Справа № 489/2557/15-а
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №489/255715-а
номер провадження 2-а/489/169/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 червня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про скасування постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та зобовязання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення та зобовязати відповідача видалити з бази даних запис про скоєння правопорушення.

У обґрунтування вимог вказав, що 03.04.2015 інспектором ІДПС роти ДПС ДАІ з ОАТ м. Миколаєва прапорщиком міліції ОСОБА_2 відносно нього винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП, а саме за порушення вимог пункту 16.12 Правил дорожнього руху щодо не надання на перехресті рівнозначних доріг дороги транспортним засобам, що наближаються праворуч, та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Притягнення до адміністративної відповідальності позивач вважає неправомірним, так як не порушував правил дорожнього руху, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки не перебував за кермом автомобіля.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач представника в судове засідання не направив, про час та місце повідомлений належним чином. Заперечення проти позову від відповідача до суду не надійшли, а відтак спір підлягає вирішенню на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у ній докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 03.04.2015 інспектором ІДПС роти ДПС ДАІ з ОАТ м. Миколаєва прапорщиком міліції ОСОБА_2 відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що 25.04.2015 близько 10 год. 25 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 32213, державний номер НОМЕР_1, рухався у м. Миколаєві по вул. Пушкінській на рівнозначному перехресті з вул. Будьонного не дав дорогу автомобілю, який наближався до перехрестя праворуч.

Адміністративні матеріали розглянуто інспектором у день складання протоколу та винесено постанову серії ПС1 № 959117 від 03.04.2015, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП.

Із пояснень позивача встановлено, що копію постанови він отримав в державні виконавчій службі. На його домашню адресу постанова не надсилалася, а на місці вчинення адміністративного правопорушення від отримання її копії він відмовився, так як ПДР не порушував, оскільки не перебував за кермом, про що вказав в протоколі.

З його слів також встановлено, що водій, який перебував за кермом автомобіля та який допустив правопорушення, був стажером. Після зупинки транспортного засобу і до підходу інспектора покинув транспортний засіб. Щоб транспортний засіб не було розміщено на штраф майданчик протокол було складено відносно нього.

Позивач пояснив, що вбачається і із оспорюваної постанови, на якій відсутній його підпис, копія постанови надіслана позивачу на домашню адресу поштою.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які матеріали і фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до статті 280 наведеного Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У відповідності до вимог пункту 16.12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобовязаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Відповідно до приписів статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вказано вище, позивач пояснив, що не керував автомобілем ГАЗ 32213, державний номер НОМЕР_1 під час вчинення правопорушення, про що зазначив в протоколі.

Між ти, інспектор ДАІ не приділив наведеному значення, не встановив дійсної особи правопорушника та не вжив заходів щодо поміщення транспортного засобу на штраф майданчик.

За таких обставин, враховуючи відсутність належних і допустимих доказів, зокрема, вказаних в протоколі фото та свідків, суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача, у звязку із чим постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

Щодо закриття адміністративного провадження та зобовязання відповідача видалити з відповідної бази даних запис про скоєння позивачем правопорушення, то дані вимоги є зайвими, а тому задоволенню не підлягають.

Оскільки відповідач відноситься до органів державної влади, понесені відповідачем витрати на оплату судового збору в сумі 73,08 грн., що підтверджується квитанцією від 05.05.2015 № 381318344.5.1, підлягають присудженню на користь позивача з Державного бюджету України.

У звязку із визнанням рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 № 3-рп/2015 неконституційними положень частини другої статті 171-2 КАС України, постанова підлягає оскарженню в загальному порядку.

Керуючись статтями 9 11, 71, 161, 163, 171-2 КАС України, суд -

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову УДАІ УМВС України в Миколаївській області ПС1 № 959117 від 03.04.2015, винесену відносну відносно ОСОБА_1.

Присудити з державного бюджету на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 73,08 грн (сімдесят три гривні 08 коп.).

У іншій частині вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її проголошення. Особа, яка приймала участь у справі, але була відсутня при проголошенні судового рішення, вправі подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст постанови

підписано 30.06.2015.