Справа № 826/126/13-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Кривенди О.В., Панталієнка П.В. ,
розглянувши заяву Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Житлобудексперт» (далі - Товариство) до ДПІ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 24 березня 2015 року залишив без змін постанову Окружного адміністративного суду від 5 березня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року про задоволення позову.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ДПІ подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах пункту 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2, статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК), пункту 1, 2 статті 215, частини першої статті 216, статті 228, статей 203, 626, 629, 655, 656, 658, 662, 664, Цивільного кодексу України (далі - ЦК), що, на думку заявника, підтверджується рішеннями суду касаційної інстанції від 20 листопада 2013 року (справа № К/800/50725/13).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, та у справі, рішення якої надано для порівняння, як простежується зі змісту цих рішень, по суті застосовувалися одні й ті самі норми матеріального права, але реалізацію їх зумовили різні (відмінні) фактичні обставини.

Зокрема, в оскарженому рішенні висновки про правильне застосування зазначених норм права суд касаційної інстанції виводив з реальності здійснення господарських операцій у межах взаємовідносин між Товариством і зареєстрованими платниками податку ТОВ «Інвестиційна промислово-будівельна компанія «Нові Технології», ТОВ «ІСТ Реалтігруп», ТОВ «Кімосбут», ТОВ «Астєр» та ТОВ «Мідгард-Універс», що підтверджуються договорами, ліцензіями актів прийому-передачі виконаних робіт, видатковими та податковими накладними, банківськими виписками, які надають позивачу правові підстави для формування податкового кредиту та валових витрат.

У рішенні того самого суду, на яке посилається заявник, застосування зазначених вище норм права не на користь платника податку (ТОВ «Час Фортуни») за схожих правовідносин ґрунтується на відомостях про формування податкового кредиту на підставі безтоварних операцій з поставки товарів в асортименті ПП «Островок», свідченням чого є відсутність у контрагента трудових ресурсів, виробничого, транспортного та торгівельного обладнання, а також інформації про час здійснення господарської операції.

З наведеного випливає, що рішення суду касаційної інстанції, додане на обґрунтування заяви, ухвалене цим судом за інших фактичних обставин справи, а тому не підтверджує наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Оскільки заява СДПІ є необґрунтованою, у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Ураховуючи наведене та керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Житлобудексперт» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішеннь за заявою ДПІ про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.В. Кривенда

П.В. Панталієнко