Справа № 808/3599/14
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"21" травня 2015 р. справа № 808/3599/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Бердянську Запорізької області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року у справі №808/3599/14

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Бердянську Запорізької області

про стягнення витрат, -

встановив:

В червні 2014 року позивач звернувся суду першої інстанції до відповідача з позовом, в якому просив:

- зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області прийняти до заліку витрати на виплату допомоги на поховання громадянина ОСОБА_1, який отримував пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за грудень 2013 року в сумі 185,05 грн. та ОСОБА_2, яка отримувала пенсію по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за березень 2014 року в сумі 299,00 грн.;

- стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області витрати на виплату допомоги на поховання громадянина ОСОБА_1, який отримував пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за грудень 2013 року в сумі 185,05 грн. та ОСОБА_2, яка отримувала пенсію по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за березень 2014 року в сумі 299,00 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року позов задоволено частково, а саме: стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області витрати на виплату допомоги на поховання громадянина ОСОБА_1, який отримував пенсію по

інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за грудень 2013 року в сумі 185,05 грн. та ОСОБА_2, яка отримувала пенсію по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за березень 2014 року в сумі 299,00 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Зокрема, відповідач зазначив, що допомога на поховання відшкодовується Фондом, тільки у тому випадку, якщо смерть настала за наслідками отриманого нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що підтверджено висновками спеціальних медичних закладів. Висновків медико-соціальної експертної комісії про причинний зв'язок смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позивач ні у відділення ні до суду не надав.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач надіслав апеляційному суду заперечення, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач здійснив витрати на виплату та доставку допомоги на поховання пенсіонерів ОСОБА_1, ОСОБА_2, котрі отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за грудень 2013 року в сумі 185,05 грн. та за березень 2014 року в сумі 299,00 грн.

Відповідач не прийняв до заліку та відшкодування витрат у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують причинний зв'язок смерті зазначених громадян, які померли, з одержаним каліцтвом або професійним захворюванням, тобто із страховим випадком.

Відповідно до статті 4 Закону України «Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон України № 16/98) залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

У статті 25 Закону України № 16/98-ВР перелічені види соціальних послуг і матеріального забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням. Усі види страхування, крім медичного, включають в себе допомогу на поховання. Так, зокрема, до пенсійного страхування входить допомога на поховання пенсіонерів; до страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, - допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві); до страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання - допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (Закон України № 1105) Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язано співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

У статті 21 Закон України № 1105 визначено соціальні послуги та виплати, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Так, у разі настання страхового випадку він у встановленому законом порядку повинен, зокрема, своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачувати відповідні кошти йому або особам, які перебували на його утриманні; організовувати поховання померлого, відшкодовувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до частини 8 статті 34 Закон України № 1105 у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 826 від 11 липня 2001 року (далі Порядок № 826), регулює питання відшкодування Фондом таких витрат страхувальнику або сім'ї застрахованого, чи іншій особі, яка здійснювала поховання потерпілого, на організацію поховання та пов'язаних з цим ритуальних послуг. Витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких наведено Кабінетом Міністрів України (пункт 2 Порядку № 826). Організація поховання працівника, який загинув на виробництві або помер у лікарні під час лікування отриманої на виробництві травми, проводиться страхувальником (пункт 5 Порядку № 826).

Згідно з абз. 2 частини 9 статті 34 Закон України № 1105 у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Зі змісту частини 4 статті 26 Закону України № 16/98, частини 2 статті 24 Закону № 1105 вбачається, що в разі, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика та відшкодувати понесені ним витрати.

Як вбачається зі змісту норм Закону України № 1105 та Порядку № 826, затвердженого на виконання частини 8 статті 34 цього Закону, Фонд зобов'язаний відшкодовувати виплачені іншими страховиками суми допомоги на поховання лише тих осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто за умови наявності причинного зв'язку їх смерті з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Отже, допомога на поховання відшкодовується Фондом тільки у тому випадку, якщо смерть настала за наслідками отриманого нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що підтверджено висновками спеціальних медичних закладів.

З виписки із Акту огляду МСЕК (а. с. 21), Акту №2 про нещасний випадок на виробництві (а. с. 22), заяви від 12.12.2013 (а. с. 23), платіжного доручення (а. с. 25,26), вбачається, що смерть ОСОБА_1 настала за наслідками отриманих нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які підтверджуються висновками спеціальних медичних закладів. Разом з тим, з Листа від 12.12.2013 №3661/07 (а. с. 34), платіжного доручення (а. с. 35, 36), заяви від 18.03.2014 (а. с. 37), Свідоцтва про смерть серії І-НО №035201 (а. с. 39) вбачається, що ОСОБА_2 правомірно отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 21 Закону № 1105-ХІV. Відтак наявні правові підстави для відшкодування понесених витрат на поховання зазначених осіб за рахунок відповідача. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області витрати на виплату допомоги на поховання громадянина ОСОБА_1, який отримував пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за грудень 2013 року в сумі 185,05 грн. та ОСОБА_2, яка отримувала пенсію по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за березень 2014 року в сумі 299,00 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що ані Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності", ані Порядком № 5-4/4, не передбачений обов'язок підписати акт звірки, оскільки він розрахований на відсутність спору.

У випадку відсутності згоди на підписання актів звірки та прийняття до заліку витрат з боку відділень Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, тобто за наявності спору між Фондами, такий спір вирішується в судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, шляхом пред'явлення позову про стягнення цих сум, а не шляхом пред'явлення вимог про прийняття до заліку понесених витрат або вимог про підписання актів звірки.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Бердянську Запорізької області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року у справі №808/3599/14 залишити без мін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун