Справа № 803/1308/15-а
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. ЛуцькСправа № 803/1308/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого, cудді Смокович В.І.,

при секретарі судового засідання Литвиненко І.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2А.) звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (далі відповідач, управління, УДАІ УМВС України у Волинській області) про стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу за період з 30 травня 2014 року по 29 травня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника УМВС України у Волинській області від 29 травня 2014 № 114 о/с ОСОБА_2 - інспектора дорожньо-патрульної служби (за рахунок м/б*) взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби ДАІ, підпорядкованої УМВС України у Волинській області звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, з 30 травня 2014 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі №803/1214/14 визнано протиправним і скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 29 травня 2014 року № 114 о/с По особовому складу в частині звільнення з 30 травня 2014 року старшини ОСОБА_2 із служби в органах внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) з посади інспектора дорожньо-патрульної служби (за рахунок м/б*) взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої Управлінню Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, згідно з п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Поновлено ОСОБА_2 з 30 травня 2014 року на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби (за рахунок м/б*) взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої Управлінню Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області.

При цьому, у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було відмовлено у звязку з тим, що належним відповідачем за цією вимогою є УДАІ УМВС України у Волинській області, яке не було залучено у справі №803/1214/14 як відповідач.

З наведених підстав позивач просить суд стягнути з Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області грошове утримання за час вимушеного прогулу за період з 30 травня 2014 року по 29 травня 2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Додатково пояснив, що ОСОБА_2 після звільнення на оплачуваній роботі не працював.

Представник відповідача, субєкта владних повноважень, у судове засіданні не зявився, але у заяві від 24 червня 2015 року просить розглядати справу за його відсутності (а.с.27).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі №803/1214/14 визнано протиправним і скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 29 травня 2014 року № 114 о/с По особовому складу в частині звільнення з 30 травня 2014 року старшини ОСОБА_2 із служби в органах внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) з посади інспектора дорожньо-патрульної служби (за рахунок м/б*) взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої Управлінню Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, згідно з п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Поновлено ОСОБА_2 з 30 травня 2014 року на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби (за рахунок м/б*) взводу із забезпечення супроводження роти дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої Управлінню Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області.

Отже, на момент розгляду даної адміністративної справи, позивач рішенням суду, яке набрало законної сили та не скасоване, поновлений на роботі.

При цьому, як слідує зі змісту постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі №803/1214/14, у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було відмовлено у звязку з тим, що належним відповідачем за цією вимогою є УДАІ УМВС України у Волинській області, яке не було залучено у справі №803/1214/14 як відповідач.

За правилами частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обовязків, але не більш як за один рік.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 незаконно звільнили з роботи, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, тому на його користь слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Як слідує з довідки УДАІ УМВС України у Волинській області від 02 червня 2015 року №33, заробітна плата (грошове забезпечення) позивача за два місяці, що передують звільненню (березень та квітень 2014 року) становить 2 162,16 грн та 2 167,69 грн відповідно (а.с.22). Аналогічний розмір заробітної плати за ці місяці вказаний у наданій на вимогу суду довідці від 24 червня 2015 року (а.с.28).

Враховуючи, що у березні-квітні 2014 року було 40 робочих днів, тому середньоденний заробіток позивача становить 108,25 грн (4 329,85 грн / 40).

При цьому суд зауважує, що у довідці відповідача від 24 червня 2015 року розмір середньоденного заробітку розрахований невірно, а саме замість належних 40 робочих днів, УДАІ УМВС України у Волинській області помилково виходило з 42 робочих днів.

Період вимушеного прогулу у даному випадку становить з 31 травня 2014 року до 23 лютого 2015 року. При цьому до вказаного періоду судом не включений день звільнення 30 травня 2014 року оскільки він є останнім днем роботи позивача за який нарахована та виплачена заробітна плата, а також день постановлення судового рішення про його поновлення 24 лютого 2015 року, оскільки в цей день позивач повинен бути поновлений на посаді за судовим рішенням.

При цьому, не є в розумінні статті 235 Кодексу законів про працю України вимушеним прогулом період з 24 лютого 2015 року по 29 травня 2015 року, оскільки відповідно до статті 236 цього ж Кодексу, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Це означає, що за період 24 лютого 2015 року по 29 травня 2015 року не нараховується середній заробіток за період вимушеного прогулу, а, натомість, нараховується середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі. Для вирішення питання про стягнення цього заробітку, позивачу необхідно звертатися з відповідною заявою в межах адміністративної справи, в якій він був поновлений на посаді.

Отже, суд задовольняє позовні вимоги частково шляхом стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 31 травня 2014 року по 23 лютого 2015 року. В решті позову суд відмовляє.

Період з 31 травня 2014 року по 23 лютого 2015 року містить 185 робочих днів, а тому загальний розмір грошового утримання яке слід стягнути на користь позивача становить 20 026,25 грн (108,25 грн х 185).

За наведених обставин суд задовольняє позовні вимоги частково та присуджує на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 20 026,25 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, постанову суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць (який містить 23 робочих дні) у розмірі 2 489,75 грн слід звернути до негайного виконання.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Кодексу законів про працю України, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Стягнути з Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (43021, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15, ідентифікаційний код юридичної особи 24525635) на користь ОСОБА_2 (45644, Волинська область, Луцький район. с. Городище-1, вул. Миру, буд.106а, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31 травня 2014 року по 23 лютого 2015 року включно в розмірі 20 026,25 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 2 489,75 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят девять гривень сімдесят пять копійок) підлягає до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст постанови виготовлений 29 червня 2015 року.