Справа № 22-а-9902/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22-а-9902/11Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія15Доповідач у 2 інстанціїОлійник
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-судді Олійника В.І.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області при нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 разової грошової допомоги до 5 травня за 2008 неправомірними та стягнення недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2009 року позивачкаОСОБА_2 звернуласядо суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій відповідача при нарахуванні та виплаті позивачу суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2008 рік. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що вона є інвалідом війни 2 групи, тому на неї розповсюджуються пільги та гарантії, передбачені Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, зокрема вона має право на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Позивачка просила суд визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області при нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги інваліду війни 2 групи за 2008 рік та стягнути з відповідача недоплачену суму допомоги до 5 травня за 2008 рік в сумі 3448 грн.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2009 року позов задоволено.

Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області при нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 разової грошової допомоги учаснику бойових дій до 5 травня за 2008 неправомірними.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області здійснити нарахування і виплату на користь ОСОБА_2 разову грошову допомогу учаснику бойових дій до 5 травня за 2008 рік в сумі 3448 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій простить постанова Києво-Святошинського районного суду від 19 жовтня 2009 року скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є інвалідом війни 2-ої групи, що підтверджується наявними в справі письмовими доказами.

Задовольняючи позов в частині виплати одноразової грошової допомоги до 5-го травня, суд першої інстанції виходив з того, що для врегулювання спірних правовідносин у цій справі пріоритетними є норми Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Такий висновок зроблений судом з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, виходячи з наступного.

Частиною 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що інвалідам війни 2-ої групи виплачується одноразова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Однак, постановою Кабінету Міністрів України №183 від 12 березня 2008 року Про розміри грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Про жертви нацистських переслідуваньрозмір одноразової грошової допомоги був визначений у 400 грн., які і були виплачені позивачу ОСОБА_2 у квітні 2008 року.

Таким чином, в даному випадку на період виникнення спірних правовідносин, які є предметом спору в цій справі, були наявні нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5-го травня учасникам бойових дій та інвалідам війни. При цьому дія ч. 5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" на час виникнення спірних правовідносин була зупинена Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року за № 10-рп визнано неконституційним п. 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким було зупинено дію п. 5 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистута встановлено у 2008 році інші розміри виплат щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня.

Разом з тим суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не дав належної оцінки тій обставині, що виплата грошової допомоги була проведена у квітні 2008 року, тобто до прийняття Конституційним Судом України Рішення від 22 травня 2008 року за № 10-рп про визнання неконституційними положень нормативних актів, якими керувався відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу даного виду соціальної виплати.

Таким чином, оскільки Рішення Конституційного Суду України не має зворотної дії в часі і поширюється лише на ті правовідносини, які виникли після його прийняття, висновок суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача є помилковим, оскільки він при нарахуванні та виплаті позивачці ОСОБА_2 допомоги до 5-го травня діяв в межах своїх повноважень та на підставі чинних на той момент нормативних актів.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова Києво-Святошинського районного суду від 19 жовтня 2009 року - скасуванню відповідно до вимог ст. 202 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області - задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду від 19 жовтня 2009 року скасувати та ухвалити нову постанову:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області при нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 разової грошової допомоги до 5 травня за 2008 неправомірними та стягнення недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді