Справа № 822/237/15
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/237/15

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук А.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

16 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

секретар судового засідання: Сокольвак Ю.В.,

за участю:

прокурора: Федчук Світлани Миколаївни

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Хмельницької області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Прокурора Ізяславського району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 сільська рада до Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Ізяславського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 сільська рада звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, в якому просить визнати незаконними та скасувати:

- наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-851/14-14-СГ від 27.05.2014 року про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами Ліщанської сільської ради Ізяславського району, загальною площею 9,748 га;

- наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-850/14-14-СГ від 27.05.2014 року про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами Ріпківської сільської ради Ізяславського району, загальною площею 26,806 га;

- наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-849/14-14-СГ від 27.05.2014 року про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами ОСОБА_4 сільської ради Ізяславського району, загальною площею 26,612 га;

- наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-848/14-14-СГ від 27.05.2014 року про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами Радошівської сільської ради Ізяславського району, загальною площею 23,564 га;

- наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-847/14-14-СГ від 27.05.2014 року про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами Радошівської сільської ради Ізяславського району, загальною площею 22 га;

- наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-846/14-14-СГ від 27.05.2014 року про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами Ліщанської сільської ради Ізяславського району, загальною площею 10,18 га;

- наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-844/14-14-СГ від 27.05.2014 року про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами Христівської сільської ради Ізяславського району, загальною площею 7,95 га;

- наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-845/14-14-СГ від 27.05.2014 року про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами Сошненської сільської ради Ізяславського району, загальною площею 8 га;

- наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-843/14-14-СГ від 27.05.2014 року про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами Христівської сільської ради Ізяславського району, загальною площею 4,836 га;

- наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-6177/14-14-СГ від 05.11.2014 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою створення фермерського господарства із земель державної власності ОСОБА_2, передачу в користування на умовах оренди земельні ділянки загальною площею 123,6334 га із земель, розташованих за межами населених пунктів на території: Радошівської - 42,3374 га, ОСОБА_4 - 26,6120 га, Ліщанської - 10,18 га, Христівської - 7,95 га, Ріпківської - 26,8060 га.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням Перший заступник прокурора Хмельницької області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задоволити позовні вимоги повністю.

16 червня 2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшла заява (вх.8677/15) від Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області щодо розгляду вказаної справи без участі їхнього представника.

Прокурор в судовому засідання 16 червня 2015 року апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі, просила вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги, просив вимоги, що в ній викладені, не задовольняти.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 сільської ради в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 сільської ради в судовому засіданні не визнавались обовязковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як досліджено з матеріалів справи, наказами Головного управління Держаземагенства у Хмельницькій області - від 27.05.2014 року №22-851/14-14-СГ; №22-850/14-14-СГ; №22-849/14-14-СГ; №22-848/14-14-СГ; №22-847/14-14-СГ; №22-846/14-14-СГ; №22-844/14-14-СГ; №22-845/14-14-СГ; №22-843/14-14-СГ та від 05.11.2014 року №22-6177/14-14-СГ гр. ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку документації із землеустрою для передачі в оренду земельних ділянок з метою створення фермерського господарства із земель розташованих за межами населених пунктів Ліщанської сільської ради Ізяславського району, загальною площею 9,748 га, Ріпківської сільської ради Ізяславського району, загальною площею 26,806 га, ОСОБА_4 сільської ради Ізяславського району, загальною площею 26,612 га, Радошівської сільської ради Ізяславського району, загальною площею 23,564 га, Радошівської сільської ради Ізяславського району, загальною площею 22 га, Ліщанської сільської ради Ізяславського району, загальною площею 10,18 га, Христівської сільської ради Ізяславського району, загальною площею 7,95 га, Сошненської сільської ради Ізяславського району, загальною площею 8 га, Христівської сільської ради Ізяславського району, загальною площею 4,836 га та загальною площею 123,6334 га із земель, розташованих за межами населених пунктів на території: Радошівської - 42,3374 га, ОСОБА_4 - 26,6120 га, Ліщанської - 10,18 га, Христівської - 7,95 га, Ріпківської - 26,8060 га.

Зазначені накази були прийняті на підставі розгляду заяв ОСОБА_2 та доданих до них документів (копій паспорта, диплому, трудової книжки, копії договорів).

Прокуратурою району проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства за зверненням жителів ОСОБА_4 сільської ради щодо правових підстав використання земельних ділянок державної власності на території сільської ради було виявлено порушення в діяльності Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області при наданні дозволу ОСОБА_2 на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою створення фермерського господарства та затвердження відповідних проектів, а саме вищевказані накази Головного управління Держаземагенства у Хмельницькій області були винесені з порушенням вимог частини 7 статті 7 Закону України "Про фермерське господарство" , у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року вказаний позов задоволено частково.

Колегія суддів апеляційної інстанції з такою позицією суду погоджується, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 2 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до положень статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

В призмі наведених правових норм колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до твердження, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, у зв'язку з чим вказаний спір є публічно-правовим та відноситься до юрисдикції адміністративного судочинства.

У відповідності до статті 121 Конституції України та п.2 ч.1 ст. 5 Закону України "Про прокуратуру", на органи прокуратури України покладено функцію представництва інтересів держави в суді.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Вказані правовідносини щодо питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для створення фермерських господарств регулюються Земельним кодексом України та Законом України "Про фермерське господарство".

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Так, порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства закріплений ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство".

Відповідно до п. 1 ст. 7 даного Закону для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельних ділянок розробляється за рахунок Українського державного фонду підтримки фермерських господарств. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону (п.2 ст.7 Закону). Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності (п.3 ст.7 Закону).

У відповідності до пунктів 7, 8 ст.7 Закону України Про фермерське господарство земельні ділянки для ведення фермерського господарства надаються єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, що на виконання вимог ст. 7 Закону "Про фермерське господарство", ОСОБА_2 подав до Головного управління Держаземагенства у Хмельницькій області заяви в яких були зазначені необхідні реквізити, а також додано необхідні документи, а саме: копію паспорта, ідентифікаційного коду, копію диплома про наявність освіти, копію трудової книжки, бізнес-план фермерського господарства.

Також ОСОБА_2 у своїх заявах зазначив бажане місце і розмір земельних ділянок, які знаходяться за межами населених пунктів на території Ліщанської сільської ради, Ріпківської сільської ради, ОСОБА_4 сільської ради, Радошівської сільської ради, Христівської сільської ради, Сошненської сільської ради Ізяславського району.

Однак, при поданні вказаних заяв, на думку апелянта, ОСОБА_2 не було дотримано всіх вимог законодавства щодо звернення з такими заявами до відповідача, а саме: не зазначено даних про кількість членів фермерського господарства та наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаними висновками позивача, з огляду на наступне.

Згідно до ст.ст. 1 та 3 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону. При створенні фермерського господарство одним із членів сім'ї інші члени сім'ї, а також родичі можуть стати членами цього фермерського господарства після внесення змін до його Статуту.

Відповідно до ст. 8 даного Закону вказано, що фермерське господарство підлягає державній реєстрації після одержання державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки.

Також, у відповідності до положень частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" вказано, що у разі державної реєстрації фермерського господарства крім документів, додатково подається копія Державного акта на право приватної власності засновника на землю або копія Державного акта на право постійного користування землею засновником, або копія договору про право користування землею засновником, зокрема на умовах оренди.

В призмі наведених правових норм судова колегія дійшла до твердження, що визначення кількості членів фермерського господарства та наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність можливе лише при державній реєстрації фермерського господарства, однак в даному випадку державної реєстрації фермерського господарства не здійснювалась, так як ОСОБА_2 мав намір лише отримати дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою створення фермерського господарства в майбутньому.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що ОСОБА_2 надав усі передбачені ст.7 Закону України "Про фермерське господарство" документи необхідні для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за межами населених пунктів з метою надання їх в оренду для створення фермерського господарства, на підставі чого накази Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області: №22-851/14-14-СГ від 27.05.2014 року, №22-850/14-14-СГ від 27.05.2014 року, №22-848/14-14-СГ від 27.05.2014 року, №22-846/14-14-СГ від 27.05.2014 року, №22-845/14-14-СГ від 27.05.2014 року, №22-843/14-14-СГ від 27.05.2014 року та частково наказ №22-6177/14-14-СГ від 05.11.2014 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою створення фермерського господарства із земель державної власності ОСОБА_2, передачу в користування на умовах оренди земельні ділянки із земель розташованих за межами населених пунктів на території Радошівської, Ліщанської та Ріпківської сільської ради, є обгрунтованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

Щодо вимог апелянта стосовно визнання незаконними та скасування оскаржуваних наказів з тих підстав, що заявником не обгрунтовано розмірів земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, а також відсутність єдиного земельного масиву при передачі вказаних земель, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до положень частини 7 статті 7 Закону України "Про фермерське господарство" встановлено, що земельні ділянки надаються громадянам для фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Термін "єдиний земельний масив" введений до законодавства України Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", однак його зміст немає чіткої визначеності.

Відповідно до даного Закону, виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) єдиними земельними масивами можливе двома видами, а саме:

1) сукупність суміжно розташованих індивідуальних земельних ділянок в одному полі чи групі компактно розташованих полів,

2) одна земельна ділянка, яка передається у спільку власність групі власників земельних часток (паїв).

Також, в силу вимог положень ст. 1 Закону України "Про ринок земель" зазначено, що земельний масив - сукупність земельних ділянок сільськогосподарського призначення (сільськогосподарських угідь) придатних для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства та несільськогосподарських угідь, необхідних для їх обслуговування (зокрема, земель під польовими дорогами, меліоративними системами, господарськими шляхами, прогонами), що мають спільні межі та обмежені природними та/або штучними елементами рельєфу (автомобільними дорогами загального користування, полезахисними лісовими смугами та іншими захисними насадженнями, водними об'єктами тощо).

З аналізу вказаних правових норм суд апеляційної інстанції дійшов до твердження, що земельні ділянки для ведення фермерського господарства становлять сукупність індивідуальних земельних ділянок в групі компактно розташованих полів, а тому надані дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою створення фермерського господарства Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області ОСОБА_2 і відповідають визначеним законом ознакам єдиного земельного масиву.

Аналогічна правова позиція висвітлена в постанові Вищого адміністративного суду України від 19 травня 2015 року у справі № К/800/130/15.

На підставі вищевикладених обставин, судова колегія дійшла до висновку, що чинним законодавством не встановлено обмежень для суб'єкта земельних відносин - фермерського господарства в плані граничних розмірів єдиних масивів земель для набуття в оренду та їх кількості, оскільки законом не передбачено форми, в який саме спосіб має бути надано обгрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено, а в суді апеляційної інстанції не підтверджено обгрунтованості заявлених вимог, з урахуванням діючого чинного законодавства.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області обгрунтовано та у відповідності до норм чинного законодавства були видані накази №22-851/14-14-СГ, №22-850/14-14-СГ, №22-848/14-14-СГ, №22-846/14-14-СГ, №22-845/14-14-СГ, №22-843/14-14-СГ від 27.05.2014 року та № 22-6177/14-14-СГ від 05.11.2014 року в частині земельної ділянки площею 21,0488 га на території Радошівської сільської ради Ізяславського району, земельної ділянки площею 19,928 га на території Ліщанської сільської ради Ізяславського району, земельної ділянки площею 26,8060 га на території Ріпківської сільської ради Ізяславського району.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не грунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 18 червня 2015 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М.

ОСОБА_5