Справа № 22-а-11544/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія63Доповідач у 2 інстанціїОлійник
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого-судді Олійника В.І.,

Суддів: Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Апеляційного суду Київської області справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області на постанову Рокитнянського районного суду від 16 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області про визнання протиправними дій та зобовязання забезпечити виплату щомісячної державної соціальної допомоги, -

встановила:

У жовтні 2009 року позивачка звернуласядо суду з позовом посилаючись на те, що вонає дитиною війни, а тому згідно із ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війниїй щомісячно, починаючи з 01 січня 2006 року, повинна була виплачуватися соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте відповідач відмовив їй у проведенні перерахунку та виплаті вказаної соціальної допомоги за 2006-2008 роки.

Позивачка вважала такі дії відповідача протиправними і такими, що суперечать вимога Конституції України та Законам України про Державний бюджет на 2006, 2007 та 2008 роки, Про соціальний захист дітей війни. В обгрунтуванні своїй вимог посилалася на рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп, яким були визнані неконституційними окремі положення Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, зокрема положення п.12 ст.71, якою було припинено на 2007 рік дію ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війнита рішення Конституційного суду України від 22 травня 2008 року №10-рп.

Просила визнати відмову відповідача щодо проведення перерахунку та виплати їй соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком протиправною та зобовязати відповідача здійснити нарахування такої допомоги та стягнути з нього на її користь недоплачену суму вказаної соціальної допомоги за 2006-2008 роки в розмірі 2734,90 грн.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 16 листопада 2009 року позов задоволено частково.

Визнано відмову управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі щодо перерахунку та виплати ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії, як Дитині війни, виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війниза період з 22 травня 2008 року протиправною.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії як дитині війни відповідно до ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком та починаючи з 22 травня 2008 року з урахуванням виплачених сум вказаної щомісячної доплати.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п.2.1. Постанови правління Пенсійного Фонду України Про затвердження Положення про управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положення про управління Пенсійного фонду України в районах і міста від 30 квітня 2002 року № 8-2, основним завданням органів Пенсійного фонду України є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Згідно ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивачкаперебуває на обліку в УПФУ у Рокитнянському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнимає право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивача на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війниі здійснити позивачці відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо періоду проведення нарахувань та виплат щомісячного державного підвищення пенсії як дитині війни з 22 травня 2008 року.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи, а саме, відповіді управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області від 17 жовтня 2009 року на звернення ОСОБА_2 (а.с.6), вбачається, що позивачка звернулася до відповідача 25 вересня 2009 року.

Тому, враховуючи положення ст.99 КАС України, момент звернення позивачки до управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області (25 вересня 2009 року) та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню від 25 вересня 2008 року.

Відповідно до ст.201 КАС України підставою для зміни судового рішення є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права, тому, з врахуванням вимог закону постанову суду необхідно змінити в частині періоду нарахування та виплати.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 16 листопада 2009 року змінити в частині періоду, за який повинен бути здійснений перерахунок та виплата ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної допомоги у вигляді підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, зазначивши даний період від 25 вересня 2008 року, з врахуванням вже виплачених за цей період коштів.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: