Справа № 813/8282/13-а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Справа № 876/5639/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання Волошин М.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів- Карпина Я.С., ОСОБА_2,

третьої особи- Куковицької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу "ALBI" Sp. z o.o. на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року у справі за позовом "ALBI" Sp. z o.o. до Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (правонаступник- Державна податкова інспекція у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області), ОСОБА_3 доходів і зборів України (правонаступник- Державна фіскальна служба України), третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_4 про визнання протиправними дій і зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ALBI Sp. z o.o. звернувся в суд з позовом до відповідачів - ДПІ у Франківському районі м.Львова, ОСОБА_3 доходів і зборів України, за участю третьої особи ФОП ОСОБА_4, в якому (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просить визнати дії ДПІ у Франківському районі м.Львова, а саме: звернення до Державної податкової служби України (правонаступником якої є ОСОБА_3 доходів і зборів України) щодо накладення санкцій на позивача незаконними; визнати відмову ДПІ у Франківському районі м.Львова про звернення з поданням до ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі України про скасування спеціальних санкцій, що були застосовані до ALBI Sp. z o.o. незаконною; зобовязати ОСОБА_3 доходів і зборів України звернутись з поданням до ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі України про скасування спеціальних санкцій, що були застосовані до ALBI Sp. z o.o. на підставі наказу № 349 від 01 квітня 2013 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що відповідачі неправомірно вжили заходів щодо застосування до ALBI Sp. z. o.o. спеціальної санкції - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності. Жодних порушень при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності позивач не вчиняв, рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, яким зобовязано позивача виплатити на користь СПД ОСОБА_4 4605 євро скасовано ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва, а тому ДПІ у Франківському районі м.Львова зобовязане було звернутися до ОСОБА_3 доходів і зборів України з пропозицією, а той в свою чергу- до ОСОБА_3 економічного розвитку та торгівлі України із поданням про скасування санкції індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Представники позивача (апелянта) ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необгрунтованими. Просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Представники відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_2 у судовому засіданні не погодилися з доводами апеляційної скарги і вважають, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Третя особа - ОСОБА_4 у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та третьої особи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у Франківському районі м.Львова здійснено позапланову перевірку СПД ФО ОСОБА_4, якою встановлено порушення ст.1 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, а саме: СПД ФО ОСОБА_4 07 серпня 2009 року відповідно до договору №109/10/В від 29 червня 2009 року експортувала деревне вугілля на суму 4186 євро. Часткова оплата за товар надійшла 11 листопада 2009 року на суму 1924,6 євро. Станом на 31 травня 2010 року заборгованість у сумі 2261,4 євро не погашена та залишається не погашеною по даний час.

За результатами перевірки прийнято Акт №1765/22-0/НОМЕР_1 від 31 травня 2010 року.

СПД ФО ОСОБА_4 подала заяву до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України про стягнення заборгованості з ALBI Sp. z o.o.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 жовтня 2010 року у справі АС №197п/2010 зобовязано ALBI Sp. z o.o. сплатити СПД ФО ОСОБА_4 всього 4605 євро 17 євроцентів, яке ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва у справі № 6-79/11 скасовано у звязку з тим, що зазначений суд прийняв до свого провадження спір, який повинен розглядатися іншою арбітражною установою.

10 січня 2013 року листом № 69/8/22-9021/1 ДПС у Львівській області запропонувала ДПС України звернутись до ОСОБА_3 економічного розвитку та торгівлі України з поданням про застосування санкції до ALBI Sp. z o.o., а саме: індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності (ст.37 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність).

На підставі подання ДПС України №955/5/22-3316 від 25 січня 2013 року ОСОБА_3 економічного розвитку та торгівлі України прийняло наказ №349 від 01 квітня 2013 року Про застосування спеціальної санкції індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України до іноземних субєктів господарської діяльності у звязку з порушенням ст.ст.1, 2 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті.

13 червня 2013 року ALBI Sp. z o.o. звернулось до ДПІ у Франківському районі м. Львова з заявою про відміну спеціальної санкції.

