Справа № 281/2613/14-а
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нечуй Б.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"23" червня 2015 р. Справа № 281/2613/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бондарчука І.Ф.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира на постанову Лугинського районного суду Житомирської області від "11" лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок недоплачених коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Лугинського районного суду Житомирської області від 11 лютого 2015 року позов задоволено.

Визнано дії відповідачів - головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області та управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира щодо не виплати ОСОБА_3 у повному розмірі недоплаченої доплати до заробітної плати, передбаченої ч. 1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.02.2014 року по 31.07.2014 року протиправними.

Зобов'язано головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області провести донарахування ОСОБА_3 доплати до заробітної плати, передбаченої ч.1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі двох мінімальних заробітних плат, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановленого ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" за період з 01.02.2014 року по 31.07.2014 року з урахуванням фактично виплачених коштів і подати розрахункові документи до управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира.

Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира провести виплату ОСОБА_3 доплати до заробітної плати, передбаченої ч.1 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.02.2014 року по 31.07.2014 року відповідно до розрахунків наданих головним управлінням Державної казначейської служби України у Житомирській області.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить постанову скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працює начальником відділу звітності та бухгалтерського обліку операцій з використання бюджетів - головним бухгалтером управління Державної казначейської служби України у Лугинському районі Житомирської області, проживає на території зони гарантованого добровільного відселення. Отримує доплату до заробітної плати за роботу на радіоактивно забруднених територіях відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте, її нарахування та виплата проводиться в розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що нарахування та виплата коштів, передбачених ст.39 вказаного Закону з 01.01.2014 року по 31.05.2014 року, в розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України є протиправними.

Так, основні положення щодо реалізації, зокрема, конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищується у таких же розмірах.

Однак, даною нормою передбачено, що порядок обчислення підвищення до заробітної плати та її розмір, визначається Кабінетом Міністрів України.

Водночас сума, з якої здійснювався розрахунок виплати позивачу, передбаченої Законом № 796-XII, визначалася згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначеною постановою, всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який встановлює розмір доплат як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретний розмір такої доплати в твердій грошовій сумі.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-VI, яким були внесені зміни до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" і які обмежували права громадян, щодо виплати підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, Рішенням Конституційного суду України у справі №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їхні окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відтак, вище наведені положення ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" є чинними у редакції до внесення змін до них Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

На даний час Закони України "Про державний бюджет України на 2011 рік", "Про державний бюджет України на 2012 рік" та "Про державний бюджет України на 2013 рік" втратили чинність.

Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1 Прикінцевих положень Закону) такі обмеження не встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014 року є чинними і підлягають застосуванню: ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, відповідно до якої підвищення до заробітної плати працюючим громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення не може бути нижчим ніж дві мінімальні заробітні плати.

Згідно із п.п.5,6 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМ України від 20.09.2005 р. №936, соціальні виплати за ст.39 Закону №796-ХІІ проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами-суб'єктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, установами, організаціями та військовими частинами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінпраці, а тому підприємства, установи, організації та фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності виступають в даних правовідносинах як суб'єкти владних повноважень на основі законодавства. Керівники підприємств несуть персональну відповідальність за несвоєчасність подання розрахункових документів до уповноваженого органу та правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат та допомоги певних видів. Уповноважений орган перевіряє, реєструє, обліковує розрахунки та подає органам Державного казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, що проводяться в установленому законодавством порядку.

Доводи апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира залишити без задоволення, а постанову Лугинського районного суду Житомирської області від "11" лютого 2015 р. - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Ф.Бондарчук

судді: Б.С. Моніч

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11301

3- відповідачу: Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира пл. Польова,8,м.Житомир,10009

4 - Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області Новий Бульвар,5,м.Житомир,10008

- ,