Справа № 423/99/14-а
Суддя: Закопайло В. А.
Дата ухвалення: 2014-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №423/99/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2014 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі: головуючої судді Закопайло В.А.

при секретарі Соловйовій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання незаконним рішення про припинення виплати пенсії з втрати годувальника на дітей та поновлення виплати пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому позові позивачка зазначає, що рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 27 липня 2004 року її чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був визнаний безвісно відсутнім. Після чого на підставі зазначеного рішення УПФУ в Попаснянському районі було призначено пенсію у звязку з втратою годувальника відносно двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

05 червня 2013 року позивачку було запрошено до УПФУ в Попасняському районі, де їй було повідомлено про те, що згідно даних системи персоніфікованого обліку, отриманих в електронному вигляді, працівниками УПФУ було встановлено, що ОСОБА_2 у 2012 році працював в Красноліманському лісовому господарстві Донецької області, у звязку з чим позивачка на вимогу працівників ПФУ написала заяву про припинення виплати пенсії у звязку з втратою годувальника починаючи з 01 червня 2013 року.

Разом з тим, місце знаходження її чоловіка ОСОБА_2 позивачці не відомо до теперішнього часу, а вищезазначене рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 27 липня 2004 року не скасовано, а тому 19 серпня 2013 року позивачка звернулась з письмовою заявою до УПФУ в Попаснянському районі про поновлення виплати пенсії у звязку з втратою годувальника, зазначивши при цьому, що заява про припинення виплати пенсії була написана нею під тиском працівників УПФУ. Але листом від 27 серпня 2013 року позивачці було відмовлено в задоволенні заяви з посиланням на відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, в поданому позові позивачка просить суд зобовязати відповідача поновити виплату пенсії у звязку з втратою годувальника з дня її припинення, тобто з 01 червня 2013 року.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та надав на адресу суду відповідні письмові заперечення. При цьому зазначив, що припинення виплати пенсії було проведено правомірно у відповідності до вимог п. 2 ст. 38, п. 1 ч.1 ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Суд, вислухавши доводи сторін, пояснення свідка та дослідивши письмові докази, прийшов до наступного.

Так, згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. При цьому, відповідно до ч.7 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» положення цього Закону, що стосуються сім'ї померлого, відповідно поширюються і на сім'ю особи, визнаної безвісно відсутньою або оголошеною померлою у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні без заперечень з боку сторін судом було встановлено, що позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого має двох дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які в дійсний час постійно мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. При цьому, рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 27 липня 2004 року її чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був визнаний безвісно відсутнім. Після чого починаючи з березня 2006 року на підставі зазначеного рішення УПФУ в Попаснянському районі було призначено пенсію у звязку з втратою годувальника відносно двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вищезазначені обставини підтверджуються й наданими сторонами письмовими доказами на а.с.6-14,23.

Також судом встановлено, що 05 червня 2013 року позивачку було запрошено до УПФУ в Попасняському районі, де їй було повідомлено про те, що згідно даних системи персоніфікованого обліку, отриманих в електронному вигляді, працівниками УПФУ було встановлено, що ОСОБА_2 у 2012 році працював в Красноліманському лісовому господарстві Донецької області (а.с.24-26), у звязку з чим позивачка на вимогу працівників ПФУ написала заяву про припинення виплати пенсії у звязку з втратою годувальника починаючи з 01 червня 2013 року (а.с.22). Після чого згідно розпорядження УПФУ в Попаснянському районі №148208 від 05.06.2013р. виплата пенсії була припинена (а.с.34). Разом з тим, місце знаходження її чоловіка ОСОБА_2 позивачці не відомо до теперішнього часу, а вищезазначене рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 27 липня 2004 року не скасовано, а тому 19 серпня 2013 року позивачка звернулась з письмовою заявою до УПФУ в Попаснянському районі про поновлення виплати пенсії у звязку з втратою годувальника, зазначивши при цьому, що заява про припинення виплати пенсії була написана нею під тиском працівників УПФУ (а.с.16). Але листом від 27 серпня 2013 року позивачці було відмовлено в задоволенні заяви з посиланням на відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку (а.с.17).

Враховуючи вищенаведені встановлені судом фактичні обставини по справі та перевіряючи доводи сторін суд зазначає, що припинення виплати пенсії позивачці у звязку з втратою годувальника було проведено відповідачем з посиланням на вимоги п.2 ст.38, п.1 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а саме у звязку з тим, що пенсія була призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості, при цьому припинення її виплати позивачці була здійснена з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Разом з тим, суд не може погодитися з такими ствердженнями представника відповідача, так як підставою для призначення позивачці пенсії у звязку з втратою годувальника було рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 27 липня 2004 року, за яким чоловік позивачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був визнаний безвісно відсутнім і в дійсний час це рішення є чинним та не скасовано.

При цьому суд зазначає, що згідно ст.14 ЦПК України, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси. Аналогічний зміст закріплений й в ст.124 Конституції України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

При таких обставинах суд вважає, що відповідач, отримавши відомості з системи персоніфікованого обліку про місце роботи чоловіка позивачки ОСОБА_2, повинен був та мав можливість, як зацікавлена особа, звернутися до Попаснянського райсуду із заявою про визнання ОСОБА_2 присутнім та скасування вищезазначеного рішення суду від 27 липня 2004 року, але не скористувався цією можливістю.

При цьому, враховуючи, що в дійсний час місце знаходження ОСОБА_2 позивачці не відомо, а рішення Попаснянського райсуду від 27.07.2004р. не скасовано, суд вважає, що при таких обставинах дії відповідача щодо припинення виплати позивачці пенсії у звязку з втратою годувальника є неправомірними та такими, що порушують право позивачки на отримання відповідної пенсії на своїх дітей. А тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Визначаючи дату, з якої слід провести перерахунок пенсії, суд зазначає, що згідно п.3 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника. При цьому згідно ст.38 цього Закону пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім'ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії. А тому, враховуючи, що в матеріалах пенсійної справи містилося рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою, яке є чинним, а відповідачем припинення виплати пенсії у звязку з втратою годувальника було проведено неправомірно, суд вважає, що поновлення виплати пенсії підлягає з дня її припинення, тобто з 01 червня 2013 року.

Вирішуючи позов таким чином судом враховується, що відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. При цьому позивачкою при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп., що підтверджується відповідною квитанцією на а.с.1-3. А тому, задовольняючи позов та враховуючи, що органи Пенсійного Фонду України відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, суд вважає необхідним іншу не сплачену частку судового збору віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст.71,158-163,186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання незаконним рішення про припинення виплати пенсії у звязку з втратою годувальника на дітей та поновлення виплати пенсії задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії у звязку з втратою годувальника на дітей.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області починаючи з 01 червня 2013 року поновити виплату ОСОБА_1 пенсії у звязку з втратою годувальника на дітей.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня проголошення або отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Попаснянський районний суд.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження, якщо судове рішення не скасовано.

Суддя: