Справа № 621/3065/14-а
Суддя: Бережна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 621/3065/14-а
Провадження № 2-а/621/10/15
УХВАЛА

іменем України

22.06.2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бережної Н.М.,

за участю секретаря Кошевої А.А.,

представників адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві адміністративний позов ОСОБА_3 до Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання дій протиправними та скасування рішення Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, третя особа ОСОБА_4,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дії Чемужівської сільської ради неправомірними, а саме? по складанню Акту комісії Чемужівської сільської ради від 22.05.2014 р.;? рішення сесії VІ скликання Чемужівської сільської ради від 23.05.2014 р. «Про вирішення земельного спору щодо меж земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_3М.» за № 607-VІ; стягнення моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн. та витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 з урахуванням уточнюючого позову, зазначає, що він є власником жилого будинку № 66 по вул. Польовій в с. Пролетарське. Земельна ділянка йому виділена на підставі Наказу по радгоспу «Зміївський» від 02.04.1988 р. площею 0,2200 га. Суміжним землекористувачем ОСОБА_3 є третя особа по справі ОСОБА_4, яка в жовтні 2012 р. розібрала паркан між їхніми земельними ділянками, самовільно збудувала убиральні, зайнявши його частину земельної ділянки на 2 м, встановила новий паркан із шиферу, зайнявши його земельну ділянку площе 0,0100 га від господарських будівель до кінця межі своєї земельної ділянки, загородивши при цьому побудовану убиральню. Неврегулювавши добровільно земельний спір ОСОБА_3 звернувся до Чемужівської сільської ради. З рішення Чемужівської сільської ради від 23.05.2014 р. за № 607-VІ йому стало відомо про самовільне перенесення ОСОБА_4Є огорожі на межі його земельної ділянки, а після розгляду скарги, огорожа була перенесена на попередні місце, на інших відрізках межі земельних ділянок рада вирішала їх вважати як історично склавшимися. При розгляді цивільної справи про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, розгляд якої зупинений, ОСОБА_3 стала відомо, що суміжна земельна ділянка ОСОБА_4Є приватизована і частина належної ОСОБА_3 земельної ділянки увійшла до її власності. Однак, ніяких документів, щодо погодження меж земельної ділянки він ОСОБА_4 не підписував, а натомість в акті погодження меж суміжних землекористувачів, замість його підпису йде посилання на акт комісії Чемужівської сільської ради від 22.05.2014 р. та рішення Чемужівської сільської ради від 23.05.2014 р. за № 607-VІ. З наданих документів відповідачем йому стало відомо, що його заява розглядалась на постійній комісії з питань земельних відносин та рекомендовано проектом рішення вважати межі між ОСОБА_3 та ОСОБА_4Є історично склавшимися, зобовязано сторін виготовити технічну документацію на земельні ділянки та надати їх на затвердження. Посилається на ст. 19 Конституції України щодо зобовязання державних органів діяти у відповідності з приписами законодавчих актів; на статті Земельного кодексу, щодо порядку розгляду земельних спорів (ст. 158, 159, 160). Обставини викладені у спірному акті від 22.05.2014 р. не відповідають дійсності, так як паркан ОСОБА_4 не переміщувався. На теперішній час ОСОБА_3, як не мав доступу до обслуговування гаражу, сараю та льоху, так і не має. Про виїзді спірної комісії 22.05.2014 р. йому відомо не було, також його не запрошували на засідання постійної комісії та ради. Порушений строк включення на розгляд сесії скарги ОСОБА_3 Рішення сесії від 23.05.2014 р. не ґрунтується на приписах закону (ст. 39, 107 ЗК України, будівельних норм) в тому числі позивачу не зрозумілі поняття «історично склавшимися».

ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проти задоволення адміністративного позову ОСОБА_3 заперечували у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні вважали позов ОСОБА_3 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.05.2014 року комісія у складі Чемужівського сільського голови ОСОБА_8, землевпорядника ОСОБА_9 та депутата Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_10 з виїздом на місце розглянула спірне питання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по встановленню границі між земельними ділянками, розташованими в с. Пролетарське Зміївського району Харківської області по вул. Польовій, за результатами якого було складено Акт /а.с. 27/.

Рішенням Чемужівської сільської ради від 23.05.2014 р. за № 607-VІ встановлено, що межі земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_3, розташованих в с. Пролетарське Зміївського району Харківської області по вул. Польовій № 64 та № 66, вважати історично склавшимися. Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зобовязано виготовити технічну документацію на вказані вище земельні ділянки та надати їх на затвердження сільської ради /а.с. 29/.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Згідно ст. 104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом: а) визнання права; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Предметом оскарження є Акт комісії Чемужівської сільської ради від 22.05.2014 р. та рішення LІІ сесії VІ скликання Чемужівської сільської ради від 23.05.2014 р. за № 607-VІ, тобто рішення субєкта владних повноважень органа місцевого самоврядування в особі Чемужівської сільської ради.

Спеціалізованим законодавчим актом, що регулює повноваження органа місцевого самоврядування в Україні є Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ст. 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ч. 1 ст. 59). Рішення ради приймаються на її пленарних засіданнях (ч. 2 ст. 59). Сільській, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження (ч. 8 ст. 59).

Враховуючи, що спір стосується земельних відносин, то відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», повинен бути розглянутий виключно на пленарному засіданні ради.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснено, що земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Суд також зазначає, що у постановах Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 09.12.2014 року, від 11.11.2014 року по справі № 21-493а14 викладена правова позиція з приводу юрисдикції спорів щодо захисту прав, які витікають з земельних відносин.

Так, у постановах Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 09.12.2014 року, від 11.11.2014 року, зазначено, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правомірності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Акт комісії Чемужівської сільської ради від 22.05.2014 р. не є в розумінні ст. 17 КАС та ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішенням органу місцевого самоврядування, а тому і не може бути предметом розгляду в цій справі, так як вказаний акт не має ознак рішення субєкта владних повноважень.

Що стосується позовних вимог в частині скасування рішення Чемужівської сільської ради від 23.05.2014 р. за № 607-VІ, яке повязане з подальшим оспорюванням правомірності набуття ОСОБА_4 спірної земельної ділянки та встановлення спірної границі, що є необхідним для реалізації ОСОБА_3 його права користування належної йому земельною ділянкою, а також позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, то вони мають вирішуватися, з урахуванням статусу сторін, у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання дій протиправними та скасування рішення Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, третя особа ОСОБА_4, з одночасним розясненням ОСОБА_3 його права на звернення із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 152 ЗК України, ст. 2, 3, 17, 157, 161 КАС України, суд

ухвалив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання дій протиправними та скасування рішення Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, третя особа ОСОБА_4 закрити.

Розяснити ОСОБА_3 його право на звернення із позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: