Справа № 149/1495/15-а
Суддя: Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/1495/15-а
Провадження №2-а/149/34/15 Номер рядка звіту 18
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.06.2015 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді: Гончарук-Аліфанової О. Ю.,

при секретарі Шустер О. О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державтоінспекції УМВС України у Вінницькій області, інспектора ДПС ВДАІ з ОТ м. Хмільника та Хмільницького району ОСОБА_2, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ДАІ УМВС України у Вінницькій області, інспектора ДПС ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 126 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою інспектора Кузьмінського С. С. від 25 травня 2015 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн., вважаючи зазначену постанову незаконною, прийнятою з порушенням вимог ст. ст. 245, 268, 276, 278, 279, 280 КУпАП, ст. 11 ЗУ «Про міліцію», та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в його діях не було складу адміністративного правопорушення, просив скасувати постанову, винесену інспектором Кузьмінським С. С. та закрити провадження по справі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Пояснив, що з ОСОБА_2 у нього тривалий час неприязні стосунки, під час вчинення інкримінованого йому діяння, він не керував ТЗ, оскільки за кермом був ОСОБА_3, тому підстав для пред'явлення посвідчення водія працівнику ДАІ не було. Крім того, звернув увагу на те, що інспектором не було залучено свідків, які перебували на місці події, а було викликано працівників таксі, яких записано свідками складання протоколу, вважаючи такі дії уповноваженої особи неправомірними та такими, що суперечать закону, просив скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити за відсутності події і складу правопорушення. Також подав клопотання про визнання недопустимим доказу відео, наданого відповідачем, посилаючись на те, що воно здобуто незаконним шляхом, оскільки побутовий відео реєстратор не включено до наказу № 33, відтак здійснювати фіксування на нього працівникам міліції заборонено.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, надавши заперечення, просили відмовити в задоволенні позову, оскільки позовні вимоги необґрунтовані, безпідставні та надумані, вважали свої дії по винесенню оскарженої постанови такими, що відповідають закону, в якості доказу надали CD диск з місця події. Відповідач ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи у його відсутності (а. с. 21)

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши заперечення, надані сторонами письмові докази, пояснення свідків, переглянувши надані сторонами відео, судом встановлено таке.

Автомобіль VOLKSWAGEN 35, д. н. з. АВ 9865 ВІ зареєстровано за ОСОБА_1 (а. с. 11).

Постановою інспектора ДПС ОСОБА_2 серії ПС1 № 485635 від 25 травня 2015 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення штраф у сумі 425 грн (а. с. 10). Вказана постанова мотивована тим, що 25 травня 2015 року о 23 год. 47 хв. ОСОБА_1 в м. Хмільнику по вул. Комарова керував ТЗ VOLKSWAGEN 35, д. н. з. АВ 9865 ВІ, без посвідчення водія та не пред'явив документів на транспортний засіб.

З матеріалів справи вбачається, що вказана постанова була винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 031189 (а. с. 9), згідно якого дата вчинення діяння 24 травня 2015 року. Згідно протоколу, розгляд адміністративної справи призначено на 00.год. 20 хв. в м. Хмільнику по вул. Комарова.

Одним зі свідків правопорушення у вказаному протоколі зазначено ОСОБА_4, який, згідно дослідженого в судовому засіданні відеозапису працює в службі таксі та був викликаний інспектором для складання протоколу. Ця ж особа записана свідком в протоколі серії АП1 № 644679 від 03 листопада 2014 року, складеного щодо іншої особи. Хоча така практика залучення свідків не суперечить ст. 272 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України №950 від 04 жовтня 2013 року, суд не вбачає логіки у виклику осіб для залучення в якості свідків, при наявності очевидців події, які як свідки не залучені.

З пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , слідує, що під час події керував автомобілем саме він, а ОСОБА_1 їхав з ним в якості пасажира.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що події правопорушення вона не бачила, однак, коли працівники міліції під'їхали до її домогосподарства, куди приїхали ОСОБА_3 з ОСОБА_1, вона вийшла з будинку і спостерігала за оформленням документів та діями працівників міліції.

З наданого відповідачем диску вбачається, що автомобіль , схожий на VOLKSWAGEN, рухається 24 травня 2015 року близько 23 год. 44 хв. Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача та визнання вказаного відеозапису неналежним доказом, з огляду на те, що відсутність засобу фіксації в Наказі № 33, на який посилається позивач, сама по собі не спростовує фактичних даних, зафіксованих на вказаному засобі та не порушує прав та свобод людини. Аналогія з кримінальним процесом в цьому випадку не може бути застосована, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП не охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, тому, згідно практики ЄСПЛ (п. 82, 83 Рішення в справі «Енгель ті інші проти Нідерландів» від 08 червня 1976 року, п. 55 в Рішенні по справі «Гурепка проти України» від 06 вересня 2005 року, п. 38 Рішення у справі «Мерінарі проти Італії» від 27 вересня 2011 року), термін «кримінальне правопорушення» до нього не застосовується. Відеомонтаж вказаного запису, позивачем не доведено, клопотань про призначення відповідної експертизи суду не надійшло.

З наданого позивачем диску вбачається, що інспектором Кузьмінським С. С. відбирались пояснення від свідків на капоті службового автомобіля. Пізніше інспектор на вимогу позивача пред'явив службове посвідчення, жетон.

Проаналізувавши надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову та направлення справи на розгляд компетентного органу, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно з ст. ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності; завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з' ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З розділу IV КУпАП вбачається, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження, що являється гарантією дотримання прав і свобод особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і забезпечує реалізацію вимог ст. 245 КУпАП.

Стаття 258 КУпАП передбачає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, адміністративне стягнення накладається і стягується на місці та наведено вичерпний перелік адміністративних правопорушень, які підпадають під вимоги вказаної статті. Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП до вказаного переліку не відноситься.

Згідно рішення Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, яке підлягає застосуванню до вказаних правовідносини на підставі ст. 55 Конституції України, ст. 8 КУпАП, словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

З оскаржуваної постанови та протоколу, на підставі якого була винесена постанова, вбачається, що в порушення вимог КУпАП, постанова була винесена інспектором на місці вчинення діяння, що суперечить вимогам закону в частині дотримання порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, що потягло за собою порушення прав ОСОБА_1, передбачених ст. 268 КУпАП.

ЄСПЛ у п. 88 Рішення у справі «ОСОБА_6 проти України» від 09 січня 2013 року дійшов до висновку, що «судом» в матеріально-правовому значенні цього терміну в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути конкретний національний орган, який не входить до судової системи, тому, інспектор Кузьмінський С. С., вирішуючи справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, та виносячи обовязкове для виконання рішення діяв як суд. Оскільки при цьому було допущено порушення встановленого законом порядку розгляду справи, суд приходить до висновку про порушення права ОСОБА_1 на суд, встановлений законом, згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 2 ст. ст. 293 КУпАП якщо буде встановлено, що постанову винесено посадовою особою неправомочною вирішувати цю справу, така постанова скасовується та надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

З огляду на те, що розгляд справи інспектором Кузьмінським С. С. порушує принцип безсторонності, оскільки інспектор не може поєднувати функції обвинувачення та суду, суд вважає, що оскаржувану постанову було винесено неправомочною особою.

За таких обставин, постанова ПС1 № 485635 від 25 травня 2015 року підлягає скасуванню, а справа направленню на розгляд компетентного органу - Відділення ДАІ Хмільницького РВ УМВС у Вінницькій області.

На підставі ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 55, 58 Конституції України, ст. ст. 8, 222, 288, ч. 2 ст. 293 КУпАП, Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, керуючись ст. ст. 71, 94 159, 160, 161, 163, 167, 171-2, 185, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задоволити частково.

Скасувати постанову серії ПС1 № 485635 від 25 травня 2015 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Справу надіслати на розгляд компетентного органу - Відділення ДАІ Хмільницького РВ УМВС у Вінницькій області.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, судові витрати відповідно до задоволених позовних вимог, в розмірі 36 (тридцять шість) грн 54 (п'ятдесят чотири) коп.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя: /підпис/

Повний текст постанови виготовлено 26 червня 2015 року.

З оригіналом вірно: