Справа № 361/1325/15-а
Суддя: Пухна О. М.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

м.Бровари Срава № 361/1325/15-а
Провадження № 2-а/361/105/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пухної О.М.,

при секретарі - Якименко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Бровекс» до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення ради,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ПП «Бровекс» звернулося до суду з позовом до Броварської міської ради Київської області про визнання рішення протиправним.

Свої вимоги мотивовані тим, що рішенням Броварської міської ради Київської області від 15.04.2010 року зі змінами за рішенням від 09.06.2011 року та від 22 травня 2014 року Броварській міській раді надано дозвіл на розроблення приватному підприємству «Бровекс» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0030 га для подальшого укладення договору про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди (павільйону) для провадження підприємницької діяльності по вул. Короленка в м. Бровари Київської області у районі розміщення бювету. За договором від 20.06.2014 року КП Броварської міської ради «Бровари землеустрій», за замовленням приватного підприємства «Бровекс», виконані землевпорядні роботи та розроблено проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки. 07.07.2014 року проект землеустрою погоджений відділом Держземагенства у м. Бровари Київської області. У цей же день земельній ділянці присвоєно кадастровий номер та внесені відомості до Державного земельного кадастру про державну реєстрацію земельної ділянки. Проте рішенням від 09.10.2014 року Броварська міська рада Київської області відмовила ПП «Бровекс» у встановленні земельного сервітуту на земельну ділянку площею 0,0030 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення тимчасової споруди павільйону для провадження підприємницької діяльності із торгівлі фасованими товарами з тривалим терміном зберігання без приготування продуктів харчування) на землях житлової та громадської забудови по вул. Короленка в м. Бровари Київської області. Оскільки зазначене рішення прийняте з порушенням вимог ст. 123 ЗК України, позивач просив його скасувати та зобовязати міську раду повторно розглянути спірне питання.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позову, вказавши, що оспорюване рішення прийняте колегіальним органом у межах його повноважень та у спосіб визначений законом.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Броварської міської ради Київської області від 15.04.2010 року №1471 81 -05 ПП «Бровекс» попередньо було погоджено місце розташування малої архітектурної форми орієнтовною площею 0,0030 га для розташування кіоску по вул.. Короленка біля бювету. Рішенням від 09.06.2011 року Броварська міська рада внесла зміни у вищевказане рішення та зазначила у п.1.2 вказаного рішення відносно ПП «Бровекс» після слів «площею 0,0030 га» читати в новій редакції: для розміщення тимчасової споруди для проведення підприємницької діяльності (павільйон) по вул. Короленка біля буд №29. Рішенням від 22.05.2014 року знову було внесено зміни до рішення від 09.06.2011 року та п. 18.2 викладе у наступній редакції « надати дозвіл Броварській міській раді на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0030 га для подальшого укладення договору про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди (павільйону) для провадження підприємницької діяльності по вул. Короленка в м. Бровари Київської області у районі розміщення бювету на підставі заяви ПП «Бровекс» від 18.04.2014 року.

Рішенням Броварської міської ради від 09.10.2014 року відмовилено ПП «Бровекс» у встановленні земельного сервітуту на земельну ділянку площею 0,0030 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення тимчасової споруди павільйону для провадження підприємницької діяльності із торгівлі фасованими товарами з тривалим терміном зберігання без приготування продуктів харчування) на землях житлової та громадської забудови по вул. Короленка в м. Бровари Київської області в районі розміщення бювету.

Частина друга ст.19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною п'ятою ст. 60 Закону «Про місцева самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до частини другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 123 ЗК Ураїни, на порушення вимог якої посилається позивач, визначає порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Зокрема стаття вказує, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання). Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

З наведеного вище випливає, що проект землеустрою розробляється у випадку надання земельної ділянки у користування у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно правових актів ( ч.13 ст.123 ЗК України).

За правилами 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Стаття 99 ЗК України визначає види земельних сервітутів, правова природа яких не передбачає можливості встановлення земельного сервітуту для розміщення тимчасової споруди (павільйону) для провадження підприємницької діяльності. Вказані положення перегукуються й зі змістом статей 401 та 404 ЦК України де зазначено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Отже, земельний сервітут за своєю суттю є обтяженням земельної ділянки, яке не потребує ні зміни цільового призначення, ні формування нової земельної ділянки. Земельний сервітут за правилами ст. 100 ЗК України та 402 ЦК України встановлюється договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Підсумовуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що Броварська міська рада Київської області обґрунтовано відмовила ПП «Бровекс» у встановленні земельного сервітуту для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення тимчасової споруди павільйону для провадження підприємницької діяльності із торгівлі фасованими товарами з тривалим терміном зберігання без приготування продуктів харчування) на землях житлової та громадської забудови, оскільки це б суперечило вимогам закону

Крім того, необхідно враховувати й ту обставину, що в даному випадку позивач має право й можливість оформлення оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення тимчасової споруди павільйону для провадження підприємницької діяльності із торгівлі фасованими товарами з тривалим терміном зберігання без приготування продуктів харчування) на землях житлової та громадської забудови, що також у свою чергу згідно з вимогами ч.1 ст. 401 ЦК України унеможливлює встановлення сервітуту.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.ст. 159 - 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Бровекс» до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення ради відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Пухна О. М.