Справа № 22-а-11198/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія63Доповідач у 2 інстанції Олійник
УХВАЛА

Іменем України

09 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-судді Олійника В.І.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 15 липня 2009 року у праві за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, посилаючись на те, що він є дитиною війни та згідно ст.. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниз 01 січня 2006 року йому мала виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Разом із тим у 2006 2007 роках така допомога йому не виплачувалася, а у 2008 році виплачувалася в меншому розмірі ніж передбачено законом. Вказував, що він звертався до відповідача із заявою про проведення перерахунку та виплати йому щомісячної допомоги відповідно до вимог закону, але отримав від відповідача відмову. Вважав такі дії відповідача незаконними, оскільки рішеннями Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року і №10-рп2008 від 22 травня 2008 року було визнано неконституційними положення Законів України Про Державний бюджет на 2007 рік, та Про Державний бюджет на 2008 рікпро зупинення та внесення змін до ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Посилався, що розмір допомоги має обраховуватися з мінімальної пенсії за віком, встановленої ст..28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, тобто з розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за відповідний період.

У звязку із цими обставинами просив визнати відмову відповідача щодо перерахування та виплати йому щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2006-2009 роки протиправною, зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за 2006-2008 роки в розмір 3891, 90 грн., зобовязати відповідача проводити нарахування та виплату йому щомісячного підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2009 року безстроково.

Постановою Ірпінського міськогосуду Київської області від 15 липня2009 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо виплати ОСОБА_2 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період із 17 липня 2008 року.

Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст..6 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняза період з 17 червня 2008 року по травень 2009 року включно з урахуванням вже проведених виплат.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області просить постанову Ірпінського міського суду Київської області від 15 липня 2009 року скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивачперебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачмає право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте така надбавка виплачувалась йомуу значно меншому розмірі.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Інших доводів, які б спростовували зроблені судом висновки, в апеляційній скарзі не наведено.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України вКиївській області залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міськогосуду Київської області від 15 липня2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді: