Справа № 2-а-545/10
Суддя: Висоцька Г. А.
Дата ухвалення: 2010-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-545/10
П О С Т А Н О В А

іменем України

"22" жовтня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Висоцької Г.А.

при секретарі - Будім І.С.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Вознесенську Миколаївської області про захист соціальних прав шляхом визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснити нарахування підвищення до пенсії дітям війни,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську Миколаївської області про захист соціальних прав шляхом визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання здійснити нарахування підвищення до пенсії дітям війни та забезпечити їх виплату.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що є дитиною війни, і отримує пенсію, яку відповідач в 2006, 2007, 2008 роках не призначав та не проводив нарахування щомісячного підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни " у зв'язку з тим, що Законами України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", "Про Державний бюджет України на 2007 рік" була призупинена дія ст. 6 цього, а в 2008 - 2009 роках виплата щомісячного підвищення до пенсії проводилася в меншому розмірі.

Позивач зазначає, що відповідач з 01.01.2006 ,01.01.2007, 01.01.2008 років не призначав зазначене підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому Законом України "Про соціальний захист дітей війни" у зв'язку з прийняттям 09.07.2007 року Конституційним Судом України рішення про визнання неконституційним положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" про призупинення дії ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", позивач просив позов задовольнити, стягнувши щомісячне підвищення до пенсії за період з січня 2006 року по 01.10.2008 року в твердій сумі.

Вимогу щодо поновлення строку звернення до суду за захистом порушеного права позивач мотивував тим, що про порушення свого права дізнався на початку 2007 року у зв'язку з прийняттям 09.07.2007 року рішення Конституційним Судом України, так як дізнався про це з засобів масової інформації, а відмову в нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії отримав лише в 2008 році.

19.11. 2008 року позивач уточнив свої вимоги щодо зобов'язання Пенсійного фонду України в м. Вознесенську Миколаївської області нарахувати та виплатити йому підвищення до пенсії, як дитині війни за період з 01.01.2006 року по жовтень 2008 року (включно) в сумі 3902.91 грн.

Ухвалою суду від 27 листопада 2008 року справа була об'єднана в одне провадження з іншими аналогічними адміністративними справами за позовами фізичних осіб - дітей війни до управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську Миколаївської області, Кабінету Міністрів України про захист соціальних прав шляхом визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснити нарахування підвищення до пенсії дітям війни та забезпечення їх виплати.

24 грудня 2008 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області було винесено постанову по справі, яка в подальшому була скасована ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2010 р., а справа - направлена на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача - Пенсійного Фонду України у Вознесенському районі Миколаївської області - в судове засідання не з'явився, надав суду письмове заперечення про невизнання позову, зазначивши, що після прийняття 09.07.2007 року та 22.05.2008 року рішень Конституційним Судом України по справі про соціальні пільги змін в Державний бюджет України щодо механізму встановлення розміру підвищення до пенсії дітям війни через законодавче врегулювання розміру мінімальної пенсії за віком для обчислення підвищень до пенсії особам, яким встановлено статус "дитина війни" та збільшення коштів на ці цілі з Державного Бюджету України внесено не було, що унеможливлює реалізацію права на нарахування підвищення до пенсії дітям війни. В 2006 році Закон України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" не визнавався Конституційним Судом неконституційним. Крім того, представник відповідача вказував на пропуск позивачем строку звернення до суду за захистом порушеного права.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Позивач є отримувачем пенсії та дитиною війни, якому Управління Пенсійного фонду України у м. Вознесенську Миколаївської області не призначало протягом 2006-2008 років та не проводило нарахування підвищення до пенсії .

Положення ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Однак, згідно з пунктом 17 ст. 77 Закону України від 20 грудня 2005 р. "Про Державний бюджет України на 2006 рік" дію ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. було зупинено на 2006 р.

До того ж, Законом України від 19 січня 2006 р. "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" із положень Закону України від 20 грудня 2005 р. "Про Державний бюджет України на 2006 рік" виключено пункт 17 ст. 77 вказаного вище Закону, а новою редакцією ст. 110 цього ж Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р., запроваджуються у 2006 р. поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Між тим, Кабінетом Міністрів України протягом 2006 р. не приймалось рішення на виконання вимог ст. 110 Закону України від 20 грудня 2005 р. "Про Державний бюджет України на 2006 рік".

Отже, пільги для дітей війни, передбачені ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р., безпосередньо у 2006 р. запроваджено не було.

В свою чергу, пунктом 12 ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 р. "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. зупинено на 2007 р. з урахуванням ст. 111 названого вище Закону.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 р. № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення пункту 12 ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 р. "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 р. дію ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. з урахуванням ст. 111 цього ж Закону.

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 р. "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни викладено в іншій редакції, яка зазначає виплату цього підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни.

Зазначені рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, в межах позовних вимог право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р., мають діти війни з 9 липня по 31 грудня 2007 р., з 22 травня по 31 грудня 2008 р.

Відповідно до чинної на час звернення позивача до суду редакції ч. 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов міг бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом, або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав особи встановлювався річний строк, який, якщо не встановлено інше, та обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися (а не могла дізнатися) про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з чинної на час звернення позивача до суду редакції ст. 100 ч. 1 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Зважаючи на зміст зазначеної норми, її положення про правові наслідки спливу строку позовної давності можуть застосовуватися лише в тих випадках, коли буде доведено існування самого суб'єктивного адміністративного права і факт його порушення або оспорювання.

Відповідач - управління ПФУ в м. Вознесенську - наполягав на застосуванні наслідків пропущення позивачем строку на звернення з позовом до суду.

Для правильного обчислення позовної давності важливим є визначення її початкового моменту. Виходячи з вимог ст. 99 ч. 2 КАС України початок перебігу строку звернення до суду, суд пов'язує не з фактом обізнаності особи, якій належить порушене право в зв'язку з тим, що цей суб'єктивний момент є результатом недбалого ставлення особи до охорони власних прав, а з моменту, коли вона повинна була дізнатися про таке порушення. Об'єктивними даними про цей момент є актуальність положень рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року (офіційне опублікування в Офіційному Віснику України № 52 від 27.07.2007 року), які широко обговорювалися в Україні засобами масової інформації, на телебаченні на той час, а тому позивач не міг не знати про факт порушення його прав, адже з моменту публікації цього рішення в офіційному виданні вважається, що це рішення було доведене до невизначеного кола осіб, тобто до всього населення України, включаючи і позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 11, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління Пенсійного Фонду України у м. Вознесенську Миколаївської області про захист соціальних прав шляхом визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснити нарахування підвищення до пенсії дітям війни за період за 2006 рік, з 01 січня 2007 року по 09 липня 2007 року з 1 січня 2008 року по 22.05.2008 року в зв'язку з необґрунтованістю позовних вимог.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління Пенсійного фонду України у м. Вознесенську Миколаївської області про захист соціальних прав шляхом визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснити нарахування підвищення до пенсії дітям війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в зв'язку з пропуском строку на звернення до адміністративного суду.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську Миколаївської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії дітям війни у відповідності до Закону України " Про соціальний захист дітей війни" в редакції Закону України " Про Державний бюджет України на 2008 рік" та внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду в м. Вознесенську Миколаївської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії дітям війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 22.05.2008 року по 30.10.2008 року(включно).

Постанова може бути оскаржена в Одеський апеляційний адміністративний суд через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя : Висоцька Г.А.