Справа № 2-а-764/10
Суддя: Чернякова Н. В.
Дата ухвалення: 2010-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-764/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2010 року суддя Єланецького районного суду Миколаївської області Чернякова Н.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління ПФУ в Єланецькому районі Миколаївської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (далі Закон № 2195-ІV) є дитиною війни і згідно ст.6 вказаного Закону має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. В 2010 році таке підвищення відповідачем йому виплачувалось, але в значно меншому розмірі, а саме 10% мінімальної пенсії за віком. Вважає, що відповідач, не виплативши йому передбачене Законом 2195-ІV підвищення до пенсії порушив його права. А тому просив суд визнати бездіяльність відповідача неправомірною та зобов'язати його нарахувати та виплатити йому недоплачене, як дитині війни щомісячне підвищення до пенсії за 2010 рік в сумі 1702 грн.

Представник відповідача надав до суду заперечення на позовну заяву із яких слідує, що в 2010 році не визначено розмір мінімальної пенсії за віком для обчислення підвищення до пенсії дітям війни. Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до положень даного закону, не може застосовуватись для обчислення підвищення пенсій особам, які мають статус дітей війни. Крім того, виплата підвищення до пенсії дітям війни повинна проводитись за рахунок державного бюджету. В 2010 році до Пенсійного фонду надходили кошти для виплати підвищення до пенсії дітям війни і щомісячно виплачувалися у розмірі 49,80 грн., як це передбачено п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530.

Оскільки предметом позову є нарахування та виплата підвищення до пенсії, в силу п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

Ухвалою суду від 01 грудня 2010 року позов в частині вимог щодо визнання дій незаконними та здійснення перерахунку та виплати підвищення до пенсії за період 01 січня 2010 року по 29 травня 2010 року залишено без розгляду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом під час слухання справи позивач є пенсіонером за віком, йому встановлено статус дитини війни, що підтверджується посвідчення серії АГ № 770842 від 15.12.2005 року, ксерокопія якого знаходиться в матеріалах справи. Отже, позивач має право на пільги, передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни", який набрав чинності з 01.01.2006 року. Відповідно до ст. 6 вказного Закону позивач має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. В 2010 році відповідач на протязі року виплачував позивачу щомісячно підвищення до пенсії в розмірі 49,80 грн.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-IV, мінімальний розмір пенсії за віком дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" № 2154-VІ від 27.04.2010 року встановлено, що у 2010 році прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня 695 грн., з 1 квітня 706 грн., з 1 липня 709 грн., з 1 жовтня 723 грн., а з 1 грудня 734 грн. Розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму встановлюються відповідними Законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Цими законами будь-яких змін до ст. 6 Закону України № 2195-ІV в 2010 році не внесено.

Отже, нарахування та виплата в 2010 році підвищення до пенсії дітям війни повинні були здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни", оскільки вищевказані положення закону мають законну силу і не були призупинені.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає за необхідне вимоги позивача задовольнити частково, шляхом зобов'язання відповідача провести перерахунок та забезпечити проведення виплати позивачу підвищення до пенсії, передбачене ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, за період з 30.05.2010 року по 30.11.2010 року з урахуванням фактично виплачених за цей період сум.

Суд не може взяти до уваги твердження відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову в зв'язку з тим, що законодавством України не визначено розмір мінімальної пенсії за віком, який можливо застосувати для обчислення підвищення до пенсії дітям війни, оскільки на даний час єдиним нормативно-правовим актом, яким встановлено розмір мінімальної пенсії за віком є Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, згідно ч.7 ст.9 КАСУ встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Слід також зазначити, що відсутність коштів державного бюджету для виплати вказаного підвищення не являються поважною підставою для звільнення органів виконавчої влади від виконання своїх зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 8-9, 183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області про визнання бездіяльності неправомірною зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі неправомірною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 30.05.2010 року по 30.11.2010 року з урахуванням виплаченого підвищення за цей період.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 (три) грн. 40 коп. в рахунок повернення судового збору.

Постанова в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В.Чернякова