Листом № 1000/10/22-021/109 від 09 липня 2013 року ДПІ у Франківському районі м.Львова відмовила в задоволенні вказаного клопотання, мотивуючи це тим, що підстави для звернення до ОСОБА_3 доходів і зборів з пропозицією щодо відміни санкції є передчасним, оскільки кошти за отриманий товар не сплачені; скасовуючи рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України Шевченківський районний суд м.Києва виходив з процесуальних мотивів та факту порушення ALBI Sp. z o.o. Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті не досліджував.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності при здійсненні розрахунків в іноземній валюті позивачем не усунуті, а тому у ДПІ у Франківському районі м. Львова відсутні підстави пропонувати ОСОБА_3 доходів і зборів України звертатись із поданням до ОСОБА_3 економічного розвитку та торгівлі України про скасування спеціальної санкції застосованої до ALBI Sp. z o.o. - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Ст.1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" передбачає ,що зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб'єктів господарської діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідно до ст.35 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності несуть відповідальність у видах та формах, передбачених ст.ст.33 і 37 цього Закону, іншими законами України та/або зовнішньоекономічними договорами (контрактами).

Ст.37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність передбачає. що до субєктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних субєктів господарської діяльності за порушення цього або повязаного ним законів України, з поміж інших санкцій визначений цією статтею, застосовується такий вид відповідальності як індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічної діяльності. Санкції застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів державної податкової та контрольно-ревізійної служб, митних, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього закону та/або повязаних з ним законів України та скасовується центральним органам виконавчої влади з питань економічної політики.

П.1.2 Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених ст.37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», затвердженого наказом ОСОБА_3 економіки України від 17 квітня 2000 року №52, передбачає, що санкції застосовуються ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, що порушили Закон України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та пов'язані з ним закони України, зокрема в разі порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

З метою контролю за зовнішньоекономічною діяльністю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, що допустили порушення у цій сфері, оформляється разова (індивідуальна) ліцензія, яка видається ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі України чи уповноваженими ним органами. Разова (індивідуальна) ліцензія є підставою для здійснення зовнішньоекономічних операцій суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, до яких застосовано санкції. Оформляється разова (індивідуальна) ліцензія у порядку, визначеному ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі України.

Наведені норми законодавства вказують, що Мінекономрозвитку України має право застосовувати до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України спеціальні санкції у вигляді індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності у випадках у випадках порушення такими суб'єктами цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, на підставі відповідного подання уповноважених органів, яке містить визначені законом реквізити.

При цьому Закон України «Про зовнішньоекономічну діяльність» надає право органам доходів і зборів та іншим уповноваженим органам щодо внесення подання про застосування спеціальної санкції у разі виявлення порушень законодавства з боку суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності та не передбачає долучення до такого подання будь-яких підтверджуючих документів.

Таким чином, виявивши порушення вимог законодавства суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, органи доходів і зборів, мають право звертатись із поданням про застосування спеціальних санкцій; у свою чергу Мінекономрозвитку України, отримавши відповідне подання, яке відповідає вимогам Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», не має підстав для не розгляду чи відхилення такого подання.

Як вбачається з матеріалів справи, що кошти в іноземній валюті за поставлений товар відповідно до договору №109/10/В від 29 червня 2009 року в термін 180 днів з дня оформлення вивізних документів, на рахунки ФОП ОСОБА_4 не надійшли, що є порушенням вимог Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

ОСОБА_3 економічного розвитку та торгівлі України від 30 липня 2010 № 4202-38 позивача було попереджено про можливість застосування санкції.

Разом з тим, "ALBI" Sp. z o.o не надало доказів усунення на момент розгляду справи допущених порушень або вжиття практичних заходів, що гарантують виконання вимог законодавства в сфері зовнішньоекономічної діяльності та/або пов'язаних з ним Законів України або достатні докази неможливості (безперспективності) застосування практичних заходів, що гарантують виконання вимог Закону.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності при здійсненні розрахунків в іноземній валюті позивачем не усунуті, а тому у ДПІ у Франківському районі м. Львова відсутні підстави пропонувати ОСОБА_3 доходів і зборів України звертатись із поданням до ОСОБА_3 економічного розвитку та торгівлі України про скасування спеціальної санкції застосованої до ALBI Sp. z o.o. - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на скасування рішення Міжнародного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України щодо зобовязання сплатити кошти, оскільки вказаний факт не спростовує того, що товар на територію ОСОБА_6 був поставлений, однак за нього здійснено оплату не в повному обсязі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу "ALBI" Sp. z o.o залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року у справі № 813/8282/13-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

ОСОБА_7

Повний текст ухвали виготовлено 30 червня 2015 року.