Справа № 423/441/14-а
Суддя: Архипенко А. В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 423/441/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року Попаснянський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Архипенко А.В.

при секретарі Іваненко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в Попаснянському районі про визнання незаконними дій посадових осіб щодо відмови в перерахунку пенсії та зобовязання перерахунку пенсії, -

встановив:

В поданому позові позивачка зазначає, що вона з 29 вересня 2011 року є пенсіонером відповідно до Закону України «Про державну службу», але при нарахуванні їй пенсії відповідачем не були враховані суми матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутові потреби, а також суми індексації грошових доходів громадян, що є іншими надбавками і передбачені діючим законодавством.

17 лютого 2014 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку її пенсії з урахуванням вказаних грошових сум, але УПФУ в Попаснянському районі своїм рішенням від 25 лютого 2014р. відмовив їй у перерахунку пенсії.

У звязку з чим в поданому позові позивачка просить суд визнати неправомірними дії відповідача, скасувати рішення УПФУ від 25.02.2014р. та зобовязати УПФУ в Попаснянському районі перерахувати та виплатити пенсію за період, починаючи з моменту призначенні їй пенсії, тобто з 29 вересня 2011 року у розмірі 90% заробітної плати з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, а також суми індексації грошових доходів громадян, які не були включені при розрахунку пенсії позивачки.

Позивачка підтримала свої позовні вимоги та надала суду заяву про розгляд справи без її участі у судовому засіданні.

Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи без участі представника УПФУ у судовому засіданні, надав суду письмові заперечення на позов, в яких позов не визнав та вказав, що позивачці призначена пенсія, згідно Закону України «Про державну службу в України».

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ст.71 ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Із наданих позивачкою доказів судом встановлено, що позивачці з 29 вересня 2011 року була призначена пенсія згідно Закону України «Про державну службу» при загальному стажі 36 років 09 місяців 11 днів та стажі державної служби 20 років 07 місяців 06 днів у розмірі 90% заробітної плати, з якої було сплачено єдиний страховий внесок на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, при цьому позивачка перебуває на обліку в УПФУ в Попаснянському районі Луганської області.

17 лютого 2014 року позивачка з метою перерахунку пенсії звернулась до відповідача із заявою, у якій просила включити до заробітної плати виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби та індексації заробітної плати. При цьому до заяви нею була надана довідка УПФУ в Попаснянському районі (а.с.8,15) про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарних місяці роботи або будь-які 60 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії за формою, затвердженою Постановою правління ПФУ від 14.02.2011 року №5-1, в яку були включені матеріальна допомога та індексація.

Рішенням УПФУ в Попаснянському районі Луганської області від 25 лютого 2014 року (а.с.9) позивачці було відмовлено в проведені перерахунку з посиланням на те, що матеріальна допомога та індексація заробітної плати, як складові заробітної плати державного службовця, нормами абзацу 2 ст.33 Закону України «Про державну службу» не передбачені, а тому не можуть бути враховані в заробіток при розрахунку пенсії.

Враховуючи вищенаведені встановлені по справі фактичні обставини та перевіряючи доводи сторін, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Таким чином, частина друга статті 33 Закону України «Про державну службу» чітко визначає складові заробітної плати державного службовця. 04 лютого 2003 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року, яким внесено зміни до зазначеного закону та доповнено його статтею 37-1, якою визначено порядок і умови перерахунку пенсій державним службовцям. Зокрема, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

За змістом частини 2 статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, висновок відповідача про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням Законів України «Про державну службу» та «;Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Такі висновки викладено і в постанові Верховного Суду України від 20.02.2012 року в справі за аналогічним позовом фізичної особи до Державної податкової інспекції у м. Харцизьку Донецької області, Управління Пенсійного фонду України в м. Харцизьку Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії.

За приписами частини другої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Викладена вище правова позиція Верховного Суду України міститься у постанові, прийнятій за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС України, тому є обов'язковою до застосування судом під час розгляду адміністративної справи.

Визначаючи дату, з якої слід провести перерахунок пенсії, суд зазначає, що згідно ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи, що предметом даного спору є незаконна відмова позивачу в перерахунку пенсії за її заявою, суд вважає, що право позивача на перерахунок пенсії виникло з моменту звернення з відповідною заявою до управління Пенсійного фонду в Попаснянському районі Луганської області.

А так, оскільки позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 17 лютого 2014 року, то пенсія підлягає перерахунку з 01 березня 2014 року, а не з дати призначення пенсії.

З урахуванням вищенаведених встановлених під час судового розгляду фактичних обставин суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково.

Вирішуючи позов таким чином судом враховується, що відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. При цьому позивачкою при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 185 грн.80 коп., що підтверджується відповідною квитанцією на а.с.1, що складає неповну суму від загального розміру судового збору, встановленого для розгляду такої категорії справ. А тому, задовольняючи позов частково та враховуючи, що органи Пенсійного Фонду України відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, суд вважає необхідним іншу не сплачену частку судового збору віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, Закону України «Про державну службу», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст.2,9,71,158-163,186 КАС України, суд

ПО С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобовязання перерахунку пенсії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії УПФУ в Попаснянському районі щодо відмови ОСОБА_2 у здійснення перерахунку пенсії як державному службовцю з урахуванням індексації заробітної плати і матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та скасувати рішення УПФУ в Попаснянському районі від 25 лютого 2014 року «Про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_2.»

Зобовязати Управління пенсійного Фонду України в Попаснянському районі починаючи з 01 березня 2014 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 у розмірі 90 % заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, а також суми індексації грошових доходів громадян.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_2 відмовити за необґрунтованістю.

Копію постанови направити сторонам для повідомлення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Попаснянський районний суд.

Суддя

Попаснянського районного суду ОСОБА_3