Справа № 369/2494/15-а
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/2494/15-а
Провадження № 2-а/369/121/15
ПОСТАНОВА

іменем України

07.05.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді: Волчко А.Я.

за участю секретаря: Ткачук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби взводу дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції м. Вінниця, старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з адміністративним позовом до інспектора дорожньо-патрульної служби взводу дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції м. Вінниця, старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 лютого 2015 року відповідачем ОСОБА_2, ІДПС взводу ДПС ВДАІ м. Вінниці старшим сержантом міліції, була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення ПСІ № 482673, про те, що позивач ОСОБА_1, 23 лютого 2015 року о 15 год. 10 хв. в м. Вінниця по вулиці Соборній керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався в зоні дії знака 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху.

Вважає, що за порушення, яке він не вчиняв, його притягнуто до відповідальності на підставі ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Застосовано адміністративну відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень. Притягнення його до адміністративної відповідальності вважає безпідставним та необґрунтованим, а дії відповідача такими, що суперечать чинному законодавству України.

Тому вважає, що дана постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства.

В його автомобілі разом з ним у якості пасажира знаходилась громадянка ОСОБА_3, та звернулася до нього з проханням перевезти її особисті речі, а також продукти харчування з магазину «Фуршет», що розташований в м. Вінниця вул. Хмельницьке шосе 145- Б до даного помешкання.

Отже позивач, керуючи своїм автомобілем обслуговував громадянку яка проживає у зоні дії знака 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», та в'їхав у зону дії знаку з найближчого перехрестя до місця призначення, таким чином не порушував вимоги ПДР.

Вважає, що у зв'язку з тим, що факту порушення ним знака 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» не було, інспектор не мав права притягати його до адміністративної відповідальності.

При накладенні конкретного розміру штрафу відповідач не врахував матеріальний стан особи та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення.

Тому просив визнати незаконною та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ПС 1№482673 від 23.02.2015 року.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 лютого 2015 року відповідачем ОСОБА_2, ІДПС взводу ДПС ВДАІ м. Вінниці старшим сержантом міліції, була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення ПСІ № 482673, про те, що позивач ОСОБА_1, 23 лютого 2015 року о 15 год. 10 хв. в м. Вінниця по вулиці Соборній керуючи автомобілем ЗАЗ д/н 86024КЕ рухався в зоні дії знака 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху.

Позивач вважає, що за порушення, яке він не вчиняв, його притягнуто до відповідальності на підставі ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Застосовано адміністративну відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень. Притягнення його до адміністративної відповідальності вважає безпідставним та необґрунтованим, а дії відповідача такими, що суперечать чинному законодавству України.

Тому вважає, що дана постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства.

В його автомобілі разом з ним у якості пасажира знаходилась громадянка ОСОБА_3, та звернулася до нього з проханням перевезти її особисті речі, а також продукти харчування з магазину «Фуршет», що розташований в м. Вінниця вул. Хмельницьке шосе 145- Б до даного помешкання.

Пунктом 8.4. ПДР України встановлено, що дія знака 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні.

У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

А отже позивач, керуючи своїм автомобілем обслуговував громадянку яка проживає у зоні дії знака 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», та в'їхав у зону дії знаку з найближчого перехрестя до місця призначення, таким чином не порушував вимоги ПДР.

Вважає, що у зв'язку з тим, що факту порушення ним знака 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» не було, інспектор не мав права притягати його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 256 КУпАП України вказано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно зі ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Зважаючи на п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 статті 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Свідчення позивача про те, що він не порушував правила дорожнього руху є логічними та послідовними, не викликають у суду сумніву у їх правдивості та достовірності, узгоджуються з іншими доказами : поясненнями позивача у протоколі про адміністративне правопорушення.

Ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином суд приходить до висновку, що обставини, викладені в постанові про адміністративне правопорушення, не знаходять свого підтвердження, а тому вказана постанова - підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП України перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зважаючи на вище викладені обставини та вимоги чинного законодавства, суд приходить до наступних висновків, що з наданих в судовому пояснень позивача, пояснень залишених позивачем в протоколі про адміністративне правопорушення, вбачається, що на момент складення протоколу та постанови про адміністративне правопорушення ПС 1 №482673 від 23.02.2015 року, винесеної старшим сержантом міліції ОСОБА_2, ІДПС взводу ДПС ВДАІ м. Вінниці не з'ясовані всі обставини справи, не з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа, яка притягається до відповідальності в його вчиненні.

В порушення вимог ст.ст.251, 254, 280, 283, 284 КУпАП відповідач на місці вчинення правопорушення, не перевірив доводи позивача щодо непорушення ним ПДР, не залучив до участі свідків, які б підтвердили чи спростували доводи позивача.

А отже, суд вважає за необхідне скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПС 1 №482673 від 23.02.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду будь-яких належних доказів в спростування позовних вимог ОСОБА_1 суд вважає їх обгрунтованими та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. ст. 7, 122, 217, 222, 251, 252, 254, 256, 283,287-289 КУпАП України, ст.ст. 2, 6, 9-12, 69,71, 86,158-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС 1 №482673 від 23.02.2015 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 гривень за правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: А. Я. Волчко