Справа № 2-а-5859/11
Суддя: Максименко Л. В.
Дата ухвалення: 2011-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5859/11 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2011 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В. розглянувши у порядку скороченого провадження в м. Гадяч адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавській області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень нарахувати і виплатити надбавку до пенсії, як дитині війни,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Гадяцькому районі Полтавської області, вказуючи, що він відповідно до статті 1 Закону України Про соціальний захист дітей війниє дитиною війни. Згідно ст. 6 зазначеного Закону з 01 січня 2006 року йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. У 2010-2011 роках йому така допомога виплачувалась не повністю, в розмірі 10 % прожиткового мінімуму, що вважає порушенням його прав. Просить визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому, як дитині війни, недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу з 1 листопада 2010 року по 18 червня 2011 року.

Ухвалою Гадяцького районного суду позовні вимоги за період з 1 листопада 2010 року по 31 грудня 2010 року залишено без розгляду, тому позовні вимоги розглядаються з 1 січня 2011 року.

Відповідач заперечення проти позову у встановлений судом строк не надав.

В процесі дослідження доказів по справі встановлено, що ОСОБА_1 має статус Дитини війни, що підтверджується пенсійним посвідченням.

Враховуючи зазначений статус позивача, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни він має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Із відмови УПФУ в Гадяцькому районі Полтавської області на звернення позивача про перерахунок зазначених виплат, встановлено, що відповідач не здійснює зазначених виплат, посилаючись на невизначеність розрахункової величини (мінімальної пенсії за віком) для розрахунку підвищень до пенсії тій категорії громадян, які мають статус дітей війни. При цьому, відповідач зазначив про необґрунтованість вимоги про перерахунок щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадянпозивачу виплачується підвищення до пенсії як дитині війниу розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Виходячи із досліджених доказів у їх сукупності, приходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

Законом України Про соціальний захист дітей війниреалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус дитини війни, серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Вважаю, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги щодо здійснення доплати до пенсії за 6 місяців 2011 року, виходячи з наступного.

Законом України "Про Державний бюджет на 2011 рік" від 23 грудня 2010 року дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не було зупинено. Однак Законом України "Про внесення змін до

Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" норми ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" зупинено і визначено, що норми зазначеної статті застосовуються в порядку та розмірах, встановлених

Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Даний закон набрав чинності з 19 червня 2011 року, таким чином до вказаної дати відповідач повинен був діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей або встановлював інший розмір, немає.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, тому вважаю, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Отже, в зв'язку з порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії як дитині війни, вважаю, що слід визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі до 19 червня 2011 року та задовольнити позов в цій частині.

Вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача і в подальшому проводити йому перерахунок щомісячної соціальної державної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не ґрунтуються в законі. На момент звернення до суду спірна надбавка нарахована та виплачена не була, тому ні позивач, ні суд не має підстав вважати, що відповідач і в подальшому буде порушувати законні права та інтереси позивача. Судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання та не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Судові витрати по справі підлягають присудженню на користь позивача у відповідності до ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ст. 64,124,152 Конституції України, ст.ст. 3,6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст. 6-14, 70, 71, 86, 94, 99, 159-163, 167, 183-2, ч.1 ст.256 КАС України, суддя

п о с т а н о в и в:

- позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області про поновлення пропущеного строку та стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області в період з 1 січня по 18 червня 2011 року включно.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннята провести відповідні виплати з 1 січня по 18 червня 2011 року включно.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 00 коп.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до абзацу 9 ч.1 ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Харківського адміністративного апеляційного суду через Гадяцький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гадяцького

районного суду ОСОБА_2