Справа № 492/311/15-а
Суддя: Борисова С. П.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 492/311/15-а
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2015 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: судді Борисової С.П., при секретарі Каширній О.Г., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» до Арцизької районної ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

24 лютого 2015 року позивач ТОВ «Агропрайм Холдинг» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати рішення Арцизької районої ради №217-VI від 15 грудня 2011 року «Про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, розташованих на території сільських рад», посилаючись на те, що вказаним рішенням порушуються суттєво його права як орендаря земельної ділянки, що розташована на території Вознесенсько-Першої сільської ради Арцизького району Одеської області, нормативна грошова оцінка якої на час підписання договору оренди становила 31066,74 грн., а орендна плата на рік становила 1553,34 грн. В січні 2015 року позивачем від Головного управління держземагенства в Одеській області отримано лист з пропозицією внести зміни до договору оренди земельної ділянки шляхом укладення додаткової угоди про зміну розміру орендної плати. З отриманого позивачем проекту додаткової угоди видно, що нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки становить 1307112,75 грн., яка була затверджена оскаржуваним рішенням. За переконанням позивача оскаржуване рішення є незаконним, оскільки прийнято з порушенням положень Закону України «Про оцінку земель» та Закону України «Про зачади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, з підстав, що викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги адміністративного позову не визнала, зазначивши при цьому, що відповідач у справі діяв лише у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, що регулює дані правовідносини.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши та оцінивши надані докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до оскаржуваного рішення Арцизької районної ради Одеської області № 217-VI від 15 грудня 2011 року «Про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, розташованих на територіях сільських рад» затверджено технічну документацію нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих на територіях сільських рад за межами населених пунктів для експлуатації та обслуговування майнових комплексів та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (додається). Арцизькій районній адміністрації вказано застосовувати при укладанні договорів оренди земельних ділянок результати нормативної грошової оцінки та переглянути договори оренди з 01 січня 2012 року (а.с. 21 22).

Згідно договору оренди землі від 12 травня 2009 року, укладеного між позивачем та Арцизькою районної державною адміністрацією Одеської області, позивач орендує земельну ділянку, що розташована та території Вознесенсько-Першої сільської ради Арцизького району Одеської області, площею 3,1850 га для експлуатації та обслуговування комплексу для зберігання сільськогосподарської продукції строком на 49 років (а.с. 23 29).

Головним управлінням держземагенства в Одеській області позивачу направлено лист з пропозицією підписання додаткової угоди до договору від 12 травня 2009 року з метою приведення договору до вимог діючого земельного законодавства (а.с. 16 18).

Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до Закону.

Преамбулою Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що цей Закон визначає правові засади проведення оцінки земель, професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні та спрямований на регулювання відносин, пов'язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель.

У відповідності до положень статті 5 Закону України «Про оцінку земель», залежно від мети та методів проведення оцінка земель поділяється на такі види: бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель та грошова оцінка земельних ділянок. Грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності; визначення розміру державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом;визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва; розробки показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель; відчуження земельних ділянок площею понад 50 гектарів, що належать до державної або комунальної власності, для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд.

Частиною 2 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами.

Судом достовірно встановлено, що вищезазначені вимоги законодавства щодо виготовлення технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок дотримані відповідачем, на підставі рішення якого зазначена технічна документація затверджена.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» державна експертиза проводиться в обов'язковій, вибірковій та добровільній формах. Обов'язковій державній експертизі підлягають технічна документація з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Статтею 35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» визначено, що результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи. Висновки державної експертизи повинні містити оцінку допустимості та можливості прийняття рішення щодо об'єкта державної експертизи і враховувати соціально-економічні наслідки. Якщо об'єкт державної експертизи підготовлений згідно з вимогами законодавства, встановленими стандартами, нормами і правилами, то він позитивно оцінюється та погоджується. У разі необхідності погодження може обумовлюватися певними умовами щодо додаткового опрацювання окремих питань та внесення коректив, виконання яких не потребує суттєвих доробок.

Згідно висновку державної експертизи землевпорядної документації, затвердженого 03 листопада 2011 року заступником начальника Головного управління Держкомзему у Одеській області, представлена на державну землевпорядну експертизу технічна документація в цілому відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється позитивно (а.с. 36).

Зазначеним висновком спростовуються твердження позивача по порушення відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення вимог Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», з чого слідує, що відповідач діяв з дотриманням діючого законодавства.

Статтею 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» визначено поняття регуляторного органу, зокрема це Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти.

Зазначеною нормою також визначено поняття регуляторного акту, зокрема це прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

З встановлених судом обставин випливає, що оскаржуване позивачем рішення відповідача регуляторним актом не є, оскільки ним лише затверджено технічну документацію і не встановлювались ставки орендної плати, його положення не спрямовані на правове регулювання господарських відносин, тому дія Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» не поширюється на оскаржуване позивачем рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень повинні бути прийняті чи здійснені в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), відповідати вимогам діючого законодавства.

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак лише за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розглянувши позовні вимоги в межах заявлених позовних вимог до суб'єкта владних повноважень судом достовірно встановлено, що відповідач діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені законодавством, отже відповідачем доведена згідно ч. 2 ст. 71 КАС України правомірність своїх дій при прийнятті оскаржуваного позивачем рішення, тому беручи до уваги вищенаведене, проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а відтак, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 6 14, 71, 159 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» до Арцизької районної ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Арцизький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з надісланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Арцизького районного суду ОСОБА_3