Справа № 2а-3222/09/1970
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2015 р. м. Київ К/800/5675/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради (правонаступник Департаменту економіки, підприємництва та управління комунальним майном Тернопільської міської ради) на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року у справі №2а-3222/09/1970 за позовом Контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області до Департаменту економіки, підприємництва та управління комунальним майном Тернопільської міської ради про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2009 року Контрольно-ревізійне управління в Тернопільській області звернулось з позовом до Департаменту економіки, підприємництва та управління комунальним майном Тернопільської міської ради, в якому з урахування заяви про зменшення позовних вимог, просило стягнути з відповідача кошти у сумі 22 525,59 грн. в дохід міського місцевого бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності відповідача встановлено порушення п.6, п.7, п.8 та п.16 Типової інструкції про порядок списання матеріальних цінностей з балансу бюджетних установ, затвердженої наказом ДКУ та Мінекономіки від 10.08.2001 р. № 142/181, зокрема, не оприбутковано брухт чорних металів та не забезпечено здачі в повному обсязі в заготівельні установи. Вказане порушення призвело до не ненадходження до бюджету коштів в сумі 22 525,59 грн. Відповідачем у добровільному порядку не відшкодовано вартість брухту чорних металів від списаної автотракторної техніки.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року, позов задоволено. Стягнуто з Департаменту економіки, підприємництва та управління комунальним майном Тернопільської міської ради 22 525,59 грн. в дохід місцевого бюджету.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради звернулось з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати, та ухвалити нове рішення, посилаючись на те, що при прийнятті зазначених судових рішень було порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до п. 1.3.3. плану роботи відділу на І квартал 2009 р. та на підставі направлень від 16.02.2009 р. №17-19, посадовими особами КРВ в Тернопільському районі проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Департаменту економіки, підприємництва та управління комунальним майном Тернопільської міської ради за період з 01.01.2006 р. по 01.02.2009 р., про що складено акт від 28.04.2009 р. № 30-21/43.

Ревізією встановлено, що при списанні техніки комісією порушено п.6., п.7., п.8. та п.16. Типової інструкції про порядок списання матеріальних цінностей з балансу бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України та Міністерства економіки України від 10.08.2001 р. № 142/181, а саме: для участі в роботі комісії з встановлення непридатності автомобілів не запрошувались представники ДАІ, ними не підписано акти та не надано письмових висновків; не встановлено осіб, з вини яких трапилось розкомплектування техніки, за наявності запису в актах про розкомплектування; не проведено оцінку та не оприбутковано придатних для використання деталей; в актах на списання заповнено не всі реквізити, а саме: не вказано пробіг автомобілів та масу за паспортом; не оприбутковано брухт чорних та кольорових металів, та не забезпечено здачі в повному обсязі в заготівельні установи. Таким чином, при загальній вазі списаної автотракторної техніки 39,055 т, фактично здано брухту чорних металів лише 8,765 т, на загальну суму 4754,31 грн. Внаслідок чого, до бюджету розрахунково не поступило 29 848,07 грн.

На підставі ст.10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», КРВ в Тернопільському районі направлено директору Департаменту економіки, підприємництва та управління комунальним майном Тернопільської міської ради Остапишин С.Г. обов'язкові вимоги від 21.05.2009 р. №30-21/350 про відшкодування за рахунок винних осіб нанесених збитків щодо не оприбуткування та не здачі брухту чорних металів заготівельній організації, при списанні автотранспортної техніки на суму 29 848,07 грн.

Згідно даних КРВ в Тернопільському районі відповідачем забезпечено часткове відшкодування коштів у сумі 7,32 тис. грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з наступного.

Статтею 2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Головне контрольно-ревізійне управління України, контрольно-ревізійні управління в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі виконують такі функції, зокрема, проводять у підконтрольних установах ревізії фінансово-господарської діяльності, використання і збереження фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильності визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, стану і достовірності бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Згідно з пп. 7, 8 та 10 ст.10 цього Закону, Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право: пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів; у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Частиною другою статті 15 зазначеного Закону, встановлено, що законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються.

З урахуванням наведеного та зважаючи на те, що вимога КРВ в Тернопільському районі від 21.05.2009 р. № 30-21/350 оскаржена у встановленому порядку не була, є законною і базується на висновках, викладених в акті ревізії, які не спростовані відповідачем, суди дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Однак, колегія суддів Вищого адміністративного суду вважає передчасними такі висновки судів, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Між тим, розглядаючи справу суди попередніх інстанцій не надали належну правову оцінку розрахунку розміру збитків від нестачі металобрухту від списання автотранспортної техніки. Зокрема, в розрахунку в графі «вага згідно паспорта» зазначено дані щодо ваги техніки, відповідно до яких було розраховано нестачу металобрухту. Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які документи в яких зазначено масу техніки.

Крім того, з матеріалів справи вбачається та зазначалось неодноразово відповідачем у справі, що здачу автотранспортних засобів в пункти приймання металобрухту здійснювали підприємства, в оренді чи в користуванні яких перебувала техніка. При цьому, судами не з'ясовано чи були передані зазначені в розрахунку збитків КРВ, автотранспорті засоби в оренду чи в користування юридичним особам.

Вирішуючи спір, суди також не звернули увагу, що в матеріалах справі наявні платіжні документи щодо перерахування коштів за здачу металобрухту автотранспортних засобів до місцевого бюджету не відповідачем, а юридичними особами.

Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу судів на положення п.10 ст.10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якої органам державної контрольно-ревізійної служби надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів. При цьому, вказана норма не містить прямої вказівки щодо звернення орану державної контрольно-ревізійної служби з позовом саме до підконтрольної установи.

Зазначені вище обставини мають важливе значення для надання правильної правової оцінки позовним вимогам КРУ та заявленій до стягнення сумі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів вимогам ст.159 КАС України не відповідають. Неповнота у встановленні фактичних обставин справи не дає можливості суду касаційної інстанції визначитись в правильності правової оцінки позовних вимог, проведеної судами попередніх інстанцій. Відповідно до приписів ст. 220 КАС України допущені порушення не можуть бути перевірені і усунуті судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: