Справа № 813/2512/15
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року № 813/2512/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Гулкевич І.З.,

за участю секретаря Капустинської Н.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Дашавський завод композиційних матеріалів» до Управління Пенсійного фонду України у м.Стрию та Стрийському районі Львівської області про визнання протиправними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за жовтень-листопад 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Дашавський завод композиційних матеріалів» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Стрию та Стрийському районі Львівської області у якому просить визнати протиправними та скасувати розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення за жовтень та листопад 2014 року про відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що в розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за жовтень та листопад 2014 року неправильно встановлено 100% відшкодування підприємством пільгових пенсій за осіб, і не враховано те, що вказані особи в розрахунках працювали в шкідливих умовах після 1 січня 1992 року період, який був меншим повного стажу для призначення пільгових пенсій. На думку позивача, підприємство повинно відшкодовувати тільки ту частину витрат Пенсійного Фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, яка стосується періоду роботи особи після 01.01.1992 року,тому частка відшкодування пільгових пенсій підприємством повинна бути значно менша, ніж в розрахунках відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав наведених у позовній заяві, просив позов задоволити повністю.

Відповідач подав заперечення на адміністративний позов, в яких вказує на те, що відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону (станом на 01.01.1992 року) повний стаж роботи на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством. Отже, на думку відповідача право на пенсію за ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має та особа, яка працювала на роботах із шкідливими і важкими умовами праці тільки до 01.01.1992 року та за наявності віку і стажу за раніше діючим законодавством. Оскільки, працівникам ДП «Дашавський завод композиційних матеріалів» пенсії призначені за нормою «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», такі пенсії підлягають відшкодуванню на загальних підставах.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, причини не явки не повідомив, належним чином повідомлений.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі факти, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що позивач Державне підприємство «Дашавський завод композиційних матеріалів» перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в м.Стрию та Стрийському районі Львівської області як платник страхового внеску.

Відповідачем у жовтні та листопаді 2014 року були надіслані позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які отримані позивачем, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії зa віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону, в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до вищезазначеної статті Управлінням Пенсійного фонду на підставі довідок про підтвердження наявного трудового стажу, подань про призначення пенсій, протоколів про призначення пенсій, довідок про фактичну виплату пенсій, призначено пенсії на пільгових умовах та своєчасно і в повному обсязі виплачено особам, зазначених у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за жовтень-листопад 2014 року.

Порядок відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663 (далі Інструкція №21-1).

Відповідно до пункту 6.2 Інструкції №21-1, підприємство зобов'язане відшкодовувати органам Пенсійного фонду розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій пропорційно стажу роботи працівника на зазначеному підприємстві.

Як визначено в пункті 6.1 Інструкції №21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до пункту 6.4 зазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

А пунктом 6.8 цього нормативно-правового документу визначалось, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.10. зазначеної Інструкції встановлено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Із досліджених письмових доказів, а саме: довідок про підтвердження наявного трудового стажу, протоколів про призначення пенсій, довідок про фактичну виплату пенсій, призначені пенсії на пільгових умовах і відповідачем здійснювалась їх виплата. А тому витрати на виплату та доставку пенсій підлягають відшкодуванню позивачем.

Таким чином, Управління у разі понесення фактичних витрат на доставку та виплату пільгових пенсій зобов'язане направити відповідний розрахунок підприємству.

Пільгові пенсії призначені особам, які зазначені в розрахунках за жовтень-листопад 2014 року, призначені відповідачем відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, на позивача покладено обов'язок у повному обсязі відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій.

Також суд зазначає, що розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є повідомленням, яким підприємствам доводять до відома суму коштів, котрі необхідно сплатити відповідно до положень Закону.

Таким чином, цей розрахунок не є рішенням суб'єкта владних повноважень. Інструкція також не визначає розрахунок як рішення Пенсійного фонду України.

Розрахунок лише спонукає підприємство добровільно виконати обов'язок, котрий передбачений Законом.

У разі ж невиконання обов'язку Інструкція не передбачає прийняття певного рішення.

Такий борг стягується виключно на підставі судового рішення.

І саме під час розгляду позову про стягнення витрат на доставку та виплату пільгових пенсій суд перевіряє наявність у органу Пенсійного фонду України повноважень щодо донарахування коштів за минулі періоди і правильність складання розрахунку.

Відсутність ж у Підприємства боргу перед Управлінням може бути встановлена лише при розгляді позову про стягнення коштів.

Отже, складання та надіслання розрахунків ніяким чином не порушило права та інтереси позивача.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач як субєкт владних повноважень надав суду достатні докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача безпідставні, не підтверджені матеріалами справи, не доведені у судовому засіданні, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністтю.

Судові витрати покласти на позивача.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 26 червня 2015 року

Суддя Гулкевич І.З.