Справа № 817/2162/13-а
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Комшелюк Т.О.
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
"24" червня 2015 р. Справа № 817/2162/13-а
Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Одемчука Є.В.
суддів: Майора Г.І.
Шевчук С.М.,
при секретарі Витрикузі В.П. ,
за участю представника відповідача -Москаленко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "16" лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним і скасування наказу ,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України в якому просив визнати протиправним і скасувати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності №337 від 21.05.2013 року в частині накладення дисциплінарного стягнення на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.
Постановою Рівненського окружного адміністративного суду 16.02.2015 позов задоволено повністю.
Наказ Міністерства оборони України №337 від 21 травня 2013 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині накладення дисциплінарного стягнення на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю - визнано протиправним та скасовано.
Не погоджуючись з даною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що з 31.08.1992 року ОСОБА_1 перебував на службі у Збройних Силах України та з 16.02.2009 року призначений командиром 29 окремого розвідувального батальйону, що підтверджується Витягом з Послужного списку підполковника Капіноса М.М. №135 від 25.06.2013 року, копією Витягу із наказу Командувача Сухопутних військ ЗСУ №75 від 16.02.2009 року (том 1 а.с.52).
Пунктом 3 вказаного наказу за порушення вимог ст.16, абз.16 ст.67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пунктів 3.1.9, 10.3.5 та 10.3.18 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року №300, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.12.1997 року за №615/2419, та пунктів 4, 7 і 34 Положення про інвентаризацію військового майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 року №748, а саме: неналежне виконання службових обов`язків щодо ведення військового господарства та відсутність контролю за проведенням інвентаризації військового майна, що призвело до створення передумов до виникнення нестачі пального на гарнізонному об`єднаному стаціонарному пункті заправки пальним та мастильними матеріалами військових частин ІНФОРМАЦІЯ_1 , на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення звільнення з військової служби за службовою невідповідністю (том 1 а.с.7).
З матеріалів справи вбачається, що наказами командира військової частини НОМЕР_3 за №457 від 15.11.2010 року (том 1 а.с.9-11) та начальника Рівненського гарнізону за №4 від 09.02.2012 року (том 1 а.с.12-14) з метою якісного та всебічного забезпечення пальним та мастильними матеріалами заходів бойової підготовки та господарчої діяльності Рівненського гарнізону, оптимізації обліку руху пального, покращення контролю за витратою пального та дотриманням лімітної дисципліни на базі військової частини НОМЕР_2 створено гарнізонний об`єднаний стаціонарний пункт заправки пальним та мастильними матеріалами військових частин Рівненського гарнізону. Згідно з п.2 даних наказів начальником гарнізонного об`єднаного стаціонарного пункту заправки пальним призначено начальника складу взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 старшину ОСОБА_2 . Відповідно до п.3 наказу начальника Рівненського гарнізону за №4 від 09.02.2012 року помічником начальника об`єднаного стаціонарного пункту заправки пальним призначено начальника складу пального і мастильними матеріалами військової частини НОМЕР_4 прапорщика ОСОБА_3 . Організацію роботи та керівництво службовою діяльністю гарнізонного об`єднаного стаціонарного пункту заправки пальним та мастильними матеріалами Рівненського гарнізону п.6 вказаних наказів покладено на начальника групи забезпечення пальним та мастильними матеріалами тилу військової частини НОМЕР_3 . З метою забезпечення безперебійної роботи гарнізонного об`єднаного стаціонарного пункту заправки пальним та мастильними матеріалами командирів військових частин НОМЕР_4 та НОМЕР_2 зобов`язано забезпечити наявність на робочих місцях відповідних підлеглих посадових осіб згідно з графіком роботи (том 2 а.с.29 зворотній бік, 30).
Як встановлено судом, метою створення такого об`єднаного стаціонарного пункту, відповідно до вищевказаних наказів, було якісне та всебічне забезпечення пальним та мастильними матеріалами заходів бойової підготовки та господарчої діяльності Рівненського гарнізону, оптимізація обліку руху пального, покращення контролю за витратою пального та дотриманням лімітної дисципліни.
З урахуванням вищезазначеного, слідує, що відповідальність за якісне та всебічне забезпечення пальним та мастильними матеріалами заходів бойової підготовки та господарчої діяльності Рівненського гарнізону, оптимізація обліку руху пального, покращення контролю за витратою пального та дотриманням лімітної дисципліни несе начальник складу взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 старшина ОСОБА_2 , який призначений начальником гарнізонного об`єднаного стаціонарного пункту заправки пальним та начальник складу пального і мастильними матеріалами військової частини НОМЕР_4 прапорщик ОСОБА_3 , який призначений помічником начальника об`єднаного стаціонарного пункту заправки пальним.
Результати даного службового розслідування зафіксовані в акті службового розслідування №733, затвердженому 25.03.2013 року командиром військової частини НОМЕР_3 (том 1 а.с.64-71).
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 01.03.2013 №108 (том 2 а.с.60) в період з 01.03.2013 по 07.03.2013 комісійної перевірки відповідності облікових даних з фактичною наявністю пально-мастильних матеріалів на пункті заправлення НОМЕР_2 .
За результатами перевірки складено акт №611 від 11.03.2013 року (том 2 а.с.32, зв. бік - 35), яким стверджується, що перевірка фактичної наявності пального проводилась в присутності матеріально відповідальних осіб та членів внутрішньо-перевірочної комісії.
Акт перевірки відповідності облікових даних з фактичною наявністю пально-мастильних матеріалів на пункті заправлення НОМЕР_2 підписаний всіма членами комісії та матеріально відповідальними особами прапорщиком ОСОБА_3 , старшим прапорщиком ОСОБА_4 , прапорщиком ОСОБА_2 , які своїми підписами ствердили, що з актом перевірки ознайомлені, претензій до роботи комісії, підрахунків, отриманих результатів не мають (том 2 а.с.34-35)
Згідно з актом службового розслідування №733, (том 2 а.с.36-58), затвердженого командиром військової частини НОМЕР_3 25.03.2013, в ході проведення службового розслідування проаналізовано облікові документи служби ПММ, прихідно-розхідні документи фінансової служби, прихідно-розхідні документи по службі пального, акти проведення інвентаризації ПММ військової частини НОМЕР_2 ; відібрані пояснення у військовослужбовців та працівників військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_5 , в обов`язки яких входить організація, контроль за рухом та забезпеченням ПММ, голів та членів внутрішньо-перевірочних комісій за період з 2011 по 2013 роки; вивчено та проаналізовано роботу посадових осіб щодо організації та забезпечення контролю, зберігання, витрати пально-мастильних матеріалів у військових частинах НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , НОМЕР_5 ; особисто перевірено та засвідчено результати замірів наявності ПММ у паливних ємностях (резервуарах) складу ПММ військової частини НОМЕР_2 .
Як встановлено судом першої інстанції, що за результатами проведеного службового розслідування комісія з розслідування військової частини НОМЕР_3 прийшла до висновку, що умовами та причинами, які сприяли виникненню нестачі, були:
формальний підхід командирів військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_5 , НОМЕР_1 та їх заступників з тилу - начальників тилу щодо організації, забезпечення роботи, навчання та інструктажу посадових осіб, що входять до складу інвентаризаційних комісій військових частин;
відсутність системності у роботі начальників служб та начальників складів військових складів НОМЕР_2 , НОМЕР_5 , НОМЕР_1 щодо організації та збереження ОВТ та МТЗ, їх об`єктивного обліку та перевірки фактичної наявності;
неналежна організація бухгалтерського обліку у військових частинах, зокрема НОМЕР_2 , незнання і невиконання працівниками фінансових служб порядку проведення звірок з довольчими службами та бухгалтерією;
незнання командирами військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_5 , НОМЕР_1 морально-ділових якостей особового складу (матеріально-відповідальних осіб, начальників служб), що здійснюють облік.
Шкода була завдана винними особами під час виконання службових обов`язків. Заперечень, заяв та клопотань від опитаних в ході службового розслідування осіб військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_5 , НОМЕР_1 не надходило.
За результатами службового розслідування складено акт №733 від 25.03.2013 року (том 2 а.с.36-58), п.8 якого запропоновано за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог статей 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законами України від 24.03.1999 року№548 - №551, абзацу 3 п.3.1.3 наказу Міністра оборони України від 16.07.1997 року №300 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» та наказу Міністра оборони України від 21.06.2007 року №363 «Про затвердження Положення з бухгалтерського обліку у Збройних Силах України» на підставі п. «є» ст.68 та ст.92 Дисциплінарного Статут Збройних Сил України клопотати перед вищим командуванням про накладення на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , владою старшого командира, дисциплінарного стягнення «Звільнення з військової служби за службовою невідповідністю».
При розгляді справи у суді першої інстанції з`ясовано, що у ході опрацювання клопотання щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби за службовою невідповідністю виявлено неповноту розслідування військовою частиною НОМЕР_3 питання ведення військового господарства у військових частинах НОМЕР_2 , НОМЕР_5 , НОМЕР_1 , його організації та керівництва з боку командирів цих військових частин та виконання обов`язків начальником групи забезпечення пально-мастильними матеріалами тилу військової частини НОМЕР_3 . У зв`язку з цим, з метою уточнення причин та умов, що сприяли виникненню нестачі пального на гарнізонному об`єднаному стаціонарному пункті заправки пальним та мастильними матеріалами частин Рівненського гарнізону, та встановлення винних осіб Сухопутних військ Збройних Сил України та ступеня їх вини наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №184 від 19.04.2013 року призначено службове розслідування за фактом розбіжності в обліку та фактичної наявності пального у військовій частині НОМЕР_2 (том 2 а.с.21).
Для проведення службового розслідування Командуванням Сухопутних військ Збройних Сил України призначено комісію. Результати службового розслідування викладені в акті службового розслідування, затвердженому 23.04.2013 року Командувачем Сухопутних військ Збройних Сил України за №2186 (том 2 а.с.22-26).
Згідно вказаного акту в порушення вимог п.3.1.9, п.10.3.5 та п.10.3.18 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року №300, п.п.4,7,34 Положення про інвентаризацію військового майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 № 748, абзацу 16 статті 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_1 :
орієнтувався слабо у вимогах чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів, щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства, у повсякденній діяльності керувався ними не постійно;
належним чином не організовував та не контролював ведення обліку, правильне зберігання пального;
постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) пального у військовій частині не здійснював;
необхідні заходи для боротьби з втратами, нестачами і розкраданням пального не вживав;
не менше ніж двічі на рік планові та раптові перевірки пального у військовій частині не проводив;
не менше одного разу на місяць інвентаризація пального не здійснювалася, акти інвентаризації пального протягом 2010-2011 років не складалися, а складалися лише інвентаризаційні описи внутрішніх перевірочних комісій;
інвентаризація пального у військовій частині НОМЕР_1 проводилася формально;
накази про проведення інвентаризації пального у військовій частині не видавалися;
накази командира військової частини про результати інвентаризації пального не видавалися;
результати інвентаризації старшому командиру (начальнику) не доповідалися.
Комісією Командування Сухопутних військ Збройних Сил України за неналежне виконання службових обов`язків щодо ведення військового господарства, що призвело до створення передумов до виникнення нестачі пального на гарнізонному пункті заправки пальним (військова частина НОМЕР_2 ), вирішено клопотати перед вищим командуванням про накладення, зокрема, на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення - "звільнення з військової служби за службовою невідповідністю" (том 2 а.с.26).
Встановлено, що 30.04.2013 року Командувачем Сухопутних військ Збройних Сил України прийнято наказ №198 Про результати проведення службового розслідування за фактом розбіжності в обліку та фактичної наявності пального у військовій частині, за п.4 якого наказано за неналежне виконання службових обов`язків щодо ведення військового господарства, що призвело до створення передумов до виникнення нестачі пального на гарнізонному пункті заправки пальним, клопотати перед вищим командуванням про накладення дисциплінарного стягнення на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 - "звільнення з військової служби за службовою невідповідністю" (том 2 а.с.76-77).
На підставі матеріалів даного службового розслідування Міністром оборони України прийнято наказ №337 від 21.05.2013 року, за п.3 якого за неналежне виконання службових обов`язків щодо ведення військового господарства та відсутність контролю за проведенням інвентаризації військового майна, що призвело до створення передумов до виникнення нестачі пального на гарнізонному об`єднаному стаціонарному пункті заправки пальним та мастильними матеріалами військових частин ІНФОРМАЦІЯ_1 на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю (том 2 а.с.82-83).
Як вбачається з наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №337 від 21.05.2013 року в частині накладення дисциплінарного стягнення на командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , то даний наказ, базується на висновках відповідача про неналежне виконання позивачем службових обов`язків та ґрунтуються на порушеннях ОСОБА_1 вимог п.3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року №300, п.п.4,7,34 Положення про інвентаризацію військового майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 № 748, п.10.3.5 та п.10.3.18 Положення про господарчу діяльність, абзацу 16 статті 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України
Надаючи правову оцінку оскаржуваному наказу, колегія суддів зазначає наступне.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі - Статут).
Відповідно до ст.11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості, а також завдань визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Згідно з ст.16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Статтями 29, 30 Статуту визначено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.
У відповідно до ст. 31 Статуту начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найбижчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.
В силу вимог ст. 58 Статуту командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність, бойову підготовку, виховання та військову дисципліну.
Кожний командир відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.
Відповідно до абз.16 ст.67 Статуту командир полку зобов`язаний не менше ніж двічі на рік проводити огляд, планові та раптові перевірки наявності, стану, збереження і правильного використання озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального, інших матеріальних засобів, їх бойової готовності з оголошенням результатів перевірок наказом по військовій частині (командирові корабля не менше ніж один раз на два місяці проводити огляд корабля, не менше ніж один раз на місяць - огляд озброєння, боєприпасів і технічних засобів, здійснювати щоденний обхід корабля), при виявленні фактів нестач (втрати), надлишків, псування, розкрадання майна призначати розслідування.
Відповідно до п. 2.3 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №300 від 16.07.1997 року (далі - Положення №300) командир військової частини (з`єднання) організовує військове (корабельне) господарство та керує ним. Керівництво він здійснює особисто, через штаб, своїх заступників, начальників родів військ та служб.
Згідно з п. 2.4 Положення №300 організація та ведення військового (корабельного) господарства (господарська діяльність) включає, зокрема: планування та організацію роботи служб, підрозділів та об`єктів господарського, технічного і медичного призначення, а також безперервне управління та здійснення контролю за цією роботою; витребування, одержання, підвезення, зберігання, видачу та витрату матеріальних засобів і коштів; ведення діловодства, обліку і звітності за всіма видами матеріальних засобів та інші питання забезпечення різноманітної діяльності військових частин (з`єднань).
В силу вимог пп. 3.1.9 п. 3.1 Положення №300 усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні: знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності; організовувати та контролювати ведення обліку, правильне зберігання і своєчасне оновлення запасів матеріальних засобів усіх видів, а також експлуатацію, ремонт та технічне обслуговування озброєння, бойової та іншої техніки, казармено-житлового фонду, інженерних та спеціальних споруд у підпорядкованих службах (службі); організовувати проведення (у встановлені терміни) перевірок та документальних ревізій господарської діяльності, а також інвентаризацію матеріальних засобів у підпорядкованих службах (службі); впроваджувати механізацію вантажно-розвантажувальних та інших робіт, а також перевезення вантажів у контейнерах, на піддонах та у пакетах, здійснювати контроль за утриманням засобів механізації вантажно-розвантажувальних робіт.
Відповідно до пп.10.3.5 п.10.3 Положення №300 інвентаризація матеріальних засобів і перевірка господарської діяльності військової частини (з`єднання) проводиться за наказом (розпорядженням) командира військової частини (з`єднання), а також вищих командирів (начальників): командиром військової частини (з`єднання) - особисто, через штаб, уповноважених ним осіб і внутрішню перевірочну комісію; заступниками командира військової частини (з`єднання), начальниками родів військ і служб, командирами підрозділів - особисто; вищими командирами (начальниками) - особисто та через уповноважених ними осіб.
Згідно з пп.10.3.18 п.10.3 Положення №300 результати інвентаризації (перевірки господарської діяльності, документальної ревізії) оголошуються у наказі командира військової частини (з`єднання), де зазначаються позитивні сторони роботи, виявлені недоліки і заходи щодо їх усунення.
Контроль за виконанням пропозицій згідно з актом перевірки господарської діяльності (інвентаризації, документальної ревізії) здійснює командир (начальник), який призначив перевірку (інвентаризацію, документальну ревізію).
За результатами перевірки (інвентаризації, документальної ревізії) головою внутрішньої перевірочної комісії або особою, яка здійснювала перевірку (інвентаризацію, документальну ревізію), проводиться розбір з детальним аналізом позитивних сторін діяльності військової частини (з`єднання) або окремої служби, виявлених недоліків, причин їх виникнення і пропозицій щодо усунення цих недоліків.
Пунктом 4 Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №748 від 03.05.2000 року (далі - Положення №748) інвентаризація військового майна у військовій частині проводиться як планова, так і позапланова - у разі перевірки результатів господарської діяльності і документальної ревізії та в інших випадках, коли необхідно встановити наявність військового майна.
В силу вимог п.5 та п.6 Положення №748 відповідальність за організацію інвентаризації військового майна несе командир (начальник) військової частини, який повинен створити належні умови для її проведення у стислі терміни, визначити об`єкти (крім випадків, коли проведення інвентаризації є обов`язковим) і терміни проведення інвентаризації.
Інвентаризації підлягає все військове майно, закріплене за військовими частинами, незалежно від його технічного стану, у тому числі те, що перебуває у ремонті, на реконструкції, модернізації, в запасі, а також передане в оренду.
Відповідно до п.7 Положення №748 планова інвентаризація пального, інших пально-мастильних матеріалів і спеціальних рідин проводиться не менше одного разу на місяць.
У відповідності до вимог п.11 Положення №748 наявність військового майна встановлюється під час інвентаризації шляхом проведення обов`язкового його підрахунку, зважування, обміру.
Визначення ваги (об`єму) навалочних матеріалів може проводитися шляхом обміру і технічних розрахунків. Акти обміру і розрахунки додаються до інвентаризаційних описів.
Загальна кількість військового майна, що зберігається в непошкодженій упаковці постачальника, може визначатися шляхом проведення його підрахунку (зважування, обміру) на підставі прибуткових документів з обов`язковою вибірковою перевіркою кількості майна, зазначеного в упаковці.
Згідно з п.34 Положення №748 від командир (начальник) військової частини видає за результатами інвентаризації наказ і доповідає про них вищестоящому командиру (начальнику).
Отже, згідно згаданих положень нормативно-правових актів, командир військової частини є єдиноначальником та особисто відповідає перед державою за бойову і мобілізаційну готовність, довіреної йому військової частини, повинен здійснювати перевірки наявності, стану, збереження і правильного використання озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального, інших матеріальних засобів, їх бойової готовності, а також здійснювати інвентаризації належного військовій частині майна.
Досліджуючи представлені докази суд з`ясував, що враховуючи зазначене вище по тексту постанови, гарнізонний об`єднаний стаціонарний пункт заправки пальним та мастильними матеріалами військових частин ІНФОРМАЦІЯ_1 був розташований не у ввіреній позивачу військовій частині, а зовсім в іншій та територіально-відокремленій військовій частині НОМЕР_2 й керівництво, обов`язок з отримання пального і мастильних матеріалів з баз довольчого органу та відповідальність за організацію роботи та керівництво службовою діяльністю вказаного пункту покладено на посадових осіб військових частин НОМЕР_3 , НОМЕР_2 та НОМЕР_4 .
Разом з цим, все пальне на вказаному об`єкті для військових структур ІНФОРМАЦІЯ_1 , у тому числі й для військової частини НОМЕР_1 , зберігалося в загальних резервуарах за видами пального (бензин А-76, А-80, А-92, А-95, дизпаливо ДП «З»-0,2-25, ДП «Л» марки С), що як перешкоджало та унеможливлювало доступ, так і здійснення перевірок саме шляхом підрахунку, зважування, обміру, а отже й інвентаризації посадовими особами лише конкретно взятої військової частини, у даному випадку, А1337.
Суд прешої інстанції вірно зазначив, що якщо був створений гарнізонний об`єднаний стаціонарний пункт заправки, то і інвентаризація повинна була здійснюватись «об`єднана» із залученням всіх командирів в/ч, пальне яких зберігалось на ГОСПЗП РГ (в/ч НОМЕР_3 ). Натомість відповідачем не надано жодного наказу про проведення інвентаризації командиром в/ч НОМЕР_3 , якому підпорядковувався ГОСПЗП РГ. Акти перевірок щодо визначення загальної кількості наявного пального на ГОСПЗП РГ (в/ч НОМЕР_3 ) зі співставленням із сумарними обліковими даними всіх військових частин, пальне яких зберігалось на ГОСПЗП РГ (в/ч НОМЕР_3 ), за розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_3 ) відсутні.
Крім того відсутні будь-які нормативні документи відповідача щодо визначення порядку роботи таких об`єднаних пунктів з прийому, зберігання, видачі пального та контролю за ним.
Суд вірно визнав, такими що мають значення для вирішення справи, твердження позивача про відсутність фактичної можливості контролювати наявність пального, яке обліковувалось за його частиною, оскільки, як згадувалось вище, пальне військових частин не було розподілено фізично, а також були визначені конкретні відповідальні особи по контролю пальним в цілому на гарнізонному об`єднаному стаціонарному пункті заправки пальним та мастильними матеріалами Рівненського гарнізону (в/ч НОМЕР_3 ).
Також колегія суддів погоджується з судом першорї інстанції, що при аналізі, актів службового розслідування, затверджених 25.03.2013р. та 23.04.2013р., та наказів командира військової частини НОМЕР_3 від 25.03.2013р. №142, Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30.04.2013р. №198 та Міністерства оборони України від 21.05.2013р. №337, вбачається, що в зазначених документах йдеться лише про встановлену в цілому по гарнізонному об`єднаному стаціонарному пункту заправки пальним та мастильними матеріалами військових частин Рівненського гарнізону нестачу паливно-мастильних матеріалів, при цьому, у вказаних актах перевірки та наказах відсутні обґрунтування, за яких встановлено наявність та конкретний розмір нестачі паливно-мастильних матеріалів саме по військовій частині НОМЕР_1 , адже пальне на гарнізонному об`єднаному стаціонарному пункті заправки пальним та мастильними матеріалами військових частин ІНФОРМАЦІЯ_1 зберігалось в загальних резервуарах за видами пального для усіх військових структур Рівненського гарнізону. Тобто, виникає логічне запитання про те, яким чином із загальної нестачі пального по гарнізонному об`єднаному стаціонарному пункту заправки виокремлено розмір нестачі пального саме по військовій частині НОМЕР_1 . При цьому зазначені документі не містять чіткої та конкретної відповіді на таке запитання.
Суд, також, вірно зазначив, що в складеній Департаментом внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України за результатами внутрішнього аудиту відповідності діяльності служби пально-мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_1 за період з 18.03.2010р. по 18.03.2013р. довідці від 13.04.2013р. №484, при знятті залишків недоторканого запасу саме на складі пального та баках машин військової частини НОМЕР_1 , розходжень між фактичною наявністю майна та обліковими даними не виявлено.
Встановивши обставини, що мають значення для вирішення справи, надавши належну оцінку представленим доказам, суд зробив вірний висновок, про безпідставність та необґрунтованість притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді звільнення за службовою невідповідністю за вчинення правопорушення, наслідком якого стала нестача пального у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до ст.26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Підставами для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначеними ст.45 Дисциплінарного статуту, є невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.
Статтею 68 Дисциплінарного статуту передбачено, що на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; є) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.
Згідно зі ст.ст..84, 85 Дисциплінарного статуту, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, яке проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини; службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.
За змістом ст.86 Дисциплінарного статуту, після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування, командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення, та якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Якщо командир за тяжкістю вчиненого підлеглим правопорушення визнає надану йому дисциплінарну владу недостатньою для покарання військовослужбовця, він порушує клопотання про накладення стягнення на винну особу владою старшого командира (ст.92 Дисциплінарного статуту).
При цьому, відповідно до ч.2 ст.86 Дисциплінарного статуту, під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також вчинення правопорушення, його наслідки, попередня ї поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем визначена законом процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності в цілому дотримана, однак при визначенні виду дисциплінарного стягнення відповідачем не враховані характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередню поведінку позивача як військовослужбовця, а також тривалість його військової служби та рівень знань про порядок служби, як цього вимагає ч.2 ст.86 Дисциплінарного статуту ЗСУ.
Разом з цим колегія суддів звертає увагу, що позивач прослужив у Збройних силах України більше 20 років. Мав неодноразові заохочення і нагороди, був учасником бойових дій. У зв`язку з успішним виконанням поставлених завдань просувався по службі. Проведеним оцінюванням у листопаді 2012 року відповідав займаній посаді і був гідним зарахуванню до Резерву для подальшого просування по службі.
Тому, щодо звільнення військовослужбовця з військової служби за службовою невідповідністю або позбавлення його військового звання, то суд звертає увагу, що це є крайніми заходами дисциплінарного впливу, які повинні застосовуватись з урахуванням усіх обставин скоєння порушення, його наслідків, попередньої поведінки та особи військовослужбовця.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "16" лютого 2015 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.В.Одемчук

судді: Г.І. Майор

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "24" липня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Міністерство оборони України пр-т Повітрофлотський , 6,м.Київ,03168

- ,