Справа № 369/2579/15-а
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/2579/15-а
Провадження № 2-а/369/124/15
ПОСТАНОВА

іменем України

13.05.2015 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

за участю секретаря Ткачук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Київ адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1, з метою реалізації свого конституційного права на отримання земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах села Хотів Києво-Святошинського району Київської області, звертався із відповідним клопотанням до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Так, відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, 26 листопада 2014 року Позивач звернувся до Відповідача з клопотанням та доданими до нього графічними матеріали для отримання земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах села Хотів Києво-Святошинського району Київської області.

Після звернення з клопотанням до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Позивач отримав лист від 29.12.2014 року за № 02-22/551, в якому вказано, що змушені відмовити в задоволенні його запиту на підставі п.1 ч.1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у звязку із тим, що розпорядник інформації не володіє і не зобовязаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запити. Однак, на думку Позивача, Відповідач не розглянув клопотання у порядку, передбаченому чинним законодавством України, а саме: виключно на пленарному засіданні Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. У звязку з цим, відсутнє належно оформлене рішення Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 або ж мотивована відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як вбачається з відповіді у листі Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області рішення по клопотанню Позивача так і не було прийнято, тобто не було проведено пленарне засідання, а отже Відповідач, ухиляючись від розгляду клопотання належним чином, так і не надав ні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ні мотивованої відмови. Тим самим, Відповідач порушив процедуру розгляду, передбачену ст. 118 ЗК України.

Аналізуючи норми законодавства, Позивач зазначив, що бездіяльність Відповідача призвела до того, що його клопотання щодо визначення без його погодження та виділення йому земельної ділянки, та надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га в межах села Хотів Києво-Святошинського району Київської області не було розглянуто належним чином на пленарному засіданні та порушено його права та законні інтереси, гарантовані Конституцією України та нормами чинного законодавства України.

Позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо порушення процедури розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах села Хотів Києво-Святошинського району Київської області; зобовязати Хотівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області винести на засідання її найближчої сесії, розглянути та прийняти рішення по клопотанню ОСОБА_1 про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) орієнтовною площею 0,25 га в межах села Хотів Києво-Святошинського району Київської області; судовий збір стягнути з Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на користь ОСОБА_1.

24 березня 2015 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої зазначив, що 17.03.2015 року він отримав лист № 02-22/40 від 28.01.2015 року від Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, яким останнього було повідомлено, що згідно рішення № 149/16 від 14.01.2015 року йому було відмовлено у клопотанні.

Вищезазначену відмову, Хотівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області мотивувала тим, що на доданому до заяви графічному матеріалі не позначене місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами.

Позивач зазначив, що в клопотанні, яке подано до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вказано про те, що в публічному доступі відсутня інформація щодо наявності будь-яких пропозицій з чітко визначеними місцями розташування земельних ділянок в межах населеного пункту Хотівської сільської ради, які можуть бути приватизовані громадянами, не оприлюднювалися. Тобто, Позивач сам не в змозі самостійно визначити земельну ділянку на місцевості (в натурі).

Саме у звязку з цим, Позивач у наданих графічних матеріалах виділив на карті територію села Хотів Києво-Святошинського району Київської області, в межах якої бажає отримати земельну ділянку не більше 0,25 га.

ОСОБА_1 зазначив, що на стадії отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, зацікавлена особа ще не має жодних прав щодо запитуваної земельної ділянки з огляду на положення статті 78 Земельних кодексу України та статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, запитувана частина земної поверхні на цій стадії ще не має статусу земельної ділянки у розумінні частини 1 статті 79 Земельного кодексу України.

З огляду на відсутність у зацікавленої особі будь-яких прав щодо земельної ділянки, така особа також не має права самостійно встановлювати межі запитуваної земельної ділянки. Тобто, визначення чітких меж запитуваної земельної ділянки може бути здійснено відповідно до закону лише на наступній стадії процесу відведення земельної ділянки у власність стадії розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Більш того, у своєму рішенні від 14.01.2015 року № 149/16 Відповідач не вказав жодної підстави з переліку підстави з переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачених ч. 7 ст. 118 ЗК України, а також не навів мотивованої відмови, тобто не вказав жодних конструктивних та законних обґрунтувань з посиланням на норми чинного законодавства України.

Також, Позивач зазначив, що Хотівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області порушила порядок розгляду клопотання у місячний строк, встановлений ч. 7 ст. 118 ЗК України, оскільки клопотання було подано 26 листопада 2014 року, а рішення прийняте 14.01.2015 року.

В кінцевому етапі Позивач просив суд визнати протиправними дії Хотівської сільської ради щодо несвоєчасного розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області; скасувати рішення Хотівської сільської ради № 149/16 від 14.01.2015 року; зобовязати Хотівську сільську раду винести на засідання її найближчої сесії, розглянути та прийняти рішення по клопотанню ОСОБА_1 про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) орієнтовною площею 0,25 га в межах с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області; стягнути з Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на користь ОСОБА_1 судовий збір.

16.04.2015 року до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області Відповідачем були подані письмові заперечення проти позову, відповідно до яких зазначено, що Позивач звернувся до Відповідача з клопотанням про отримання земельної ділянки в порядку ст. 118 ЗК України. До клопотання були додані графічні матеріали щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки в межах с. Хотів Києво-Святошинського району, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,25 га.

Його клопотання було розглянуте на 35 сесії Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області IV скликання. За результатами розгляду клопотання Позивача, рішенням сесії йому було відмовлено у виділенні земельної ділянки у звязку із тим, що в доданих до заяви графічних матеріалах не зазначено бажане місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами.

В порушення норм ст. 118 ЗК України, Позивачем були додані до заяви про надання графічні матеріали, на яких не зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. До вищезазначеного клопотання Позивачем лише додано карту із схематичним позначенням меж села Хотів.

Відповідач зазначив, що враховуючи зміст ст. 118 ЗК України, клопотання Позивача не відповідало вимогам закону, у звязку із чим просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

В судовому засіданні представник Позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Вислухавши думку представника Позивача, розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги Позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

У ст. 3 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і до адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, де суди перевіряють, чи прийнятті вони : на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, при цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено в судовому засіданні, 26 листопада 2014 року ОСОБА_1 з метою реалізації свого конституційного права на отримання земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах села Хотів Києво-Святошинського району Київської області, звернувся із відповідним клопотанням до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно вимог ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання: п. 34) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно вимог ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішенням 35 сесії Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 14 січня 2015 року було розглянуте клопотання ОСОБА_1. За результатами розгляду клопотання Позивача, рішенням сесії йому було відмовлено у виділенні земельної ділянки у звязку із тим, що в доданих до заяви графічних матеріалах не зазначено бажане місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами.

Згідно вимог ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Судом встановлено, що Позивачем до клопотання про надання дозволу на розробку проекту, було подано графічне зображення всього населеного пункту села Хотів. Проте, ОСОБА_1 на графічному матеріалі не позначено бажане місце розташування земельної ділянки, що позбавляє Відповідача можливості ідентифікувати земельну ділянку.

Як вбачається зі змісту, поданого до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вищезазначеного клопотання Позивачем не вказано меж і місця розташування бажаної земельної ділянки, натомість останнім зазначено свою згоду на отримання будь-якої земельної ділянки в межах вищезазначеного населеного пункту.

Так, на думку суду, належними графічними матеріалами, за змістом ч. 6 ст. 118 ЗК України є викопіювання із планово картографічного матеріалу місця розташування земельної ділянки, завірені посадовою особою компетентного органу, викопіювання з кадастрової карти (плану), генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації тощо.

Законодавством України не передбачено обовязку органу місцевого самоврядування здійснювати пошук земельної ділянки серед наявних в запасі вільних земель з рахуванням побажань заявника. Однак, орган місцевого самоврядування зобовязаний перевірити чи відповідає бажана земельна ділянка, місце розташування якої зазначено в клопотанні особи, встановленим вимогам для відповідного її використання.

При цьому, без визначення особою місця розташування земельної ділянки неможливо перевірити відповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і технічко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Зясування зазначених питань є обовязковим для вирішення питання про надання дозволу або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (п. 7 ст. 118 ЗК України).

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно частини 4 статті 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з частин 1, 3 статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що Відповідач, при прийнятті оскаржуваного розпорядження, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та на підставі 2, 81, 116, 118, 121, 122, 152, 158 Земельного кодексу України, ст. ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та керуючись ст.ст. 3, 8, 9, 11, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів, починаючи з дня наступного після її проголошення.

СУДДЯ А.Я.Волчко