Справа № 2-а-53/10
Суддя: Флоряк Д.В. Д. В.
Дата ухвалення: 2010-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-53/2010р.

10 лютого 2010 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.

секретаря Марчук С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі про визнання протиправними дій щодо невиплати підвищеного розміру пенсії як дитині війни та стягнення невиплаченої частини пенсії як дитині війни,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління пенсійного фонду України в Надвірнянському районі про визнання дій неправомірними та виплату йому державної соціальної допомоги до пенсії як дитині війни.

Свої вимоги мотивує тим, що народився 01.08.1935 року і маючи статус дитини війни, має право на отримання державної соціальної допомоги у підвищеному розмірі, а саме на щомісячне підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Наявність в нього такого права підтверджена також і рішенням Конституційного суду України від 9.07.2007 року, яким визнано неконституційною норми Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якою було зупинено дію норми ст.6 вказаного Закону. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання. Однак таку доплату управління Пенсійного фонду в Надвірнянському районі йому не проводило і не проводить в даний час. Згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено розмір мінімальної пенсії за віком, яка визначається в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Просить постановити рішення, яким продовжити строк позовної давності звернення з позовом до суду, зобовязати відповідача у всі розпорядження на виплату йому пенсії внести надбавку як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити в його користь недоплачене щомісячне підвищення до пенсії, як дитині війни за період з липня 2007 року по грудень 2009 року в сумі 4265,20 грн. і зобовязати відповідача в подальшому з 01.01.2010 року щомісячно при нарахуванні йому пенсії здійснювати підвищення пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

В судове засідання позивач не зявився, але подав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує повністю з підстав, які викладені в позовній заяві і яку просить задоволити, а справу розглянути в його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання також не зявилася, також подала суду заяву, в якій заперечує проти задоволення позовних вимог і просить справу розглянути в їх відсутність.

Дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.71 КАСУ і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог та зясувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився 01.08.1935 року і в даний час він отримує пенсію по віку та згідно ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» наділений статусом дитини війни, про що свідчить його пенсійне посвідчення № 140991 та паспорт громадянина України (копії даних документів зберігаються в матеріалах справи).

У відповідності із ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, а згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», розмір мінімальної пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу, визначено прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність, установленому в Законі «Про державний бюджет України» на відповідний рік.

Законами України від 20.12.2005 року «Про державний бюджет України на 2006 рік» та від 19.12.2006 року «Про державний бюджет України на 2007 рік» було призупинено дію ст.6. Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 30.12.2007 року, було внесено зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а саме вказано, що дітям війни виплачується підвищення до пенсії у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Це підвищення становило з 1.01.2008 року - 47 грн., з 1.04.2008 року - 48,1 грн., з 1.07.2008 року - 48,2 грн., з 1.10.2008 року - 49.80 грн. Аналогічні розміри підвищення дітям війни до пенсії встановлені і постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Рішенням Конституційного суду України від 9.07.2007 року №6-рп у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України (справа про соціальні гарантії громадян) щодо відповідності Конституції України положень окремих статей Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п.12 ст.71, ст.111 закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» і визнано неконституційними положення ст.71, 111 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», де зазначено, що підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. А згідно п.5 Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп у справі за конституційним поданням Верховного Суду України і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України положень ст.67 розділу, пунктів 1-4 ,6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України», Конституційний Суд України прийшов до висновку, що Законом Про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях дійшов до висновку, що зупинення Законом України «Про державний бюджет України» дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій та гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає ст.ст. 1,3 ч.2 ст.6,ч.2 ст.8,ч.2 ст.19,ст.21,22 п.1 ч.2 ст.92,ч.1,2,3 ст.95 Конституції України /тобто є неконституційним/.

Відповідно до ст.152 Конституції України закони та інші правові акти, які за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином позивач має право на підвищення пенсії на 30% як дитина війни.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем неправомірно застосовується при призначенні і виплаті позивачу підвищення до пенсії як дитині війни положення Закону України «Про державний бюджет України» на 2007 та 2008 роки і Постанова КМ України №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», так як вони суперечать Конституції України і Закону України «Про соціальний захист дітей війни» .

У відповідності із ст.99, 102 КАС України для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Суд прийшов до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважних причин і порушене право позивача підлягає судовому захисту.

При таких обставинах суд вважає протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі щодо не нарахування і виплаті позивачу підвищення до пенсії як дитині війни і тому відповідача слід зобовязати зробити перерахунок і виплатити позивачу пенсію за віком з врахуванням підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 по 31.12.2008 року, тобто до кінця бюджетного року.

Також суд вважає підставними заявлені вимоги позивача в частині зобовязання відповідача нараховувати і виплачувати щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2009 року, оскільки дія норм ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2009 рік не була зупинена чи обмежена іншими нормативними актами. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів країни надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Таким чином нарахування і виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися на підставі Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Предметом судового захисту можуть бути тільки порушені, невизнані чи оспорювані права, а на момент розгляду справи такий факт порушення права позивача в майбутньому відсутній, а тому слід зобовязати відповідача виплачувати позивачу підвищення до пенсії у розмірі не менше 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2009 року по 10.02.2010 року, тобто на день прийняття даної постанови судом.

Тому, оцінюючи здобуті докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі ст. ст. 1, 3 ,6, 8 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Рішень Конституційного Суду України від 9.07.2007 року та від 22.05.2008 року, керуючись ст.ст. 99,100,158 - 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати протиправними дії управління пенсійного фонду України в Надвірнянському районі щодо не нарахування і виплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати управління пенсійного фонду України в Надвірнянському районі зробити перерахунок і виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з врахуванням підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та виплачених сум.

Зобовязати управління пенсійного фонду України в Надвірнянському районі здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.01.2009 року по 10.02.2010 року (на день винесення постанови) з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та виплачених сум.

В решта позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заява про апеляційне оскарження не було подано. У разі подачі заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна заява не була подана в строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення строку.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду до Львівського апеляційного адміністративного суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження через суд першої інстанції.

Суддя Флоряк Д.В.