Справа № 22-а-9778/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22-а-9778/11Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
Категорія63Доповідач у 2 інстанції Олійник
УХВАЛА

Іменем України

02 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-судді Олійника В.І.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області на постанову Бородянського районного суду Київської області від 29 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 про визнання дій органу владних повноважень неправомірними, зобовязання провести перерахунок пенсії та стягнення недоотриманих сум, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2009 року до суду звернувся позивач з вказаним позовом, в якому посилався на те, що він є потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і за захворюванням, повязаного з наслідками аварії, його визнано інвалідом 2 групи. Відповідно до ст..14 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофийого віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. На підставі цього Закону йому призначено державну пенсію та щомісячну додаткову пенсі за віком, яка встановлена законодавством.

Вважав, що відповідно до ст.ст.50 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивін має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% процентів мінімальної пенсії за віком, та розмір його пенсії не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідач усупереч зазначеним нормам не провів відповідне нарахування цих пенсій та не проводить їх перерахунок після встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як це передбачено ч.3 ст.67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також, оскільки він проживає у зоні посиленого радіологічного контролю, то має право на доплату в розмірі однієї мінімальної заробітної плати на підставі ст..39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Просив визнати дії управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області неправомірними, зобовязати відповідача провести перерахунок його основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, щомісячної грошової доплати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю та стягнути з відповідача на його користь недосплачені суми пенсії за період з 01 січня 2006 року по вересень 2009 року в розмірі 66368,97 грн.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 29 жовтня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано дії управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області щодо нарахування ОСОБА_2 з 15 вересня 2008 року додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та суми щомісячної доплати як проживаючому в зоні посиленого радіологічного контролю в меншому розмірі, ніж передбачено ст.39, 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофинеправомірними.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 15 вересня 2008 року по 30 вересня 2009 року відповідно до ст.39, 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, нарахувавши щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, - у розмірі 75% мінімально пенсії за віком, виходячи з встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, щомісячну грошову доплату за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, провести виплату даної пенсії з урахуванням отриманих коштів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Бородянського районного суду Київської області від 29 жовтня 2009 року та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 і з 5 грудня 1997 року йому встановлена 2 група інвалідності внаслідок захворювання повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, непрацюючим пенсіонером, проживаючим на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до ст.49 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст.50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі: інвалідам 2 групи 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Позивач, оспорюючи дії відповідача, вважав, що він отримує додаткову пенсію та доплату до пенсії в розмірі, значно нижчому, ніж передбачено ст.ст.39, 50 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в звязку з чим і звернулася до суду за захистом своїх прав. Посилався на те, що відповідачем безпідставно при нарахуванні пенсії застосовуються не норми вищевказаного закону, а підзаконні нормативні акти, якими є постанови Кабінету Міністрів України, які звужують обсяг прав в сфері пенсійного забезпечення, гарантовані йому відповідним законом.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про порушення відповідачем норм ст.ст.39, 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита від 28 травня 2008 року № 530 Деякі питання соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" суперечать вимогам ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивач має право на додаткової пенсій та доплати до пенсії відповідно до ст.ст. 39, 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза період з 15 вересня 2008 року по 30 вересня 2008 року з врахуванням проведених виплат, оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами і при вирішенні даного спору підлягають застосуванню саме положення ст.ст. 39, 50 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

При таких обставинах, коли судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 195, 197. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 29 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді: