Справа № 2а-7052/11
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Київ К/800/15110/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області (далі - Управління ПФУ) про визнання відмови незаконною,-

в с т а н о в и в:

У червні 2011 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати незаконною відмову відповідача у поновленні виплати пенсії.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 листопада 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2013 року вказану постанову суду першої інстанції скасовано і прийнято нову, якою позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Управління ПФУ від 20.04.2011 року в поновленні виплати пенсії ОСОБА_4 в попередньому розмірі.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цього суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач працював в кооперативі «Джерело». У березні 2011 року він звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії в розмірі, що одержував до 01.10.2009 року, та виплатити різницю за період з 01.10.2009 року по час звернення із вказаною заявою.

Відповідачем було повідомлено позивачу, що виплату йому пенсії з 01.10.2009 року без урахування заробітної плати за період з 01.01.1988 року по 30.11.1991 року в кооперативі «Джерело» було припинено на підставі рішення комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій, від 02.12.2009 року №116 відповідно до чинного законодавства України.

Рішенням цієї ж комісії від 15.10.2009 року №90 було прийнято врахувати заробітну плату позивача для обчислення пенсії за період з 01.01.1988 року по 30.11.1991 року нулями, а з 01.12.1991 року по 31.12.1992 року - за даними архівної довідки від 20.04.2005 року №1-8/184.

На час призначення позивачу пенсії порядок підтвердження трудового стажу для її призначення регулювався постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Постанова №637).

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.п. 1, 3 Постанови №637).

На підтвердження трудового стажу позивачем було надано відповідачу пакет документів: копію трудової книжки, довідку та акти знищення документів, копію розрахунку зобов'язання зі сплати збору та зобов'язання зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за січень місяць 2002 року, довідку з УПФУ у м. Луцьку про відсутність заборгованості кооператива «Джерело» станом на 26.02.2002 року.

Частиною 1 статті 101 Закону «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що органи, які призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд апеляційної інстанції правильно зауважив, що перевірка достовірності виданих документів передбачена чинним законодавством і покладається на пенсійний орган, а самі по собі сумніви пенсійного органу у достовірності поданих документів не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Враховуючи усі обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки ці вимоги підтверджені встановленими обставинами справи і наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування чи зміни оскарженого судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман