Справа № 22-а-17178/11
Суддя: Сліпченко О. І.
Дата ухвалення: 2011-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія93Доповідач у 2 інстанціїСліпченко
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Лащенка В.Д.,

суддів: Сліпченка О.І., Корзаченко І.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 15 січня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про стягнення не отриманих сум щорічної одноразової допомоги до 5 травня ,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2009 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є учасником війни . Вказував, що відповідно до ч.5 ст.14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистуйому як учаснику війни передбачена виплата відповідачем щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 3 мінімальних пенсій за віком. Однак у2007- 2009 році він отримав дану допомогу в розмірі, що значно менше ніж передбачено законом. Його звернення про перерахунок допомоги залишене відповідачем без задоволення. Просив визнати відмову відповідача у перерахунку допомоги неправомірною та стягнути з відповідача недоплачену допомогу до 5 травня за 2007-2009 р. в розмірі 3965 грн.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 15 січня 2010 року позов задоволено частково . Стягнуто з відповідача недоплачену суму щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2007-2009 р.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обгрунтовував свої висновки тим, що позивач як учасник війни, має право на отримання у2007- 2009 році щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі не менше 3 мінімальних пенсій за віком, встановлених ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (в редакції станом до 01.01.2008 р.) щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога в розмірі 3 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач має статус учасника війни, перебуває на обліку в УПСЗН і відповідно до ч.5 ст.14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистумає право на отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомоги в розмірі 3 мінімальних пенсій за віком.

В 2009 р. УПСЗН виплатило позивачу як учаснику війни разову грошову допомогу до 5 травня на підставі постанови КМУ № 177 від 18.02.2004 р. в розмірі 70 грн., що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом розміру разової допомоги.

Колегія суддів, погоджуючись із висновками суду в частині права позивача на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня , не може повністю погодитися з висновками суду в частині періоду за який має стягуватись грошова допомога до 5-го травня, поскільки вони зроблені в результаті порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Згідно ст.100 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, справа розглядається за правилами КАС України.

Як вбачається із матеріалів справи позивач звернувся до суду у грудні 2009 р., тобто пропустив річний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права по виплатам за 2007-2008 р. Клопотання про поновлення строку позивачем не заявлялося, доказів про поважність причин пропуску строку позивачем суду не надано.

Відповідач у поданих до суду письмових запереченнях проти позову наполягав на застосуванні строку звернення до адміністративного суду.

За таких обставин суд першої інстанції при вирішенні даного спору мав застосувати строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст.99 КАС України. Невиконання судом вимог закону призвело до неправильного вирішення справи і задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на те, що позивач пропустив річний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права, відсутні поважні причини пропуску цього строку, які б позбавляли позивача предявити позов до суду, а також беручи до уваги, що на цьому наполягає відповідач, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову в частині періоду стягнення одноразової грошової допомоги до 5 травня .

Доводи апеляційної скарги про неврегульованість механізму розрахунку допомоги необгрунтовані, поскільки після визнання 22.05.2008 р. неконституційними положень п.20 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів УкраїниЗакону України Про Державний бюджет України на 2008 рік діє ч.5 ст.14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистув редакції Закону № 367-14 від 25.12.1998 р., яка чітко встановлює розмір допомоги до 5 травня, що підлягає виплаті.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.3 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку інших пенсій. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205 КАС України, колегія судів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області задоволити частково.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 15 січня 2010 року в частині періоду нарахування і виплати підвищення змінити , зобовязавши управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2009 рік з урахуванням вже проведених виплат.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :