному підприємстві «Надія». Підкреслює, що працював водієм автобуса на міських маршрутах. 07 квітня 2011 року йому виповнилось 55 років. 21 жовтня 2014 року, маючи стаж роботи водія міського пасажирського транспорту 33 роки 3 місяці 6 днів та загальний стаж роботи 42 роки 11 місяців 19 днів, позивач звернувся до відповідача за призначенням йому пільгової пенсії відповідно до п. «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням № 229/07 від 29.01.2015 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пільгової пенсії через не підтвердження підприємством пільгового стажу позивача, не врахувавши, що згідно п.2 Порядку підтвердження пільгового стажу органи пенсійного фонду враховують такий стаж на підставі показань свідків, в разі неможливості підтвердження трудового стажу на підставі інших документів.

У судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали і просили позов задовольнити. Посилаючись на показання запрошених свідків, вважають, що зайнятість позивача на міських маршрутах дає підстави для зарахування згаданих ним в позові періодів роботи до стажу, що дає право на пільгову пенсію згідно п. «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Наголошують на порушення роботодавцем правил ведення особових справ водіїв та незбереження актів (шляхових листів тощо), що підтверджували таку зайнятість. Звертають увагу суду на накази які відображають зайнятість позивача на міських маршрутах . Так, у доповненнях до позовних вимог (а.с.197-202 том1 ) позивач посилається на накази (перелік а.с. 198-202 том 1), які підтверджують саме зайнятість позивача на міських маршрутах в ПП «Надія», вважаючи таку роботу достатньою для висновку про характер роботи, що дає право на пільгову пенсію (7 років 3 місяці).просить зарахувати їх до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За клопотанням позивача він допитаний як свідок. У своїх показаннях під присягою позивач вказав, що протягом доби він міг виконати приміський, міжміський маршрут та вчинити кілька міських маршрутів, за такою схемою був побудований графік роботи будь-якого водія, тому, на його думку, є всі підстави для визнання його водієм автобуса на міських маршрутах протягом всього трудового стажу.

Представник відповідача ОСОБА_7 Пенсійного фонду України у Городнянському районі, Чернігівської області у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своїх заперечень посилається на положення п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за якими право на пенсію за віком на пільгових умовах мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах незалежно від місця останньої роботи. Вказує, що згідно записів у трудовій книжці позивача він працював водієм автобуса. У трудовій книжці відсутні записи про роботу водієм міського транспорту як того вимагає зміст ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Оскільки нормамами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії на пільгових умовах визначені додаткові дані для призначення пенсії, котрі не містяться в трудових книжках, а саме періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, факт роботи саме водієм міського транспорту, тож Відповідач при розгляді звернення позивача керувався Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів в ній». Відповідно до п. 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Підприємства, в тому числі правонаступники, не надали позивачу вказаних довідок, посилаючись на те, що позивач обслуговував приміські і міжміські маршрути. Що, в свою чергу, свідчить про відсутність у позивача права на пільгову пенсію згідно п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Представники третіх осіб Приватного підприємства «Надія» та Відкритого акціонерного товариства «Городнянське автопідприємство 17438» у позові просять відмовити. Наголошують, що не вправі видати позивачу довідку, про яку йдеться у п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, оскільки позивач обслуговував приміські і міжміські маршрути. Зазначають, що первинні документи про виконувану роботу ОСОБА_1 на підприємствах збереглися, але в жодному з них немає запису, що вказує на роботу суто в міських перевезеннях. На підтвердження вказаного представником третіх осіб надано до суду та долучено до матеріалів справи копії наказів про маршрут, в якому був задіяний позивач протягом періодів, зазначених у позові. Такі ж уточнення щодо роботи на маршрутах міжміських пасажирських перевезеннях та приміських сполученнях є і в інших первинних кадрових документах (наказах, заявах, актах). Також представники третьої особи зауважили, що позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за перевезення безквиткових пасажирів, що підтверджується відповідними наказами, наявними в матеріалах особової справи, вказане відбувалось саме на приміських та міжміських маршрутах, водіям міжміських та приміських маршрутів особисто на руки видавались проїзні квитки. Крім того, зазначають що сполучення «АТП Залізничний вокзал» згідно транспортного законодавства не визнається міським маршрутом, оскільки кінцева станція «Залізничний вокзал» знаходиться в селі Вокзал-Городня, а згідно територіального поділу село Вокзал-Городня не належало за часів роботи позивача до міста Городня, що в установленому порядку підтверджується органом місцевого самоврядування. Короткі рейси, про які йдеться лише в кількох наказах за всі періоди роботи не є маршрутами, а тому не можуть визнаватись роботою водія міського пасажирського транспорту. Посилаються на те, що подібна інформація про зайнятість на маршрутах міжміських пасажирських перевезеннях та приміських сполученнях є і в особових справах всіх інших водіїв підприємства, що, з урахуванням особливостей невеликого міста Городня, свідчить про те, що жоден з них не може вважатись водієм міського пасажирського транспорту, а тому підприємства не вели облікової інформації про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, для включення роботи, що дає право на пільгову пенсію.

Оцінивши доводи і заперечення учасників, дослідивши подані ними докази, вивчивши витребувані судом матеріали справи , в тому числі витребувавши за ініціативою позивача від третіх осіб первинні кадрові документи (накази, заяви, акти)., всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно проаналізувавши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на основі делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відносини, що склались між позивачем і відповідачем є публічно-правовими відносинами, відносини позивача і третіх осіб, виходячи із змісту статті 3 та статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України до публічно-правових не належать.

Судом встановлено, що позивач народився 07 квітня 1956 року, що узгоджується із записом у паспорті серії НК 233033 (а.с.4 том 1)

Згідно запису у трудовій книжці (а.с. 6-7 том1) зясовано, що 21 вересня 1976 року позивач прийнятий на роботу в Городнянське автопідприємство 24032 „шофером 2-го класса для работы на грузовых автомобилях. 20.06.1977 року позивач переведений на роботу водія автобуса. 15.12.1986 року підприємству змінено індекс замість 24032 привласнено індекс 17438. 15.12.1995 року Городнянське АТП 17438 перетворено у ВАТ „Городнянське АТП 17438. 31.03.2001 року позивача звільнено з роботи за переведенням до ПП „Надія. 01.04.2001 року ПП „Надія прийняло позивача водієм для роботи на автобусах різних марок за переведенням з ВАТ „Городнянське АТП 17438. 26.08.2010 року позивача звільнено із вказаної роботи в звязку із скороченням штату

Дослідженням в судовому засіданні оригіналу справи заведеної відповідачем за зверненням позивача встановлено, що заява від позивача про призначення йому пенсії надійшла 21 жовтня 2014 року. Рішенням ОСОБА_7 Пенсійного фонду України від 29.01.2015 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п „з ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення та п. 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки відповідач не мав підтверджуючих документів щодо пільгового стажу позивача.

Як вбачається з довідки № 7 від 26.02.2015 року (а.с. 48 том 1) ПрАТ „Городнянське автопідприємство 17438 повідомило позивача, що працюючи водієм на вказаному підприємстві він обслуговував приміські, міжміські та міські марштрути згідно графіків роботи. Виключно на міських маршрутах позивач не працював, а тому 12 років 6 місяців спеціального стажу за нормами п „з ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, не має, внаслідок таких обставин довідка до ОСОБА_7 Пенсійного фонду України не подавалась.

Те, що ПрАТ „Городнянське автопідприємство -17438 є правонаступником Городнянського автопарку, Городнянського автотранспортного підприємства 24032, Городнянського автотранспортного підприємства 17438 та ВАТ „Городнянське АТП -17438 підтверджується довідкою № 39 від 26.11.2014 року та наказами Міністерства автотранспорту УРСР від 29.04.1986 року, Фонду державного майна № 849 від 15.12.1995 року, директора ВАТ-АТП 17438 від 18.07.2011 року.

Таким чином, належний правонаступник не підтверджує пільгові умови роботи позивача на вказаному підприємстві.

Одночасно суд дослідив нормативно-правові акти, що мають значення для розвязання спору.

Так, за змістом пункту «з» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

В свою чергу, згідно статті 62 цього ж Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Закону № 1788-XІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12 серпня 1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктами 1-3 цього Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначається також Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі Порядок 18-1).

Пунктом 11 цього Порядку встановлено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 1 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

За клопотанням позивача у судовому засіданні допитані свідки.

Свідок ОСОБА_8, яка з 15.12.1995 року по 31.03.2001 року працювала кондуктором АТП, а з 01.04.2001 року по 31.08.2010 року кондуктором ПП «Надія», у судовому засіданні вказувала, що в період їх спільної роботи з позивачем діяло кілька маршрутів: № 1,2,3,5. № 1, №2 включав пункт призначення Залізничний вокзал, № 3 с. Хрипівку, № 5 с. Альошинське, Кузничі. Маршрути були змішані і протягом однієї зміни автобус міг зробити кілька рейсів суто по місту Городня, наприклад з АТП до Центральної районної лікарні.

Свідок ОСОБА_9, яка працювала в транспортній галузі з 31.05.1972 року в різні періоди на посадах кондуктора, касира-контролера, диспетчера, крім особливостей названих попереднім свідком маршрутів № 1,2,3,5 та пунктів їх призначення вказувала, що про міські перевезення свідчили квитки, вартість яких за проїзд містом складав 5 коп, а за містом 10 коп. Крім того кондуктор передбачений для міських перевезень, що в свою чергу також свідчить про роботу позивача як водія автобуса на міських маршрутах. Зазначає, що вертаючись з ближнього села до наступного маршруту, водій виконував міські рейси з пунктом призначення: Залізничний вокзал, Центральна районна лікарня, Сільгосптехніка, Льонозавод.

Підприємство-роботодавець, в тому числі правонаступник, не ліквідовівані. Підтвердження за таких умов пільгового стажу показаннями свідків не врегульовано. Відсутність уточнюючої довідки підприємств, на яку посилається позивач, зумовлена тим, що позивач обслуговував приміські і міжміські маршрути, які були прокладені через курсування містом.

Згідно ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт»:

автобусний маршрут - шлях проходження автобуса між початковим

та кінцевим пунктами з визначеними місцями на дорозі для посадки

(висадки) пасажирів;

автобусний маршрут міський - автобусний маршрут, який не

виходить за межі території населеного пункту;

автобусний маршрут приміський - автобусний маршрут, який

з'єднує населені пункти і протяжність якого не перевищує 50 км;

автобусний маршрут міжміський - автобусний маршрут, який

з'єднує населені пункти і протяжність якого перевищує 50 км.

Дослідженими у судовому засіданні наказами про закріплення водіїв на маршрутах встановлено, що виконувана позивачем робота не носила характер регулярної роботи водія міського пасажирського транспорту.

Так, згідно наказу № 3 квітня .2001 року, № 3 від 09.01.2003 року, № 6 12 січня 2004 року, № 3 12 січня 2005 року, № 3 від 12 січня 2006 року, № 15 березня 2007 року, № 8 січня 2010 року, № 23 від 16.03.1992 року, № 78 від 15.09.1992 року, № 88 від 21.10.1992 року, № 34 квітень 1992 року, № 51 від 15.06.1992 року, № 61 липень 1992 року, № 78 від 15 вересня 1992 року (а.с.94,95, 96, 97, 98,99, 100 том 1, 49-51, 55-56,59-61, том 2) ОСОБА_1 закріплений для роботи на міжміських перевезеннях пасажирів.

Згідно наказу № 135 від 16.12.1989 року, № 75 від 15.07.1990 р., № 25 від 15.04.1991 року, № 17 від 14.02.1989 року, № 82 від 14.08.1989 року, № 107 від 16.10.1989, № 5 від 15.01.1990, № 12 від 15.02.1992 року (а.с. 107,111, 114-116 том 1, ас. 38-42,47 том 2), ОСОБА_1 закріплений по маршруту Конотоп-Чернигов.

Згідно наказу № 9 від 26.01.1990 року, № 73 від 06.07.1990, № 5 від 15.01.1991 року, № 6 від 15.01.1992, № 9 від 17.02.1995 року, № 58 від 25.09.1995, № 25 від 19.04.1995 року, № 16 від 07.03.1996 року, № 2 від 04.01.1997 року , № 3 від 15 січня 1999 року, № 7 від 09.02.2000, № 2 від 04.01.2001 (а.с.108-109,119, 112-113,119, 122-125,127-128,129-135 том 1) ОСОБА_1 закріплений по маршруту „міжміські перевезення

Згідно наказу № 94 від 18.11.1991 року (а.с.117-118 том 1) ОСОБА_1 закріплений по машруту Городня-Лемешівка через Автуничі.

Згідно наказу № 53 від 15.07.1977 року (а.с.224 том 1) ОСОБА_1 виконував роботу водія по маршруту Городня- Сеньківка.

Згідно наказу № 71 від 13.09.1977 року (а.с.226-228 том 1) ОСОБА_1 закріплений по машруту Городня-Буровка-Зоряне.

Згідно наказу № 11 від 15.02.1978 року (а.с. 229-230 том 1) ОСОБА_1 закріплений по машруту Городня-Клюси-Стовпівка.

Згідно наказу № 53 липень 1978 року (а.с.234-235 том 1) ОСОБА_1 закріплений по машруту Залісся-Хотівля.

Згідно наказу № 3 від 16.01.1979 року (а.с.236 том 1) ОСОБА_1 закріплений по машруту Будище-Хотівля-Гасичівка.

Згідно наказу № 11 від 14 лютого 1980 року, № 4 від 15.01.1981, (а.с. 239-241 том 1, ас. 3-4 том 2) ОСОБА_1 закріплений по маршруту Городня-Щорс,

Згідно наказів № 19 від 14 березня 1980 року, № 36 від 14.06.1980 року, № 91 від 13.11.1981 року, № 10 від 19.01.1982 року, № 35 від 15 березня 1982 року, № 7 від 14.01.1983 року (а.с.242-243, 246-247 том 1, а.с.9-12, 15-16, 18 том 2) ОСОБА_1 закріплений по маршруту АТП-Автуничі.

Згідно наказу № 53 від 15.10.1980 року (а.с.250-251 том 1) ОСОБА_1 закріплений по маршруту Залізничний вокзал- Лемешівка.

Згідно наказу № 31 від 15.04.1981 року (а.с.5-6 том 2) ОСОБА_1 закріплений по маршруту Городня- Смяч-Тупичів-Смичин.

Згідно наказу № 21 від 15.02.2015 року (а.с.13-14 том 2) ОСОБА_1 закріплений по маршруту Городня-Щорс.

Згідно наказу № 118 від 12.11.1982 року (а.с.17 том 2) ОСОБА_1 закріплений по маршруту Перепис-Смичин, Згідно наказу № 65 від 17.06.1987 року ОСОБА_1 закріплений по маршруту Кусеї-Смяч (а.с.33 том 2). Згідно наказу № 50 від 18 травня 1987 року, № 99 від 15.07.1988 року, № 114 від 16 серпня 1988 року (а.с.34-36 том 2) ОСОБА_1 закріплений по маршруту Городня-Невкля. Згідно наказу № 41 від 15.04.1988 року (а.с.37 том 2) ОСОБА_1 закріплений по маршруту Городня-Півнівщина.

Згідно наказу № 23 від 15.02.1988 року, № 23 від 15.02.1983 року (а.с. 19 , 139 том 2) ОСОБА_1 закріплений по маршруту Смяч-Тупичів-Смичин, згідно наказу № 38 від 15.03.1983 року, № 58 від 15.04.1983 року по маршруту Залізничний вокзал Бутовка (а.с.140-141 том 2)

Згідно наказу № 106 від 12.08.1983 року, № 89 від 16 липня 1984 року (а.с.20, а.с.22 том 2) ОСОБА_1 закріплений по маршруту Городня-Развинівка.

Згідно наказу № 144 від 17.09.1986 року (а.с.24-25 том 2) ОСОБА_1 закріплений по маршруту Конотоп-Дроздовиця.

Згідно наказів № 33 16.03.1985 року, № 49 від 16 квітня 1984 року, № 107 від 15.08.1985 року, № 119 від 15.09.1985 року, № 112 від15.09.1984 року, № 142 від 15.11.1984 (а.с.119-120, 124-125, 136 том 2) ОСОБА_1 закріплений по маршруту Городня-Полісся, Городня- Альошинське.

Згідно наказів № 35 від 15 травня 1979 року , № 75 від 15.12.1980, наказу № 32 від 15 травня 1980 року (а.с. 244-245, 248-249 том 1), № 43 від 11.07.1980 року № 65 від 17.08.1981 року, № 21 февраль 1984 року, № 16 від 05 лютого 1986 року, № 205 від 26.12.1986 року, № 5 від 16.01.1989 року, № 53 від 16 травня 1989 року, № 85 від 16.07.1987 року, № 36 від 16.04.1987 року, № 12 від 18.02.1987 року, № 93 від 15.06.1986 року, № 63 від 21.04.1986 року, № 4 від 18.03.1986 року, № 24 від 19.02.1986 року, № 7 від 20.01.1986 року, № 203 від 18.12.1986 року, № 178 від 14.11.1986 року, № 114 від 16.07.1986 року, № 4 від 15.01.1985 року, № 21 від 25.02.1985 року, № 63 від 16 травня 1985 року, № 74 від 16 червня 1985 року, № 95 від 16.07.1985 року, № 128 від 17.10.1985 року , № 142 від 15.11.1985 року, № 4 15.01.1984 року, № 75 від 15.05.1983 року, № 93 від 15.07.1983 року, № 117 від 16.09.1983 року, № 8 від 15.03.1981, № 21 від 15.03.1981, № 47 від 15.06.1981 року, № 65 від 17.08.1981 року, № 82 від 16.10.1981 року, № 100 від 15.12.1981 року, № 79 віл 15.07.1982 року, № 127 від 14.12.1982 року, № 7 від 16.01.1980 (а.с. 237-238 том 1, а.с.1-2 том 2, а.с.7-8 , а.с.21, 26-29, 30-32, 89, 91 , 99-102, 105-110, 111-118, 122-123, 126-127, 129-130, 142-144, 148-159, 162-164 том 2) ОСОБА_1 закріплений за маршрутом АТП- Залізничний Вокзал та в резерві у вказаному маршруті у складі бригади № 3. При цьому в наказах (а.с. 166-192 том 2), крім кінцевого пункту Залізничний вокзал є пункти призначення: Альошинське, Лемешівка. Згідно наказу № 51 від 15.04.1984 року (а.с.131 том 2) ОСОБА_1 закріплений за маршрутом Сільгосп-техніка- Залізничний вокзал.

Разом з тим, згідно довідки № 03-22/394 від 17.06.2015 року поданої органом місцевого самоврядування з 1977 по 2010 роки населений пункт село Вокзал-Городня не входило до території міста Городня.

З показань свідків: ОСОБА_10 (водія), ОСОБА_11 (диспетчера), ОСОБА_12 (колишнього керівника) , запрошених третіми особами, встановлено, що кінцевий пункт призначення (у конкретно визначених маршрутах проміжний пункт призначення) «Залізничний вокзал» розміщений у с. Вокзал-Городня, тобто за межами адміністративної одиниці міста Городня і вказаний пункт призначення належить до приміського маршруту. Внаслідок особливостей невеликого за територією міста Городня суто міських маршрутів транспортне підприємство за часів роботи позивача не мало.

У вище згаданих наказах встановлена періодичність: до дати вказаної в наказі, або дати прийняття інших наказів.

Крім того, затверджені в наказах маршрути, перекликаються з тими маршрутами, на яких протягом діяльності позивача, були виявлені випадку порушення дисципліни: перевезення безбілетних пасажирів, виявлення нетверезого стану водія , про що йдеться в актах, доповідних записках і поясненнях представлених суду для дослідження (а.с.53-72, 136-186 том 1).

Обґрунтування стороною позивача своєї роботи на міських маршрутах з посиланням на наказ № 40 від 11 липня 1995 року (а.с. 52 том 2), згідно з яким 27.06.1995 року водій ОСОБА_1 віпрацювавши першу зміну на міському маршруті, не повідомив диспетчера і самовільно відпрацював другу зміну, як і посилання на наказ № 29 від 14 травня 1996 року (а.с. 53 том 2) за яким ОСОБА_1 був усунутий з міського маршруту № 1 внаслідок стану спяніння не є підставою для визнання його водієм міського пасажирського транспорту, виходячи із сукупності інших вище згаданих наказів.

У наказах № 82 від 14.10.1991 року, № 74 вересень 1991 року, № 19 від 16.02.1990 року, № 86 від 16 серпня 1990 року , № 94 від 17.09.1990 року, № 103 від 15.10.1990 року, № 109 від 15.11.1990 року (а.с. 76, 81-82,83-88 том 2), йдеться про маршрут № 5 Центральна районна лікарня та АТП № 1, СХТ № 2, у наказах № 96 від 15 вересня 1989 року, № 122 від 15.11.1989 року (а.с.92 -93 том 2) йдеться про рейс 5-50, 13-40 ЦРЛ № 5 Однак вказані накази не свідчать про регулярність виконання робіт міського пасажирського транспорту щодня тривалістю зміни протягом років.

За таких обставин, посилання позивача, що періоди його роботи як водія з 20.06.1977 р. по 31.03.2001 р. та з 01.04.2001 р. по 26.08.2010 р. мають зараховуватись до періоду роботи, що дає право на пільгову пенсію, не узгоджується з положенням п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки не доведено, що він виконував регулярні роботи як водій міського пасажирського транспорту не менше 12 років 6 місяців, з чим повязується шкідливість виробничого фактору та включення роботи до Списку.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі.

На підставі ґрунтовного правового аналізу дій відповідача, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для визнання його дій протиправними та ухвалення рішення про зобовязання вчинити дії, які, з урахуванням предмету дослідження, не можуть слугувати для призначення пільгової пенсії Позивачу.

Керуючисьст. 19 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у відповідності до ст.ст. 2,9,12,71,99,102,158-163,185-186 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні позовних вимог за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 Пенсійного фонду України в Городнянському районі Чернігівської області про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання зарахувати ОСОБА_1 до стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоду його роботи водія з 20.06.1977 р. по 31.03.2001 р. та з 01.04.2001 р. по 26.08.2010 р. відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області, з одночасним надісланням її копії особою, що подає апеляційну скаргу, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Карпинська Н.М.