Справа № 361/1412/15-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/1412/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Сердинський В.С. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

23 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Степанюка А.Г., Шурка О.І.,

при секретарі Дешку В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.03.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, управління Пенсійного фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із позовом, в якому просив: визнати дії управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо надання ОСОБА_2 довідки про заробітну плату за роботу у другій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Чорнобиль по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за 26-30 квітня, 03-15 червня 1986 року за № 4 від 16.01.2015 без включення одноразової грошової допомоги в розмірі 600 крб., заробітної плати в розмірі 522, 67 крб., з урахуванням коефіцієнта 3 (три) - протиправними; зобов'язати управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області включити у довідку про заробітну плату ОСОБА_2 за період з 26 по 30 квітня, з 03 по 15 червня 1986 року, на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17.05.1986, постанови Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської Ради професійних союзів № 207-7 від 10.06.1986 за роботу у другій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Чорнобиль по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС одноразову грошову допомогу в розмірі 600 крб., заробітну плату в розмірі 522,67 крб. з урахуванням коефіцієнта 3 (три) і надати довідку з урахуванням зазначених виплат; зобов'язати управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням відомостей про заробітну плату під час виконання ним службових обов'язків у другій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Чорнобиль по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС одноразової грошової допомоги в розмірі 600 крб., заробітної плати в розмірі 522 крб. 67 коп. з урахуванням коефіцієнта 3 (три) і виплатити ОСОБА_2 недоплачені суми підвищень до пенсії з урахуванням вже проведених виплат, починаючи з 01.12.2013.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.03.2015 позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, перебуваючи на службі на посаді старшого інспектора управління ДАІ ГУ МВС України у Київській області в званні лейтенанта міліції, в 1986 році після аварії на Чорнобильській АЕС був відряджений за наказом ГУ МВС України в Київській області № 069-1986р. до зони відчуження: 26.04.1986 - у місто Прип'ять, 27-30.04.1986, з 03-15.06.1986 - у місто Чорнобиль.

Під час виконання службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 26 по 30 квітня 1986 року та з 03 по 15 червня 1986 року позивач отримав радіаційну дозу опромінення в 49,11 БЕР, що підтверджено відомостями із маршрутного листа і відповідною карткою дозиметричного контролю (а.с. 7-8).

Внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії Чорнобильській АЕС позивач отримав інвалідність другої групи, що надає йому право на компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи».

18.11.2014 позивач отримав відповідь управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області за № 413/М-01 про те, що для перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі відшкодування фактичних збитків, необхідно надати довідку про заробітну плату в зоні відчуження.

На заяву позивача управління ДАІ ГУ МВС України в Київській області у довідці № 4 від 16.01.2015 про заробітну плату під час перебування в зоні відчуження зазначило, що фактична заробітна плата в зоні відчуження, із якої визначене нарахування йому пенсії, нарахована в сумі 504 крб. 91 коп., при цьому, кошти за отриману підвищену дозу радіоактивного опромінення не зазначені.

На повторне звернення позивача від 03.02.2015 про видачу довідки про заробітну плату з урахуванням виплати коштів за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення за роботу в зоні відчуження 26-30 квітня 1986 року відповіді не надано але із вищезазначеної довідки № 4 від 16.01.2015 позивачу стало відомо про те, що згідно розрахункового листа за 1986 рік одноразова винагорода йому не виплачувалась.

Із зазначеним у довідках розміром заробітної плати, а відповідно і з результатами нарахувань суми пенсії позивач не згоден, оскільки при їх визначенні не були враховані певні обставини.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що розрахунок грошового утримання позивача (його заробітної плати) має бути здійснений з урахуванням нарахування коштів за отриману підвищену дозу радіоактивного ураження його організму, а тому позов підлягає задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що з урахуванням того що щомісячне преміювання осіб рядового та начальницького складу органів та підрозділів внутрішніх справ (в тому числі і позивачеві) не здійснювалось, то відповідно і підстави для виплати премії позивачу за період виконання робіт, пов'язаних із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС відсутні.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Згідно ч. 1 ст. 54 цього Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 N 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 №1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Так, абзацом 1 пункту 1 наказу МВС СРСР «Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» від 17.05.1986 № 0149 було наказано, зокрема, міністру внутрішніх справ Української PCP дозволяти за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов'язаних, що зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у III зоні небезпеки у 5-кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у 4-кратному розмірі, у І зоні - у 3-кратному розмірі.

Абзацом 2 пункту 1 цього наказу передбачалося, що у такому ж порядку і розмірах виплачувати грошове забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу, що були зайняті на зазначених роботах у І - III зонах небезпеки, виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам та мічманам - також окладів за військовим і спеціальним званням.

Крім того, підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, установ та організацій, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища» встановлено, що оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій та першій зонах небезпеки, здійснюється відповідно у чотирьох-, трьох- і двохкратному розмірах, понад середньомісячну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленому за місцем роботи.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.11.1993 № 1006-р, з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, органам внутрішніх справ дозволено перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні ЧАЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Крім того, доручено МВС та Мінсоцзахисту призначати і перерахувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з названим розпорядженням грошового утримання.

Відповідно до статей 5 Закону України «Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання» основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи, не повинні перевищувати встановленого цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз. Якщо протягом перших двох тижнів після аварії ефективна доза опромінення може досягти 50 мілізівертів здійснюється евакуація людей. 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

Отримана позивачем ОСОБА_2 доза радіоактивного опромінення за перші дні після аварії (26-30 квітня 1986 року) склала 491,1 мілізівертів (49,11 бер х 10) (а.с.11, 12).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №1210 від 23.11.2011 затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зокрема у п. 1 цієї ж постанови зазначено, що цей порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних витрат.

Відповідно до Розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» №964-рс від 17.05.1986- в тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації і у зв'язку із чим не допускається для подальшої роботи у зазначених зонах небезпечності - йому виплачується одноразова винагорода в розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і військовому чи спеціальному званню, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівникам - 300 крб.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації аварії на ЧАЕС» від 23.05.1986 № 1031рс передбачено поширити, в тому числі і на військовослужбовців керівного і рядового складу органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, порядок і розміри підвищення оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964-рс.

Таким чином, розрахунок грошового забезпечення лейтенанта міліції ОСОБА_2 за роботу в зоні небезпечності ЧАЕС 27-30 квітня 1986 року, з 03.06 по 15.06.1986 року - м. Чорнобиль (кратність - 3 ), 26.04.1986р. м. Прип'ять (кратність - 4 ) - повинен бути здійснений наступним чином.

Так, посадовий оклад: 90,00 карбованців; за звання «лейтенант міліції»: 110,00 крб.; вислуга років: 30,00 крб.

1. Збережена заробітна плата за дні роботи в зоні: (90,00+110,00+30,00 ): 30 дн. х 18 днів (26-30.04 та 03-15.06.1986) = 138,00 крб.

2. Оплата праці за дні роботи в зонах 2, 3 небезпеки всього: 357,00+27,67 = 384,67 крб., у тому числі по зонах:

- м. Чорнобиль (зона 2 - крат. 3) = (90+110) : 30 х 17 дн. х 3 кр. = 340,00 крб.; 30,0: 30 х 17дн. =17,00 крб. Разом по м. Чорнобиль: 357,00 крб.

- м. Прип'ять (зона 3 - крат. 4) = (90+110) : 30 х 1 дн. х 4 кр. = 26,67 крб.; 30,0 : 30 х 1 дн. = 1,00 крб. Разом по м. Прип'ять: 27,67 крб.

3. Фактична заробітна плата за роботу в зоні ЧАЕС за 26-30.04 та 03-15.06.1986: 138,0 + 384,67 = 522,67 крб.

4. Одноразова винагорода за гранично отриману дозу радіації: (90 + 110) х 3 = 600,00 крб.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.03.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Степанюк А.Г.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 25.06.2015.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.