Справа № 825/2007/14
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року м. Київ К/800/60586/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод «Металіст» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод «Металіст» (далі - ПАТ «Чернігівський завод «Металіст»), в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за п. п. «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 37 965,40 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Чернігівський завод «Металіст» на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 15409,51 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно пункту 1.3 Статуту, затвердженого загальними зборами акціонерів (протокол від 03 березня 2011 року №16) ВАТ «ЧЗ «Металіст» перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Чернігівський завод «Металіст».

У ПАТ «Чернігівський завод «Металіст» працювали гр. ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_6, яким призначено пільгову пенсію на підставі частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується відповідними довідками, виданими ПАТ «Чернігівський завод «Металіст», протоколами та розпорядженнями про призначення пільгових пенсій, які наявні в матеріалах справи.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Чернігові було надіслано відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на 2014 рік з перерахунком за 2013 рік.

У добровільному порядку підприємство суму заборгованості не сплатило, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

У запереченнях на позов представник відповідача визнав частково позовні вимоги в сумі 15409,51 грн. щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам відповідача: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 В частині позовних вимог щодо відшкодування позивачу фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 зазначив про покладення такого обов'язку на Чернігівський національний технологічний університет, а ОСОБА_4 - на ПАТ «Метиз».

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про правомірне нарахування позивачем сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянам, які працюють на підприємстві - ПАТ «Чернігівський завод «Металіст» (ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10) на суму 15409,51 грн. При цьому суди зазначили, що фактичні витрати на виплату та доставку пенсій ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11 та ОСОБА_4 мають відшкодовувати позивачу підприємства - правонаступники відповідача за трудовими відносинами із зазначеними громадянами, тобто - Чернігівський національний технологічний університет та ПАТ «Метиз».

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як встановлено судами попередніх інстанцій, на виконання постанови Ради Міністрів СРСР від 08 серпня 1990 року № 790 «Про заходи по створенню і розвитку малих підприємств» із Чернігівського заводу «Металіст» було виділено малі підприємства.

Згідно наказу по виробничому об'єднанню «Зубр» від 15 жовтня 1990 року № 73, якому підпорядковувався відповідач, було створено мале госпрозрахункове підприємство по виробництву пластмасових виробів «Чернігівплатмас» на базі цеху пластмасових виробів «Металіст» шляхом виділення його із заводу.

Наказом Міністерства освіти України від 05 липня 1993 року № 233 «Про реорганізацію малого підприємства «Чернігівпластмас» Чернігівське мале госпрозрахункове підприємство «Чернігівпластмас» реорганізоване шляхом його приєднання до Чернігівського технологічного інституту як структурного підрозділу.

Згідно наказу по виробничому об'єднанню «Зубр» від 15 жовтня 1990 року № 72 було створено мале госпрозрахункове підприємство «Метиз» шляхом виділення його із заводу «Металіст».

У зв'язку з реорганізацією цеху пластмасових виробів наказом по Чернігівському заводу «Металіст» від 26 жовтня 1990 року № 139-к звільнені по переводу згідно пункту 5 статті 36 КЗпП до малого госпрозрахункового підприємства «Чернігівпластмас» працівники ОСОБА_5, ОСОБА_11 та ОСОБА_6

Наказом по Чернігівському заводу «Металіст» від 26 жовтня 1990 року № 140-к у зв'язку з реорганізацією цеху пластмасових виробів звільнений по переводу до малого госпрозрахункового підприємства «Метиз» - ОСОБА_4

В подальшому мале госпрозрахункове підприємство «Чернігівпластмас» було передано до Чернігівського технологічного інституту, правонаступником якого в даний час є Чернігівський національний технологічний університет, а мале госпрозрахункове підприємство «Метиз» було перетворено у ПАТ «Метиз».

Вказані підприємства згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є платниками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених згідно пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 6.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 передбачено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 6.3. зазначеної Інструкції у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Враховуючи вищевикладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що фактичні витрати на виплату та доставку пенсій ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11 та ОСОБА_4 мають відшкодовувати позивачу підприємства - правонаступники відповідача за трудовими відносинами із зазначеними громадянами, тобто - Чернігівський національний технологічний університет та ПАТ «Метиз».

Доводи касаційної скарги не ґрунтуються на законі та спростовуються висновками судів попередніх інстанцій, рішення яких є законними та обґрунтованими, а тому підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Тракало