Справа № 809/3532/14
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Справа № 876/10944/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Носа С.П.., ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2014 року у справі за її позовом державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ :

31 жовтня 2014 року державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області (далі ДПІ) звернулася до суду з поданням, у якому просила стягнути з державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» (далі ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго») податковий борг шляхом стягнення коштів з банківських рахунків в сумі 631347,00 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2014 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач ДПІ просить оскаржуване судове рішення скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідачем 20 жовтня 2014 року подано до ДПІ у м. Івано-Франківську податкову декларацію з податку на додану вартість (далі ПДВ) за вересень 2014 року. Однак, самостійно задекларовані зобовязання відповідачем у встановлений строк не сплачені і на момент розгляду справи податковий борг з ПДВ за вересень 2014 року становить 631347,00 грн. Стверджує, що податкові вимоги, які надсилались ДПІ, отримані уповноваженою особою відповідача, не оскаржувались, а тому сума грошового зобовязання, яка є предметом стягнення, вважається узгодженою.

При цьому апелянт вважає, що загальний порядок стягнення податкового боргу, передбачений ст. 95 Податкового кодексу України (далі ПК України), не встановлює виключення для комунальних підприємств щодо можливості стягнення податкового боргу з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують дані підприємства.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні подання ДПІ, суд першої інстанції виходив із того, що майно ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» закріплене за ним на праві господарського відання. Особливості погашення податкового боргу комунальних підприємств встановлені ст. 96 ПК України.

Судом встановлено, що майно ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» перебуває у податковій заставі. При цьому ДПІ у відповідності до ст. 95 ПК України не здійснювала продаж внесеного в податкову заставу майна ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго».

Таким чином, на думку суду першої інстанції, звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно, у порядку, визначеному ст. 183-3 КАС України, без дотримання порядку, встановленого ст. 96 ПК України, є недопустимим і у задоволенні подання ДПІ про стягнення коштів з ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» за податковим боргом у сумі 631347,00 грн. слід відмовити.

Даючи оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із таких міркувань.

Як слідує з матеріалів справи, 28 лютого 1996 року виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради здійснено державну реєстрацію юридичної особи ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», єдиним засновником якого є Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області.

При судом безспірно встановлено, що ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» має податковий борг в сумі 631347,00 грн., який виник по сплаті податкового зобов'язання з ПДВ за березень 2013 року в розмірі 631347,00 грн. відповідно до своєї податкової декларації.

Абзацом 1 п. 59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 цього ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковим органом виставлено ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» першу податкову вимогу від 12.05.2004 року № 1/1064/14760/24-1-205 та другу податкову вимогу від 14.06.2004 року № 2/1269/18768/10/24-1-205, які були отримані представником ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» (а.с. 8).

Пунктами 95.1 та 95.2 ст. 95 ПК України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У відповідності до п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Разом із тим, відповідно до пп. 96.1.1 п. 96.1 ст. 96 ПК України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради.

Пунктом 96.3 ст. 96 ПК України передбачено, що відповідь щодо прийняття одного із зазначених у п.п. 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Виходячи із системного аналізу наведених правових норм апеляційний суд погоджується із доводами апелянта про те, що приписи п. 96.2 та п. 96.1 ст.96 ПК України щодо особливостей погашення податкового боргу комунальних підприємств підлягають застосуванню лише після вчинення податковим органом заходів, передбачених ст. 95 цього Кодексу, зокрема стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Одночасно апеляційний суд погоджується із думкою апелянта про те, що загальний порядок стягнення податкового боргу, передбачений ст. 95 ПК України, не встановлює виключень для комунальних підприємств щодо можливості стягнення податкового боргу з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують дані підприємства.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що вимоги ДПІ про стягнення з ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» податкового боргу в сумі 631347,00 грн. шляхом стягнення коштів з банківських рахунків є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області задовольнити.

Скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2014 року у справі № 809/3532/14 та прийняти нову, якою подання державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області задовольнити.

Стягнути з державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» податковий борг в сумі 631347 (шістсот тридцять одна тисяча триста сорок сім) грн. 00 коп. шляхом стягнення коштів з банківських рахунків:

№ 1 МФО 320843 ПАТ «Укргазпромбанк»;

№ 1 МФО 320843 ПАТ «Укргазпромбанк»;

№ 1198 МФО 320854 ПАТ «Діамантбанк»;

№ 3201 МФО 322670 Київської філії АКБ «НОВИЙ» у м. Києві;

№ 5772 МФО 336503 Івано-Франківської філії АТ «Ощадбанк» у м. Івано-Франківську;

№ 5772 МФО 336503 Івано-Франківської філії АТ «Ощадбанк» у м. Івано-Франківську;

№ 5772 МФО 336503 Івано-Франківської філії АТ «Ощадбанк» у м. Івано-Франківську;

№ 5772 МФО 336503 Івано-Франківської філії АТ «Ощадбанк» у м. Івано-Франківську;

№ 5772 МФО 336503 Івано-Франківської філії АТ «Ощадбанк» у м. Івано-Франківську;

№ 5772 МФО 336503 Івано-Франківської філії АТ «Ощадбанк» у м. Івано-Франківську;

№ 5772 МФО 336503 Івано-Франківської філії АТ «Ощадбанк» у м. Івано-Франківську;

№ 9031 МФО 336677 Івано-Франківської філії ПАТ КБ «Приватбанк» у м. Івано-Франківську;

№ 4680 МФО 336677 Івано-Франківської філії ПАТ КБ «Приватбанк» у м. Івано-Франківську;

№ 1 МФО 336161 Івано-Франківської філії ВАТ «Кредобанк» у м. Івано-Франківську;

№ 1 МФО 336161 Івано-Франківської філії ВАТ «Кредобанк» у м. Івано-Франківську;

№ 1405 МФО 336310 ПАТ «Ідея Банк»;

№ 1388 МФО 336354 Івано-Франківської філії ПАТ «Промінвестбанк» у м. Івано-Франківську;

№ 1388 МФО 336354 Івано-Франківської філії ПАТ «Промінвестбанк» у м. Івано-Франківську;

№ 1637 МФО 321723 ПАТ «БТА Банк»;

№ 0002 МФО 836014 ГУ ДКС України в Івано-Франківській області;

№ 2684 МФО 836014 ГУ ДКС України в Івано-Франківській області;

№ 2684 МФО 836014 ГУ ДКС України в Івано-Франківській області;

№ 4990 МФО 305266 ПАТ КБ «Південкомбанк»;

№ 8002 МФО 300131 АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

№ 8001 МФО 300131 АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

№ 8001 МФО 300131 АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

№ 8001 МФО 300131 АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

№ 3868 МФО 300670 ПАТ «КБ Хрещатик»

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді С.П.Нос

ОСОБА_1