Справа № 806/5237/14
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року м. Київ К/800/14859/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Кравцова О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Житомирі Житомирської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі про стягнення коштів, що переглядається за касаційними скаргами ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Житомирі Житомирської області та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Житомирі Житомирської області (далі - ОСОБА_4) звернулося до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі (далі - Фонд) про стягнення коштів.

Зазначали, що понесли витрати на виплату та доставку пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з липня по вересень 2014 року в загальному розмірі 5724,64 грн, а відповідач відмовляється включити зазначені суми до актів звірки витрат та відшкодувати їх ОСОБА_4

Посилаючись на статтю 21 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-ХІV), просили стягнути вказані витрати.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Фонду 4721,96 грн по основному розміру пенсії, щомісячній цільовій грошовій допомозі на прожиття, сумі допомоги на поховання, витратах на виплату та доставку пенсій за період липень - вересень 2014 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Фонд, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, а у задоволенні позову відмовити.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, а позов задовольнити повністю.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку доводів касаційної скарги, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що скарги підлягають відхиленню.

Судами встановлено, що між ОСОБА_4 та Фондом проведено звірку витрат по особових справах потерпілих, про що складено акти щомісячної звірки за період з липня по вересень 2014 року.

Фонд не прийняв до заліку витрати ОСОБА_4 по окремим особам, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20

Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що Фонд не має обов'язку по відшкодуванню виплат, проведених ОСОБА_4 ОСОБА_17 та ОСОБА_14, оскільки нещасні випадки з ними стались не на виробництві. В той же час, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на виплату пенсій ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 є правомірними.

Колегія суддів погоджується з висновками судів.

Пунктом 5 частини першої статті 24 Закону № 1105-ХІV Фонд зобов'язано співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом, передбачений статтею 21 Закону № 1105-ХІV.

Спільною постановою правління Пенсійного Фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 4 березня 2003 року № 5-4/4 затверджено Порядок відшкодування Фондом Пенсійному Фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що встановив механізм погодження та відшкодування таких витрат (далі - Порядок).

Пунктом 4 Порядку передбачено, що відшкодуванню підлягають суми, які виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

У відповідності до пункту 5 Порядку, органи Пенсійного Фонду України щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та списку померлих осіб, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України звірку витрат по особових справах потерпілих. Складають акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню та до 15 числа місяця наступного за звітним подають його відповідним головним управлінням Пенсійного Фонду України і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі.

Судами встановлено, що в актах зафіксовано відсутність вини підприємств у нещасних випадках, що сталися із ОСОБА_17 та ОСОБА_14, а тому такі особи не набули права на відшкодування шкоди роботодавцем.

Враховуючи, що вказані особи не мають права на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку на виробництві відповідно до Закону № 1105-ХІV, Фонд не має обов'язку по відшкодуванню таких виплат.

Щодо відшкодування витрат по особових справах ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_19, ОСОБА_20, колегія суддів зазначає таке.

Абзацом другим частини першої статті 35 Закону № 1105-ХІV передбачено, що для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються, зокрема, акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть.

Судами встановлено, що підставою для призначення пенсійних виплат, пов'язаних з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, переліченим особам були не лише акти розслідування нещасних випадків, а й акти огляду (висновки) МСЕК, відносно яких у відповідача зауважень немає. При цьому, актами огляду (висновками) МСЕК встановлено, що причиною інвалідності названих осіб є трудове каліцтво, що є підставою для призначення та виплати відповідної пенсії, яка підлягає відшкодуванню за рахунок Фонду.

З акту про нещасний випадок ОСОБА_18 вбачається, що він отримав травму 4 лютого 1997 року під час навчального процесу (був учнем ПТУ № 5, не перебував з ним у трудових відносинах).

За приписами статті 8 Закону № 1105-ХІV обов'язковому страхуванню від нещасного випадку підлягають, зокрема учні та студенти навчальних закладів, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти, залучені до будь-яких робіт під час, перед або після занять; під час занять коли вони набувають професійних навичок; у період проходження виробничої практики (стажування), виконання робіт на підприємствах.

До зазначеного переліку, окрім іншого, належать особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) або на інших підприємствах, передбачених законодавством про працю.

Для страхування від нещасного випадку на виробництві не потрібно згоди або заяви працівника. Страхування здійснюється в безготівковій формі. Всі особи, перелічені у статті 8 цього Закону, вважаються застрахованими з моменту набрання чинності цим Законом незалежно від фактичного виконання страхувальниками своїх зобов'язань щодо сплати страхових внесків (частини перша статті 10 Закону).

Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що нещасний випадок із ОСОБА_18 стався не на виробництві і не під час виконання трудових обов'язків, але з підстав, передбачених статтею 8 Закону, пенсія, яка виплачується ОСОБА_4, має відшкодовуватись за рахунок страхових коштів Фонду.

ОСОБА_7 з 1 липня 2014 року призначено пенсію по втраті годувальника, причиною смерті якого є трудове каліцтво. Пенсію обраховано на підставі отриманої електронної пенсійної справи, оскільки первинні документи відсутні, а отримати їх з ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області (знаходиться на тимчасово окупованій території) неможливо.

За таких обставин, суди прийшли до правильного висновку про обов'язок відповідача відшкодувати витрати на пенсію по втраті годувальника, виплачені ОСОБА_7

Також, є правильними висновки суду першої інстанції, що відповідач не має обов'язку відшкодовувати ОСОБА_4 допомогу на поховання ОСОБА_8, оскільки будь-яких доказів на підтвердження причинного зв'язку його смерті з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я не надано.

Відповідач зобов'язаний відшкодовувати виплачені іншими страховиками суми допомоги на поховання лише тих осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто за умови наявності причинного зв'язку їх смерті з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Посилання ОСОБА_4 на те, що Фонд не має права перевіряти призначені та виплачувані ним страхові виплати, колегія суддів не бере до уваги, оскільки статтею 28 Закону № 1105-ХІV встановлено, що страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Тобто, у разі якщо особи, яким призначені страхові виплати, не підпадають під визначений Законом № 1105-ХІV перелік осіб, які мають право на одержання таких виплат, витрати, понесені ОСОБА_4, не підлягають відшкодуванню Фондом.

Доводи касаційних скарг були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій та не спростовують наведених висновків судів.

Відповідно до частини першої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Житомирі Житомирської області та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі відхилити, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов