Справа № 2-а-1522/11
Суддя: Риб'янець С. А.
Дата ухвалення: 2011-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1522/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2011 р. смт. Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Рибянець С.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі про стягнення державної соціальної допомоги «дітям війни»,

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про зобовязання здійснити нарахування та виплату державної соціальної допомоги «дітям війни»у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за 6 місяців. Свої вимоги мотивує тим, що вона відповідно до ст. 1 Закону України № 2195-IV від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни»являється дитиною війни. Згідно зі ст. 6 зазначеного Закону повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, однак така допомога не виплачувалась, тому просить зазначені вище вимоги задовольнити.

Судом винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі, копію якої направлено відповідачу. Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження отримав та у встановлений законодавством строк надав суду письмові заперечення на позов, в яких просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки з 2009 року і по теперішній час дітям війни виплачується підвищення до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» в розмірі 49,80 грн. В разі ухвалення Верховною Радою України рішень щодо збільшення видатків на зазначену мету Кабінет Міністрів України гарантуватиме виплату підвищення до пенсії в розмірах, встановлених законодавством. Зокрема, Законом України «Про соціальний захист дітей війни»передбачено, що фінансування виплат за цим Законом проводиться з Державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України. Жодним законом не передбачено, які органи повинні виплачувати підвищення до пенсії, за рахунок яких коштів та джерел, в якому процедурному порядку здійснювати призначення і яким чином обчислювати даний розмір. Статтею 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. Таким чином, Пенсійний фонд діє в межах своїх повноважень і не порушує вимоги чинного законодавства.

Розглянувши письмові заяви сторін, а також дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 являється пенсіонером, ІНФОРМАЦІЯ_1, віднесена до категорії дітей війни, знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Межівському районі, що підтверджується пенсійним посвідченням останньої.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(2195-15), який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Водночас ст.7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Зазначені вимоги законодавства відповідачем не дотримувалися, що підтверджується довідкою №2409/05-18 від 15 квітня 2011 року.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»щодо викладення положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в новій редакції.

Відповідно до ч.2 ст.150 Конституції України до повноважень Конституційного Суду України належить: офіційне тлумачення Конституції України та законів України. З питань, передбачених цією статтею, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на всій території України та є остаточними і не можуть бути оскаржені.

Таким чином, враховуючи преюдиціальне значення рішення Конституційного Суду України для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статті зазначеного Закону, що визнані неконституційними, суд приходить до висновку про обов'язок відповідача перерахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії у розмірі, встановленому статтею 6 Закону № 2195-IV від 18 листопада 2004 року.

В 2010 році дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не призупинялася, а застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року щодо визначення розміру підвищення пенсії є безпідставним, оскільки розмір підвищення пенсії визначений Законом України «Про соціальний захист дітей війни», який має вищу юридичну силу, ніж постанова Кабінету Міністрів України.

Згідно з ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, в у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Доводи відповідача, викладені у запереченнях проти позову, не можуть бути прийняті до уваги та слугувати підставою для відмови в задоволенні у повному обсязі вимог позивача, оскільки особливий статус «дітей війни»та обумовлені цим Законом державні соціальні гарантії дітям війни, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами (ч.2 ст.3 Закону № 2195-IV).

Статтею 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зясовано, що позивачу стало відомо про порушення прав 15 квітня 2011 року після отримання з управління Пенсійного фонду України в Межівському районі довідки про розмір надбавки «дитини війни». Таким чином, суд визнав необхідним зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячну державну соціальну допомогу за період з 15.10.2010 року по 15.04.2011 року.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 22 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. ст. 7-11, 71, 99, 158, 160, 162, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Межівському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни, в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 15 жовтня 2010 року по 15 квітня 2011 року з урахуванням фактично виплачених сум, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Межівському районі виконати постанову негайно.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови або отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя : С. А. Риб'янець