Справа № 1519/2-а-2107/11
Суддя: Маркарова С. В.
Дата ухвалення: 2011-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Малиновський районний суд м.Одеси
Справа № 1519/2-а-2107/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2011 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

судді - Маркарової С.В.

за участю секретаря Тітової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2011 року позивач звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси, в якому просила зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 14.10.2010 року по день подання позовної заяви. .

В обґрунтування своїх вимог він послався на те, що відповідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 року № 2195 - IV має право на отримання державної соціальної допомоги, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідач від здійснення нарахування та виплати вищевказаних коштів ухиляється.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в які позовні заяви підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про розгляд справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.

Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси та відноситься відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни18.11.2004 року № 2195 - IV до категорії громадян, яким встановлений статус дитина війни.

За ст. 6 зазначеного Закону, який набрав чинності з 1.01.2006 року дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч.2 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування№ 10-58 - IV від 09.07.2003 року, відповідно передбачає застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком.

Обовязок по забезпеченню своєчасного, повного фінансування та виплати пенсій, а також інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством покладений на Пенсійний фонд України, який діє відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердж. ПКМУ від 24.10.2007 року №1261(далі Положення) (п. 7 пункту 6).

Відповідно до п.15 Положення фонд здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті пенсії, щомісячного довічне грошового утримання, державної соціальної допомоги покладено на відповідне територіальне управління за місцем проживання позивача.

Відповідач за період, вказаний позивачем у позовній заяві не нарахував йому доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни18.11.2004 року № 2195 IV.

При цьому Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси керувалось змінами, внесеними до зазначеного закону, Законами України Про Державний бюджет України на відповідний рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Судом, встановлено, що відповідно до п.12 ст. 71 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік№ 489 - V від 19.12.2006 року дію статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниз урахуванням статті 111 цього Закону було зупинено.

Поряд з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 положення цієї статті з урахуванням ст. 111 названого Закону визнано таким, що не відповідає Конституції України.

За Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України№ 107 VI від 28.12.2007 року у статтю 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивнесені зміні, за якими дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 таку зміну визнано неконституційною.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішення суду у цих справах має преюдиціальне значення для судів при розгляді ними позовів з правовідносин, які виникають внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнанні неконституційними; є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

В період 2010 2011 років Закон України Про соціальний захист дітей війнидіє в редакції від 22.05.2008 року з урахуванням відповідного Рішення Конституційного Суду України, та передбачає виплату державної соціальної допомоги дітям війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Керуючись положеннями ст.ст. 21, 105, 162 КАС України та встановивши, що відповідачем порушені норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає необхідним зобовязати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, без ухвалення рішення про стягнення конкретних сум.

При цьому суд виходить з того, що обовязок по здійсненню перерахунку належних до виплати позивачу грошових сум покладено на УПФУ В Малиновському районі м.Одеси, у звязку із чим суд не може виконувати обовязки субєкта владних повноважень щодо проведення розрахунків суми заборгованості, а може лише визнавати дії субєктів владних повноважень незаконними та покласти обовязок на відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону за відповідний рік.

При таких обставинах, відповідач зобовязаний нарахувати та виплатити доплати до пенсії позивачу у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняза період з 14.10.2010 року по день подання позивачем позовної заяви до суду.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 8, 9, 11, 21, 105, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії задовольнити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниз розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати за період з 14.10.2010 року по 14.04.2011 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Малиновський районний суд м. Одеси.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя