Справа № 813/2093/13-а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року Справа № 876/9490/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Яворського І. О., Сапіги В. П.;

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р. С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2013 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби про визнання протиправним та недійсним податкового повідомлення-рішення ДПІ в Личаківському районі м. Львова № НОМЕР_1 від 13 листопада 2012 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що жодного діючого договору оренди земельної ділянки з позивачем не існує, відтак немає підстав для нарахування орендної плати за земельну ділянку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13 листопада 2012 року, прийняте Державною податковою інспекцією у Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем Державною податковою інспекцією в Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності ( ст.1 Закону).

Об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності ( ст.3 Закону).

Встановлено, що ухвалою сесії Львівської міської ради від 16 грудня 2004 року № 1942 передано приватному підприємцю ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку у м. Львові по вул. Зелена, 115 «а» для обслуговування споруд терміном на 10 років.

24 грудня 2004 року між Львівською міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки у м. Львові по вул. Зелена, 115 «а» для обслуговування споруд терміном на 10 років.

Ухвалою Львівської міської ради від 03 листопада 2005 року № 2787 внесено зміни до ухвали Львівської міської ради від 16 грудня 2004 року № 1942, слова «приватний підприємець ОСОБА_1 П.» замінено на «Приватне підприємство «Біком».

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 288 Податкового Кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Як вбачається із договору оренди від 24 грудня 2004 року орендарем зазначено приватного підприємця ОСОБА_1, проте, згідно довідки з ЄДРПО позивач не був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що податкове повідомлення-рішення ДПІ в Личаківському районі м. Львова № НОМЕР_1 від 13 листопада 2012 року - не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний звязок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

15 червня 2015 року Львівським апеляційним адміністративним судом отримано заяву дружини позивача про закриття провадження у справі у зв'язку із смертю позивача ОСОБА_1. На підтвердження факту смерті позивача до заяви долучено копію Свідоцтва про смерть (серія І-СГ № 318985) .

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення у встановленому порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, або ліквідації підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

У ч. 2 ст. 203 КАС України зазначено, що якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів переконана, що оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва, то оскаржувану постанову суду першої інстанції слід визнати нечинною, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 41, п. 5 ч. 1 ст. 157, ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 5 ч. 1 ст. 198, ст. 203, п. 5 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби залишити без задоволення

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року в справі № 813/2093/13-а визнати нечинною.

Провадження в справі № 813/2093/13-а за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

ОСОБА_2

Ухвалу складено в повному обсязі 22 червня 2015 року.