Справа № 815/5741/14
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 р. Справа № 815/5741/14

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря Шановської М.О.

за участю представника апелянта ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_4, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому з урахуванням уточнень від 28.11.2014 року, просив: визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2014 р. № 1062 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника УВБ в Одеській області (підпорядкованого ДВБ МВС). відповідно до якого ОСОБА_3 було звільнено з органів внутрішніх справ України; визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України від 18.09.2014 р. № 1895 о/с По особовому складу, відповідно до якого майора міліції ОСОБА_3 (М-239301), який перебував у розпорядженні МВС за посадою заступника начальника управління внутрішньої безпеки в Одеській області (підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки) було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п. 64 є за порушення дисципліни; поновити ОСОБА_3 на службі в органах внутрішніх справ України у розпорядженні МВС за посадою заступника начальника управління внутрішньої безпеки в Одеській області.

В обґрунтування позову послався на те, що ніяких фактів негідної поведінки з його боку допущено не було. Негідна поведінка мала місце з боку громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджують також публікації в засобах масової інформації. Позивач вказав, що його було звільнено у період тимчасової непрацездатності, що підтверджується випискою з історії хвороби № 8575/749, чим порушено вимоги ч.3 ст.40 КЗпП України та ч.2 ст.18 Дисциплінарного статуту. Крім того, позивач вказав, що не був під підпис ознайомлений із наказом МВС України від 17.09.2014 р. № 1062, також йому не було видано трудову книжку, поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки він не отримував, тому накази Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2014 року та від 18.09.2014 року не відповідають вимогам закону, порушують його законні права та підлягають скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду від 31 березня 2015 року скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рапорту ОСОБА_3 від 11.07.2014 року наказом МВС України від 22.07.2014 року № 1364 о/с позивача було звільнено з посади заступника начальника УВБ в Одеській області, та зараховано в розпорядження МВС за цією посадою відповідно до підпункту г пункту 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 21.07.2014 року (а.с.42).

У ніч з 22.08.2014 року на 23.08.2014 року позивач, перебуваючи поза службою у цивільному одязі, відпочивав у кафе-барі Утьосов. Під час відпочинку між ОСОБА_3 та начальником відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Прокуратури Одеської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 та його братом ОСОБА_6 виникла конфліктна ситуація, в результаті якої ОСОБА_3 пошкодив мобільний телефон Apple IPhone 3, що належить громадянину ОСОБА_6

На місце події працівниками закладу було викликано наряд міліції, який прибув до кафе-бару Утьосов приблизно о 05.00 годині. Наряд міліції Іванків-16 у складі молодших інспекторів СРГЗ батальйону міліції охорони №1 УДСО при ГУ МВС України в Одеській області старших сержантів ОСОБА_7, ОСОБА_8 та міліціонера-водія старшого сержанта ОСОБА_9 супроводив учасників конфлікту до Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області.

23.08.2014 року о 06.00 годині до Управління внутрішньої безпеки в Одеській області з чергової частини ГУМВС України в Одеській області надійшла інформація про те, що в кафе-барі Утьосов, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська 2, сталася конфліктна ситуація за участю колишнього заступника начальника управління внутрішньої безпеки в Одеській області ОСОБА_3.

У Приморському райвідділі міліції громадянин ОСОБА_6 написав заяву щодо умисного пошкодження його мобільного телефону, а також погроз фізичною розправою та образ на його адресу, яку було зареєстровано за № 36520 від 23.08.2014 року.

За результатом розгляду даної заяви, слідчим відділом Приморського РВ 23.08.2014 року розпочато кримінальне провадження № 0007693 за ч.1 ст. 296 КК України. В подальшому Приморським РВ матеріали даного кримінального провадження за вих. № 31/17-СО направлено до Прокуратури Одеської області. 11.11.2014 року Приморським РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007693 від 23.08.2014 року, закрито у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

В судовому засіданні також були допитані свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5, поясненням яких суд надав належну оцінку і зробив відповідні висновки щодо наявності обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи також вбачається, що 26.08.2014 року наказом Міністра внутрішніх справ України від 26.08.2014 року № 871 призначено службове розслідування за фактом надзвичайної події за участю окремих працівників МВС України, що мала місце 23.08.2014 року у м. Одесі, проведення якого доручено комісії у складі: заступника начальника ДВБ полковника міліції ОСОБА_12, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах оперативно-зонального контролю оперативно зонального управління ДВБ майора міліції ОСОБА_13 (а.с.39).

15.09.2014 року Міністром внутрішніх справ України затверджено висновок службового розслідування, за фактом надзвичайної події за участю окремих працівників МВС України, що мала місце 23.08.2014 року в м. Одесі, яким встановлено вчинення ОСОБА_3 грубих порушень п.1.2 р.4 п.1.4 р Правил поведінки професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, що виразилось у негідній поведінці в громадському місці. Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV, комісія вважала доцільним звільнити з органів внутрішніх справ України майора міліції ОСОБА_3, який перебував у розпорядженні МВС України. (а.с.37-38).

17.09.2014 року наказом МВС України № 1062 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника УВБ в Одеській області майора міліції ОСОБА_3, який перебував у розпорядженні МВС України, звільнено з органів МВС України за вчинення грубих порушень п 1.2 р.4, п. 1.4 р.5 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 28.02.2012 року № 155, що виразилось у негідній поведінці в громадському місці, відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV. (а.с.96).

18.09.2014 року на підставі наказу МВС України від 17.09.2014 року № 1062 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ № 1895 о/с По особовому складу, яким звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за п. 64 є (за порушення дисципліни) майора міліції ОСОБА_3 (М-239301), який перебував в розпорядженні МВС за посадою заступника начальника управління внутрішньої безпеки в Одеській області (підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки), з 18 вересня 2014 року. (а.с.98).

Відповідно до статті 1 Закону України Про міліцію від 20 грудня 1990 року №565-XII (далі за текстом - Закон № 565-XII), міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань. Статтею 7 даного Закону визначено, що міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції.

Відповідно до статті 18 Закону № 565-XII порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 25 Закону № 565-XII, працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року № 3640-ІV (далі за текстом - Дисциплінарний статут ОВС).

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та ОСОБА_6 працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно ст.2 Дисциплінарного статуту ОВС, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно ч.2 ст.5 Дисциплінарного статуту ОВС, особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Пунктом 8 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту ОВС встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Частиною 1 ст.13 Дисциплінарного статуту ОВС встановлено, що Міністрові внутрішніх справ України належить право накладати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, на всіх осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Згідно ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 року за № 541/23073, затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі за текстом Інструкція № 230).

Згідно п.1.2 Інструкції № 230, службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також зясування інших обставин.

Відповідно до п.5.1 Інструкції № 230, службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

Відповідно до вимог п.6.3.2 Інструкції № 230 ОСОБА_3 брав участь у сліжбовому розслідуванні за фактом подій, що мали місце 23.08.2014 року в кафе-барі Утьосов в м. Одесі та надав письмові пояснення.

Стосовно цього суд доречно зазначив, що передбаченим п.6.3.5 Інструкції № 230 правом ознайомлення з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, ОСОБА_3 не скористався, оскільки відповідного рапорту він не подавав. Тому порядок та строки проведення службового розслідування, права позивача під час його проведення відповідачем порушені не були.

Службовим розслідуванням було встановлено, що в ніч з 22 на 23 серпня 2014 року у кафе-барі Утьосов в м. Одесі ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння в громадському місці, вступив у конфліктну ситуацію з громадянами ОСОБА_5 і ОСОБА_6, в результаті якої пошкодив мобільний телефон останнього.

Наказом МВС України від 22.02.2012 року № 155, зареєстрованим Мінтерстві юстиції України 25 квітня 2012 р. за № 628/20941, затверджено Правила поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішних справ України (далі за тексом Правила).

Згідно п.1.2 розділу IV вказаних Правил, норми професійної етики вимагають від працівника, зокрема: поводитися з почуттям власної гідності, доброзичливо і відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи у громадян повагу до органів внутрішніх справ і готовність співпрацювати з ними; постійно контролювати свою поведінку, почуття і емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на службові рішення, уміти передбачати наслідки своїх вчинків і дій; поводитись з усіма категоріями громадян однаково коректно незалежно від їх службового чи соціального становища

Відповідно до п.1.4 розділу V Правил, у спілкуванні з громадянами з боку працівника неприпустимі, зокрема: надмірний тон, грубість, некоректність зауваження, предявлення неправомірних, незаслужених звинувачень; погрози, образливі вирази або репліки; суперечки, дискусії та дії, що перешкоджають нормальному спілкуванню або провокують протиправну поведінку.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з думкою суду щодо обгрунтованості висновків службового розслідування, проведеного згідно наказу МВС України від 26.08.2014 року № 871, стосовно того, що позивач, перебуваючи у стані алкогольного спяніння в громадському місці, вступив у конфліктну ситуацію з громадянами, пошкодив мобільний телефон громадянина, чим допустив негідну поведінку та грубо порушив п.1.2 розділу IV та п.1.4 розділу V Правил.

Згідно з п. 64 є Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою КМ України від 29 липня 1991 р. № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Колегія суддів також вважає, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення відповідачем було враховано вимоги ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС, щодо врахування тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації.

Стосовно посилання позивача на те, що його було звільнено у період тимчасової непрацездатності на порушення вимог ч.3 ст.40 КЗпП України та ч.2 ст.18 Дисциплінарного статуту, слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що про свою хворобу позивач у встановленому порядку свого безпосереднього начальника не повідомив, доказів такого повідомлення суду не надав.

При цьому, ОСОБА_3 до суду надано довідку № 116 КУ Міська клінічна лікарня № 10 м. Одеси про лікування в період з 08 по 23 вересня 2014 року та виписку з історії хвороби № 8575/749. Проте, як зазначено вище, про свою хворобу він безпосереднього начальника не повідомив, листок непрацездатності в МКЛ № 10 в установленому законом порядку не оформив та не зареєстрував його в Лікарні з поліклінікою ГУМВС України в Одеській області, яка видавала позивачу 08.09.2014 року направлення до МКЛ № 10.

Також суд обґрунтовано зазначив у постанові, що позивач, в силу своїх службових повноважень за посадою заступника начальника УВБ в Одеській області, обізнаний про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян та порядок реєстрації листків непрацездатності, виданих цивільними закладами охорони здоровя, у відомчих закладах МВС.

Згідно довідок про тимчасову непрацездатність № 5844 від 01.08.2014 року та № 6327 від 21.08.2014 року, виданих Лікарнею з поліклінікою ГУМВС України в Одеській області, позивач хворів в період з з 01 по 20 серпня 2014 року та з 21 серпня до 29 серпня 2014 року, відповідно. (а.с.8, 9). При цьому, суд першої інстанції відзначив, що тривала хвороба не завадила позивачу у нічий час 22.08.2014 знаходитися у кафе-барі та вживати алкогольні напої.

Стосовно доводів позивача щодо не ознайомлення його під підпис із наказами МВС України про його звільнення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки згідно листа УВБ в Одеській області № 18/16-544 від 13.10.2014 року, на виконання листа ДВБ МВС України № 18/7 ЦА-5252 ознайомити ОСОБА_3 з копіями наказів від 17.09.2014 № 1062 та від 18.09.2014 № 1895 о/с не вдалося, тому як на неодноразові телефонні дзвінки та прохання ознайомитися з вказаними наказами ОСОБА_3 повідомляв відмовою. (а.с.40).

Крім того, згідно листа УВБ в Одеській області № 18/16-605 від 04.11.014 року, ОСОБА_3 за дорученням ДВБ МВС України 30.10.2014 року було запропоновано прибути до місця розташування управління для отримання трудової книжки та військового квитка, проте ОСОБА_3 до управління не прибув. (а.с.91).

В судовому засіданні апеляційної інстанції, за клопотанням позивача був допитаний свідок ОСОБА_6, який заперечував факт причетності позивача до вищезазначеної події в барі Утьосов. Однак колегія суддів вважає, що вони не є правдивими, оскільки спростовуються усіма добутими судом першої та апеляційної інстанцій доказами.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при винесенні відповідачами спірних наказів не було порушено вимог чинного законодавства, оскільки службове розслідування та накладення дисциплінарного стягнення були проведені за фактом грубого порушення позивачем службової дисципліни, яке виразилося в тому, що позивач, перебуваючи у стані алкогольного спяніння в громадському місці, вступив у конфліктну ситуацію з громадянами, пошкодив мобільний телефон громадянина, чим допустив негідну поведінку.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржуване судове рішення є законними та обґрунтованими, і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 254 КАС

України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_4, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: