Справа № 127/23385/14-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/23385/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Федчишен С.А.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

18 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.,

суддів: Ватаманюка Р.В., Мельник-Томенко Ж. М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Майданюк Я.Л.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання протиправними рішень та зобов'язання перерахувати пенсію,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання протиправним та скасування розпоряджень від 12.01.2005 року та від 20.05.2005 року №117162; зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 за коефіцієнтом, який був встановлений при призначенні їй пенсії по інвалідності та з урахуванням середньої заробітної плати по галузі економіки за 2002 рік в розмірі 524,14 грн., з урахуванням додаткового стажу 5 років 2 місяці 28 днів, з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку, та виплати різницю між перерахованою та фактично отриманою пенсією з 12.01.2005 року по дату набрання законною сили постанови суду; подальшу виплату здійснювати з урахуванням коефіцієнта, який був встановлений при призначенні пенсії по інвалідності 27.09.1988 року.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.05.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржила його в апеляційному порядку.

Заслухавши суддю-доповідача та думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи наступне.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні з 27.09.1988 року та отримувала пенсію по ІІ групі інвалідності від загального захворювання. Загальний стаж роботи на момент призначення пенсії склав 29 років 2 місяці 1 день.

01.04.2004 року розмір її пенсії було перераховано відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до статті 33 якого (в редакції, що діяла до 24.11.2004 року) пенсія по інвалідності, зокрема, інвалідам ІІ групи призначається у розмірі 90 % пенсії за віком, обчисленої відповідно до статті 27 і 28 цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв'язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону (для жінок - 55 років), та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Так, позивачеві було обчислено пенсію з урахуванням страхового стажу 34 роки 4 місяці 29 днів (29 років 2 місяці 1 день + 5 років 2 місяці 28 днів). Заробітна плата була визначена за період роботи з 01.06.1987 по 30.04.1988 року та з 01.06.1988 по 30.06.1988 року.

З 24.11.2004 року набули чинності зміни до статті 33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якими передбачено, що за наявності у непрацюючих інвалідів ІІ групи, зокрема, у жінок 20 років страхового стажу, за їх вибором пенсія по інвалідності призначається в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статтей 27 і 28 цього Закону.

12.01.2005 року пенсію позивачу було обчислено по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України, оскільки зміни, що внесені до статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", набрали чинності 12.01.2005 року, перерахунок пенсії було здійснено саме з 12.01.2005 року.

11.05.2005 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію по віку.

Відтак, позивачу було призначено пенсію за віком з урахуванням стажу 29 років 2 місяці 1 день, при чому при обрахунку період з дня встановлення пенсії по інвалідності до досягнення пенсійного віку (5 років 2 місяці 28 днів) не враховувалось, у зв'язку із тим, що це не було передбачено чинним законодавством. Заробітна плата була визначена за період роботи з 01.06.1987 по 30.04.1988 року та з 01.06.1988 по 30.06.1988 року, із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік (306,45 грн.), а коефіцієнт стажу - 0,29167.

Позивач вважає незаконним такий перерахунок пенсії, оскільки при перерахунку не було враховано заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2004 рік та період 5 років 2 місяці 28 днів, що призвело до зменшення розміру її пенсії.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідачем нарахування та виплата пенсії здійснювалась згідно з діючим законодавством, а тому підстав для задоволення позову не має.

Судова колегія погоджується із рішенням суду першої інстанції по суті спору з врахуванням наступного.

11.05.2005 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами.

У частині 1 статті 43 зазначеного Закону встановлено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Так, у частині 2 статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Отже, для переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, відповідачем здійснено перерахунок пенсії по інвалідності, яка була їй призначена 27.09.1988 року, при цьому враховано заробітну плату за період з 01.06.1987 по 30.04.1988 року та з 01.06.1988 по 30.06.1988 року (загальний стаж 29 років 2 місяці 1 день), оскільки позивач потім не працювала, та застосовано середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Таким чином, період з дня встановлення пенсії по інвалідності до досягнення пенсійного віку (5 років 2 місяці 28 днів) до страхового стажу не враховувався, оскільки це не було передбачено чинним на той час законодавством.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач здійснив перерахунок пенсії за заявою позивача від 11.05.2005 року правомірно та відповідно до вимог чинного на той законодавства, а тому підстав для задоволення позову не має.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 25 червня 2015 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В.

ОСОБА_4