Справа № К/9991/72187/11-С
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" червня 2015 р. м. Київ К/9991/72187/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області про визнання рішення нечинним та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2010 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2011 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області, в якому просив визнати рішення комісії № 14 від 26 серпня 2010 року про відмову в призначенні пільгової пенсії за списком № 2 та зарахуванні до пільгового стажу роботи з 25 серпня 1983 року по 08 лютого 1989 року на посаді майстра в ПМК-224 тресту Хмельницьксільбуд, згодом МПМК-34, ПМК-34, ЗАТ «Будсервіс» нечинним. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області призначити позивачу пенсію по списку № 2 з дати виникнення права на неї, тобто з 20 травня 2010 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 25 серпня 1983 по 08 лютого 1989 роки працював на посаді майстра ПМК-224 тресту Хмельницьксільбуд, згодом МПМК-34, ПМК-34, ЗАТ «Будсервіс», яке ліквідовано без правонаступників на новому будівництві об'єктів несільськогосподарського призначення в ПМК-224, про що є запис в його трудовій книжці та підтверджується довідкою про заробіток, і показаннями свідків, які разом з ним працювали та одержують пільгову пенсію.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2011 року, позов задоволено. Визнано нечинним рішення Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі № 14 від 26 серпня 2010 року про відмову в призначенні ОСОБА_4 пільгової пенсії за списком №2 і в зарахуванні до пільгового стажу роботи з 25 серпня 1983 року по 08 лютого 1989 року на посаді майстра ПМК-224 тресту Хмельницьксільбуд, згодом МПМК-34, ПМК-34, ЗАТ «Будсервіс». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі призначити ОСОБА_4 пільгову пенсію по списку № 2 з 20 травня 2010 року.

У касаційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним вимогам не відповідають.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 25 серпня 1983 по 08 лютого 1989 роки працював на посаді майстра ПМК-224 тресту Хмельницьксільбуд, згодом МПМК-34, ПМК-34, ЗАТ «Будсервіс», яке ліквідовано без правонаступників на новому будівництві об'єктів несільськогосподарського призначення в ПМК-224, що підтверджується копією трудової книжки.

За результатами розгляду звернення позивача до відповідача щодо призначення пільгової пенсії по списку № 2, рішенням комісії Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області від 26 серпня 2010 року № 14 ОСОБА_4 було відмовлено в призначенні вказаної пенсії у зв'язку з відсутністю первинних документів, які б підтверджували факт роботи позивача у вказаний період на посаді майстра на будівництві об'єктів несільськогосподарського призначення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з обґрунтованості позовних вимог, оскільки ПМК-224 тресту Хмельницьксільбуд, згодом МПМК-34, ПМК-34, ЗАТ «Будсервіс», ліквідовано без правонаступника, а робота позивача на посаді майстра на будівництві об'єктів несільськогосподарського призначення на вказаному підприємстві у спірний період часу підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці та показаннями свідків.

Однак, колегія суддів Вищого адміністративного суду України висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову вважає передчасними та такими, що зроблені з неповним з'ясуванням всіх обставин справи, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (в редакції, на момент виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

За правилами частини 1 статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про можливість зарахування до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 25 серпня 1983 року по 08 лютого 1989 року на посаді майстра ПМК-224 тресту Хмельницьксільбуд, згодом МПМК-34, ПМК-34, ЗАТ «Будсервіс», оскільки зазначений період роботи підтверджується записами в його трудовій книжці та показаннями свідків, які разом з ним працювали у спірний період часу.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, трудова книжка позивача не містить записів про те, що в спірний період він працював повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Матеріали справи також не містять відповідних довідок або інших доказів щодо зайнятості позивача у період з 25 серпня 1983 по 08 лютого 1989 роки повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Разом з тим, механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року №18-1 (далі - Порядок №18-1).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (пункт 2 Порядку №18-1).

Відповідно до пункту 11 Порядку №18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

Однак, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не з'ясували, чи має позивач право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах як майстер ПМК-224 тресту Хмельницьксільбуд, згодом МПМК-34, ПМК-34, ЗАТ «Будсервіс», за критеріями наведеними у пункті «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зокрема, чи працював позивач у спірний період повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці.

Крім того, судами не враховано, що у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах здійснюється у порядку, визначеному Порядком № 18-1.

Не встановлення в судовому процесі зазначених вище обставин як таких, що мають суттєве значення у справі, призвело до передчасних та необґрунтованих належним чином висновків щодо прав і обов'язків сторін у даному спорі, та відповідно до положень частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Частиною 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення норм процесуального права, зокрема статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити частково.

Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2010 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2011 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Тракало