Справа № 653/568/15-а
Суддя: Венглєвська Н. Б.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 653/568/15-а
Провадження № 2-а/653/47/15
П О С Т А Н О В А
іменем України
16.06.2015 Генічеський районний суд Херсонської області в складі :

головуючого судді Венглєвської Н.Б.

при секретарі - Мустафаєві Ф.А.

представника позивача Цокало О.І.

представника відповідача Пікуль К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Генічеськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військового комісара підполковника ОСОБА_2 . Генічеського районного військового комісаріату про визнання противоправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати противоправною та скасувати постанову №56 винесену військовим комісаром підполковником ОСОБА_2 Генічеського військового комісаріату від 11.03.2015 року у адміністративній справі про визнання винним ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення передбчаенного ст.210-1 КупАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень та закриття провадження по справі, із-за відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.210-1 КУпАП. В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 і його представник Цокало О.І. заявлені позовні вимоги повністю підтримали і в обгрунтування їх представник позивача Цокало О.І. пояснив, що позивачем по справі є фізична особа ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за своїми релігійними переконаннями є охрещеним членом релігійної організації Свідків Єгови в Україні, яка є офіційно зареєстрованою в Україні. З 01 квітня 2015 року ОСОБА_3 займає посаду релігійного служителя-повночасовий проповідник /сталий піонер/. ІНФОРМАЦІЯ_2 військовий комісар підполковник ОСОБА_2 . Генічеського районного військового комісаріату виніс постанову №56, в якій визнав винним ОСОБА_3 у скоєні адміністративного правопорушення передбачененого ст.210-1 КупАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень. В постанові №56 вказано, що позивач не зявився в строк зазначений у повістці на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичної комісії та включення до команди у разі придатності до служби у Збройних силах України, а також відмовився отримати повістку про виклик до РВК.З протоколом і постановою не згоден, так як даного правопорушення не вчиняв, вимоги чинного законодавства України про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію не порушував та діяв в межах правового поля. 24 лютого 2015 року позивач отримав телефонний звінок від представника Петрівської сілської ради Генічеського району Херсонської області з вимогою зявитися в сільську раду для отримання повістки. В цей же день 24 лютого 2015 року він зявився до сільсради, але від отримання повістки Генічеського РВК відмовився, мотивуючи відмову тим, що 02 вересня 2014 року надсилав рекомендованим листом на адресу Генічеського РВК заяву щодо наявності особистих релігійних переконань, як члена релігійної оргаеізації Свідків Єгови в Україні, не проходити військову службу під час мобілізації.До заяви додавалась відповідна довідка про релігійну принадлежність. 10 березня 2015 року до місця проживання позивача приїхали два предстваника Генічеського РВК та представник Петрівської сільської ради та запропонували позивачу отримати повістку з вимогою зявитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 .Позивач відмовився від отримання повістки, посилаючись на свої релігійні переконання. 11 березня 2015 року позивач зявився до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою перевірки, чи отримувалася його заява , яка була ним надіслана раніше. Однак відповіді позивач не отримав, а у відповідь була винесена постанова №56 і накладено адміністративне стягнення за ст.210-1 КупАП за позивача у вигляді штрафу в сумі 510 гривень. Протокол про адміністративне правопорушення відповідачем в його присутності не складався. Постанову №56 вважає незаконною, оскільки ні диспозиція, ні санкція ст.210-1 КупАП не передбачає адміністративну відповідальність на неявку на збірний пункт РВК для проходження медичної комісії, а також відмову отримувати повістку про виклик до РВК. Також вважає незаконним і протокол, який був складений відповідно до Інструкції з організації та ведення районними / міськими/ військовими комісаріатами проваджень у справах про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом Генерального Штабу Збройних сил України №5 від 09.01.2015 року. Вказана Інструкція визначає процесуальну процедуру ведення проваджень у справах про адміністративні правопорушення, однак хоча ця Інструкція є нормативно правовим актом, однак її слід вважати нечинною, так як вона не пройшла відповідну державну реєстрацію в міністерстві юстиції України. Крім того, ряд положень Інструкції суперечить нормам КУпАП.Так, п.п.3.2,3.3 Інструкції всупереч ст.255 КУпАП передбачає призначення „визначення осіб районних/міських/ комісаріатів, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, п.3.4 незаконно передбачає 15 денний термін розгляду справи про адміністративне правопорушення / з моменту складання протоколу до моменту винесення постанови про адміністративне правопорушення/, дане положення суперечить вимогам ст.ст.38,п.7 ст.247 КупАП, якими передбачено тримісячний термін розгляду справи про адміністративне правопорушення, термін 15 діб обмежує право громадянина на захист у адміністративній справі, п.3.5 передбачає суперечливий висновок про те, що справа про адміністративне правопорушення закінчується моментом сплати штрафу, а не моментом винесення постанови. Також всупереч ст.255 КупАП, яким передбачено перелік осіб, які мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення.До вказаного переліку не включені заступники військового комісара. Протокол №56 від 10.03.2015 року про адміністративне правопорушення за ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_3 складений заступником війського комісара ОСОБА_5 , особою, яка відповідно до чинного законодавства не уповноважена і не мала права на здійснення вказаної процесуальної дії. Крім того, всупереч вимог ст.277-2 КупАП на адресу позивача ОСОБА_3 не направлялася повістка про розгляд справи про адміністративне правопорушення , хоча повинна бути направлена не пізніш як за три доби. Дані обставини свідчать про те, що позивач не мав можливості бути присутнім в ході розгляду адміністративної справи. Розгляд адміністративного правопорушення було здійснено без його участі, що позбавило його можливості надати докази його невинуватості та відсутності адмінправопорушення. Крім того, в постанові №56 від 11.03.2015 року не вказана частина ст.210-1 КупАП до якої притягнутий позивач до адміністративної відповідальності.Дані обставини не враховані, які мають істотне значення при розгляді і дають підстави для визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.Просив задовольнити позов.

Позивач ОСОБА_3 дав аналогічні пояснення в судовому засіданні і повністю підтримав пояснення його предстваника Цокало О.І. та підстави визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень. Також просив задовольнити позов.

Представник відповідача війсокового комісара Генічеського РВК Авраменко О.В. за дорученням Пікуль К.В. предявлені позовні вимоги не визнала повністю, заперечувала у задоволенні позову, свої заперечення обгрунтовала тим, що вони є незаконними та безпідставними, підстав для визнання постанови №56 від 11.03.2015 року незаконною та скасування постанови не має, постанова про накладення адміністративного стягнення є законною, винесена повноважною особою в межах своє компетенції. У відповідності до ст.1 п.9 Закону України „ Про військовий обовязок і військову службу встановлює, що громадяни України щодо військового обовязку поділяються на такі категорії: допризовники- особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники- особи, приписані до призових дільниць; військовослужбовці соби, які проходять військову службу; військовозобовязані- особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час. Позивач ОСОБА_3 відноситься до категорії військовозобовязаних, оскільки хоча він і не проходив службу в рядах української армії, але з 31 травня 2012 року прийнятий Генічеським РВК на військовий облік військовозобовязаних у запасі за військовою спеціальністю „водій із військовим званням „солдат. Відповідно до Закону України „ Про затвердження Указу Президента України „ Про часткову мобілізацію від 15 січня 2015 року, з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України оголошено та проводиться протягом 2015 року часткова мобілізація у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності вищевказаним Указом. У своїй роботі приведені проваджень у справах про адміністративні правопорушення Генічеський РВК керується Інструкцією з організації та ведення районними /міськими/ війсковими комісаріатами проваджень у спрвах про адміністративні правопорушення..Дана Інструкція затверджена Наказом Генерального Штабу Збройних Сил України №5 відь 09.01.2015 року. Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало наступне: 24 лютого 2015 року інспектором ВОС Петрівської сільської ради ОСОБА_6 , яка є відповідальною особою за оповіщення призовників та військовозобовязаних про призов за мобілізацією та призов на строкову військову службу на території Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, в присутності двох свідків було доведено /оголошено/ до позивача про мобілізацію та про його прибуття на збірний рункт Генічеського райвіськомату 25 лютого 2015 року на 08 годину для проходження медичної комісії та визначення придатності до військової служби за мобілізацією.Повістку про виклик під особистий підпис позивач отримати відмовився, про що інспектором ВОС було складено акт.Відповідно до ст.22 ч.3 Закону України „ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію громадяни зобовязані зобовязані зявитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах, де вони перебувають на військову обліку. 25 лютого 2015 року о 08 годині військовозобовязаний позивач ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не зявився, причини неявки ІНФОРМАЦІЯ_4 були не відомі. 25 лютого 2015 року рапортом заступника військового комісара начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 до війського комісара були доведені дані обставини. 10 березня 2015 року в присутності позивача та свідків заступником війського комісара-начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.210-1 КУпАП відповідно до Інструкції №5 від 09.01.2015 року.Згідно складеного протоколу суть правопорушення викладено наступним чином, що під час проведення мобілізації громадян військовозобовязаний ОСОБА_3 не зявився в строк, що зазначений у повістці на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичної комісії та включення до команди у разі придатності до служби у Збройних Силах України. Оскільки позивач відмовився від надання пояснень в протоколі та підпису в ньому, йому при свідках було оголошено зміст протоколу, розяснені права та обовязки, що передбачені ст.268 КУпАП та повідомлено про день, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення- в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09 годині 11.03.2015 року. 11.03.2015 року позивач зявився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , і оскільки при розгляді справи поважність позивачем була не доведена, тому військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 виніс постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.210-1 КупАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень. Склад адміністративного правопорушення за ст.210-1 КупАП має місце, так як відповідальність за даною статею перередбачено за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.Позивачем було порушено ч.3 ст.22 Закону, а саме під час мобілізації не зявився на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, зазначений в повістці для проходження медичної комісії та визначення придатності до військової слжуби за мобілізацією та не надав пояснень про поважність причин неявки. Причина не зявлення позивача до призовного /збірного/пункту лише з підстав, що він є охрещеним членом релігійної організації Свідків Єгови в Україні не є поважною, оскільки та обставина, що він є охрещеним ніяк фізично йому не заважала прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 .Доводи позивача і представника позивача щодо незаконності постанови і скасування її є безпідставними і необгрунтовами ,просила відмовити в задоволенні позову.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази надані сторонами вважає встановленими наступні обставини і відповідні правовідносини .Судом встановлено, що 24 лютого 2015 року інспектором ВОС Петрівської сільської ради Абрамовою І.А., яка є відповідальною особою за оповіщення призовників та військовозобовязаних про призов за мобілізацією та призов на строкову військову службу на території Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, в присутності двох свідків було доведено /оголошено/ до позивача про мобілізацію та про його прибуття на збірний рункт Генічеського райвіськомату 25 лютого 2015 року на 08 годину для проходження медичної комісії та визначення придатності до військової служби за мобілізацією.Повістку про виклик під особистий підпис позивач отримати відмовився, про що інспектором ВОС було складено акт. 25 лютого 2015 року рапортом заступника військового комісара начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 до війського комісара були доведені дані обставини. 10 березня 2015 року в присутності позивача та свідків заступником війського комісара-начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.210-1 КУпАП. Оскільки позивач відмовився від надання пояснень в протоколі та підпису в ньому, йому при свідках було оголошено зміст протоколу, розяснені права та обовязки, що передбачені ст.268 КупАП та повідомлено про день, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення- в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09 годині 11.03.2015 року. 11.03.2015 року позивач зявився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , і оскільки при розгляді справи поважність позивачем була не доведена, тому військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 виніс постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.210-1 КупАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи №13/2015 про адміністративне првоопорушення за ознаками ст.210-1 ч.1 КупАП, також дані обставини підтвердили свідки: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Позивач вважає,що відносно нього незаконно складений протокол, постанову №56 від 11.03.2015 року і незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ст.210-1 ч.1 КУпАП, так як даного правопорушення він не вчиняв, протокол складено не правомочною особою, яка не передбачена нормами ст.255 КУпАП. Позивач і його предстваник з посилання представника відповідача, що протокол складено повноважною особою і складений відповідно до Інструкції з організації та ведення районними /міськими/ військовими комісаріатами у справах про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом Генерального Штабу Збройних Сил України №5 від 09.01.2015 року , не згоден, так як дана Інструкція не зареєстрована в Міністерстві юстиції, як це вимогає закон, а тому дані процесуальні документи складені відповідно до даної Інструкції свідчать про їх незаконність. Однак дані ствердження позивача і його представника повністю спростовані доводами представника відповідача, які викладені вище в мотивувальній частині рішеня. Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 відноситься до категорії військовозобовязаних відповідно до Закону України „ Про військовий обовязок і військову службу.Хоча він не проходив службу, але з 31 травня 2012 року прийнятий Генічеським РВК на військовий облік військовозобовязаних у запасі за військовою спеціальністю „водій із військовим званням „солдат. Згідно ст.1 ч.1 п.10 даного закону громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобовязані прибувати за викликом районного /міського/ комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписики,проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціалальності,призову на військову службу або на збори військовозобовязаних.

У відповідності до ст.22 ч.3 Закону України „ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію під час мобілізації та переведення Збройних Сил України, інших військових формувань громадяни /крім тих, які проходять службу у військовому резерві/ зобовязані зявитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах. 24 лютого 2015 року позивачу було доведено про необхідність прибуття на збірний пункт Генічеського РВК 25.02.2015 року о 08 годині для проходження медичної комісії та визначення придатності до військової служби за мобілізацією та вручалася повістка. Однак позивач отримати повістку відмовився, про що свідчить акт від 24.02.2015 року.

Згідно ст.210-1 ч.1 КупАП відповідальність настає за порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.Вищезазначені обставини свідчать про те,що позивач порушив Закон України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а відповідно в його діях є склад адміністративного правопорушення передбаченного ст.210-1 ч.1 КупАП.

У відповідності до ст.235 КупАП передбачено, що військові комісаріати розглядають справи про адміністративні правопорушення в т.ч. про порушення військовозобовязаними законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і наклади адміністративні стягнення мають право районні /міські/ комісари.

Згідно ст.255 ч.2 КупАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до органів, зазначених у стст.222-244-19 цього кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.У відпровідності до п.3.3 Інструкції у разі виявлення адміністративного правопорушення з боку посадової особи, призовника або військовозобовязаного призначені особи РВК зобовязані скласти протокол. Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 №33 від 25.12.2014 року надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення особливому складу згідно додатку 5, де в додатку №5 зазначено, що заступник райвійськомата-начальник мобілізаційного відділення ОСОБА_5 має право складати протоколи про адміністративні правопорушення.З урахуванням вищезазначеного доводи позивача і його представника щодо незаконності протоколу повністю спростовані відповідачем. Показання свідка ОСОБА_10 суд оцінює критично, оскільки вона працює разом з позивачем і являється особою, яка заінтересована в розгляді справи на користь позивача.Свідчення свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 суд також не приймає, оскільки їх свідчення в судовому засіданні ні спростовують, ні підтверджують доводи позивача.

Посилання позивача і його предствника на ст.65 і ч.4 ст.35 Конституції України, що в силу релігійних переконань дані норми Конституції виключають можливість притягнення до адміністративної відповідальності на думку суду є помилковими.

Так, ст.65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обовязком громадян України.Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Ст.35 ч.4 Конституції України передбачає, що у разі якщо виконання військового обовязку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обовязку має бути замінено альтернативною /невійськовою/ службою. Дані положення передбачені ст. ч.4 Закону України „ Про військовий обовязок і військову службу.Однак до заміни військового обовязку позивач повинен був виконати вимоги ст.1 ч.1 п.10 Закону України „ Про військовий обовязок і військову службу, однак дані вимоги позивачем не виконані.

Оскільки в судовому засіданні найшло своє підтвердження, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.210-1 КупАП, тому вважає, що адміністративне стягнення накладено законно, повноважною особою.Доводи позивача стосовно незаконності складення протоколу про адміністративне правопорушення і постанови про адміністративне правопорушення, повністю спростовані доказами представника відповідача. Незаконність постанови №56 від 11.03.2015 року з мотивів, що в постанові відсутне посилання на частину 1 ст.210-1 КУпАП також спростовується доказами відповідача, оскільки наявність вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.210-1 ч.1 КупАП підтверджується протоколом, в якому вказано ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст.210-1 ч.1 КУпАП. Крім того,адміністративне стягнення накладено повноважною особою в межах санкції ст.210-1 ч.1 КУпАП.Відсутність ч.1 ст.210-1 КУпАП не свідчить про незаконне накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень, тому підстав для задоволення позову,а саме про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_3 не має, а заявлений позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладенного і керуючись ст.ст.65,35 ч.4 Конституції України, ст.22 ч. Закону України „ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, ст.1 ч.1 п.10 Закону України „Про військовий обовязок і військову службу, ст.210-1 ч.1, 235,255 ч.2 КупАП, ст.ст.10,11,18,71,161-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Військового комісара підполковника ОСОБА_2 . Генічеського районного військового комісаріату про визнання противоправною та скасування постанови №56 від 11.03.2015 року про адміністративне правопорушення відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Генічеського районного суду Херсонської області.

Суддя : Н.Б. Венглєвська