Справа № 2а-4725/10/1470
Суддя: Коротких О.А.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

Судді-доповідачаКоротких О.А.,
Суддів:Кривенди О.В., Маринченка В.Л., -

розглянувши заяву державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області (далі - ДПІ) про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року за позовом дочірнього підприємства «Промжитлобуд-3», публічне акціонерне товариство «Будівельна фірма «Миколаївбуд» до ДПІ, про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 22 січня 2015 року рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позову, залишив без змін.

Не погодившись із такою ухвалою Вищого адміністративного суду України, ДПІ подала заяву про її перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстави, установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а саме неоднакове застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах норм матеріального права що, на думку заявника, підтверджується рішенням касаційного суду від 25 березня 2015 року (№ К/9991/24053/12).

Заява ДПІ була подана з пропуском тримісячного строку, встановленого частиною першою статті 238 КАС. До заяви було додано клопотання про поновлення строку для подання заяви.

Із наведених у клопотанні про поновлення процесуального строку доводів колегія суддів Судової палати в адміністративних справах вважала причини пропуску строку подання заяви про перегляд судового рішення поважними, а тому строк на подання заяви про перегляд зазначеного судового рішення, поновила.

Проте заява ДПІ не відповідала вимогам статті 2391 КАС України, оскільки, до заяви не було додано копії різних за змістом судових рішень, щодо обґрунтування неоднакового застосування судом касаційної інстанції вказаних у заяві норм матеріального права у порівнянні з іншими рішеннями, ухваленими цим судом у подібних правовідносинах.

За таких обставин, 2 червня 2015 року суддя Верховного Суду України залишив заяву ДПІ без руху та надав їй строк для усунення її недоліків до 26 червня 2015 року.

22 червня 2015 року ДПІ усунуло недоліки та додала до заяви копії різних за змістом судових рішень.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, Вищий адміністративний суд України, погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій про задоволення позову виходив із того, що факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків, наявність яких підтверджується актом перевірки. За таких обставин суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оскільки реальність виконання договорів ДП «Промжитлобуд-3» з контрагентами підтверджена належними доказами, а ДПІ не доведено недійсність чи безтоварність угод, то податкові повідомлення-рішення є протиправними.

Разом із тим у рішенні суду касаційної інстанції, на яке посилається заявник, обґрунтовуючи наявність інакшого правозастосування, вбачається, зокрема, що Вищий адміністративний суд України ухвалою від 25 березня 2015 року, змінюючи рішення судів попередніх інстанцій в частині визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, виходив із того, що за відсутності доказів вчинення відповідних дій у процесі виконання спірних операцій висновок судів попередніх інстанцій щодо реального факту поставки ТОВ «Дизсервіс-Луганськ» товару позивачеві є необґрунтованим, а тому з огляду на невиконання платником умов щодо підтвердженості фактичних господарських відносин із задекларованим постачальником в отриманні податкової вигоди, на яку претендує платник, Товариству відмовлено.

Таким чином, рішення касаційного суду, додані на обґрунтування заяви, ухвалені цим судом за інших фактичних обставин справ, а отже не підтверджують наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, а тому у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Ураховуючи наведене та керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом дочірнього підприємства

«Промжитлобуд-3», публічне акціонерне товариство «Будівельна фірма «Миколаївбуд» до державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення, до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року.

Суддя-доповідач О.А. Коротких
Судді: О.В. Кривенда
В.Л. Маринченко