Справа № 489/3061/15-а
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №489/3061/15-а
номер провадження 2-а/489/192/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області (далі - УДАІ УМВС України в Миколаївській області) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 919625 від 01.05.2015.

У обґрунтування вимог позивач вказав, що 01.05.2015 старшим інспектором роти ДПС відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області лейтенантом міліції ОСОБА_2 відносно нього винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП, а саме за порушення вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, (далі ПДР) щодо перевищення швидкості у населеному пункті, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн.

Притягнення до адміністративної відповідальності вважає неправомірним, так як не порушував правил дорожнього руху та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що фактичною підставою для складання старшим інспектором роти ДПС відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Миколаєва УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення від 01.05.2015 є перевищення позивачем швидкості руху (89 км/год) в населеному пункті, чим порушив вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху.

Відповідно до протоколу швидкість руху вимірювалася вимірювачем швидкості «TruCam» № ТС000743, який внесено в Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень ПДР.

Адміністративний протокол підписано позивачем, в якому зазначено про незгоду з порушенням ПДР.

На місці вчинення правопорушення, в день складання протоколу інспектором розглянуто адміністративні матеріали та винесено постанову серії ПС1 № 919625 від 01.05.2015, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 300,00 грн.

Свою незгоду з обставинами, зафіксованими в протоколі, позивач обґрунтовує тим, що він не порушував швидкість руху в населеному пункті, а працівником ДАІ не надано доказів порушення ним ПДР, а також не надано документів, що підтверджують законність використання невідомого приладу та його повірки, яким вимірювалась швидкість руху та не враховано кут фіксації швидкості, що впливає на фактичну швидкість.

Згідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог пункту 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які матеріали і фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до статті 280 наведеного Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача у спростування доводів позивача надано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010 № 33 (зареєстровано в Мінюсті України 30.03.2010 за № 262/17557), яким затверджено Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, до якого включено вимірювач швидкості «TruCam».

Правомірність використання вказаного приладу підтвердив Свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 22-2/2445584 чинне до 07.04.2016, відповідно до якого вимірювач швидкості «TruCam» № ТС000743 визнано придатним до застосування, та експертним висновком, затвердженим Адміністрацією Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України 29.07.2011 за № 285.

Фіксацію правопорушення представник відповідача підтвердив двома фото.

Між тим, з наведених доказів вбачається, що дія експертного висновку, яким підтверджено відповідність вимірювача швидкості «TruCam» вимогам нормативних документів системи технічного захисту інформації в Україні вимоги до умов експлуатації та сфери його використання закінчилася 29.07.2014.

Щодо фото правопорушення то з них не можливо встановити, який саме автомобіль у потоці руху автотранспорту зафіксовано приладом (відсутнє наведення лазерного вимірювача швидкості та супроводження автомобіля на відстань, що дозволяє його ідентифікувати).

Інших доказів, що спростовували доводи позивача та підтверджували його вину і склад правопорушення представником відповідача не надано, що дає підстави вважати постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Так як відповідач відноситься до органів державної влади, понесені відповідачем витрати на оплату судового збору в сумі 73,08 грн., що підтверджується квитанцією від 08.05.2015 № 13625795, підлягають присудженню на користь позивача з Державного бюджету України.

У звязку із визнанням рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 № 3-рп/2015 неконституційними положень частини другої статті 171-2 КАС України, постанова підлягає оскарженню в загальному порядку.

Керуючись статтями 9 -11, 71, 158 -163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 919625 від 01.05.2015, винесену відносно ОСОБА_1.

Присудити з державного бюджету на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її проголошення. Особа, яка приймала участь у справі, але була відсутня при проголошенні судового рішення, вправі подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст постанови

підписано 30.06.2015.