Справа № 1519/2-а-342/11
Суддя: Маркарова С. В.
Дата ухвалення: 2011-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_________________________________________________________________________________ Справа № 1519/2А-342
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 травня 2011 року м.Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

судді - Маркарової С.В.

за участю секретаря Тітової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позов ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської Ради про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести перерахунок та виплату державної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2010 року ОСОБА_2 звернулась з вищезазначеним позовом, в якому просила визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його провести нарахування та виплату одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 14.03.2010 року по 22.10.2011 року.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про розгляд справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.

Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд ухвалою від 31.01.2011 року адміністративний позов по вимогах ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести нарахування та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період 01.01.2009 року по 14.03.2010 року залишив без розгляду, в решті позовних вимог вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач має дитину віком до трьох років ОСОБА_3, яка народилась 22.10.2008 року.

Зазначені обставини підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 30.10.2008 року, зареєстрованим Київським ВРАЦС Одеського МУЮ, актовий запис № 1851.

За заявою ОСОБА_2 Управлінням соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики ОМР позивачеві з 05.01.2009 року по день досягнення дитиною трирічного віку призначено державну допомогу по догляду за дитиною у розмірі - 130 гривень щомісячно, в якому позивач їх отримала.

При нарахуванні та виплаті позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення трьох років у вищеназваному розмірі ДПСП ОМР керувався Законом України Про державну допомогу сімям з дітьмивід 21.11.1992 року № 2811-ХІІ та Законами України Про Державний бюджет України на відповідні роки.

На момент виникнення у позивача права на отримання соціальної допомоги, відповідно до Закону України Про державну допомогу сімям з дітьмиу 2009 році розмір останньої залежить від прожиткового мінімуму.

Водночас, згідно п.3 розділу VIII Прикінцевих положень даного Закону розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтями 15, 18 і 20 цього Закону, визначається Верховною Радою України щороку у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, яка дорівнює 25 відсотків від встановленого рівня прожиткового мінімуму.

Таким чином, на законодавчому рівні з часу набрання законами чинності виплата державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку передбачена в частковому співвідношенні до прожиткового мінімуму, а не в повному обсязі.

В 2008 році Законом України від 28.12.2007 року №107 VI Про Держаний Бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актіввнесені зміни до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьмивід 21.11.1992 року № 2811-XII.

Відповідно до зазначених змін допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Згідно з основним Законом України Державний бюджет і бюджетна система України встановлюється виключно законами (ч.2 ст. 92 Конституції України).

Такими законами є Закон України Про Державний бюджет Українина кожний рік, Бюджетний Кодекс України.

Закон Про Державний бюджет Українияк правовий акт, що має особливий предмет регулювання (визначення доходів та видатків на загальносуспільні потреби), створює належні умови для реалізації законів України, інших нормативно-правових актів, ухвалених до його прийняття, які передбачають фінансові зобовязання держави перед громадянами і територіальними громадами.

Положення Закону України від 28.12.2007 року №107 VI Про Держаний Бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів, за яким виплата позивачу соціальної допомоги в 2010-2011 роках здійснюється на підставі ст. 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьмиу розмірі не менше 130 гривень на час розгляду судом адміністративної справи неконституційними не визнавались.

При таких обставинах, з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше субєкт владних повноважень ДПСП ОМР при нарахуванні та виплаті спірної допомоги у 2010-2011 роках діяв на підставі і в межах наданих повноважень, та у спосіб, передбачений законами України.

В 2010-2011 роках така допомога встановлюється ст. 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми, яка діє в редакції 01.01.2008 року та становить не менше 130 грн.

У такому розмірі ОСОБА_2 отримує цю допомогу, що визнається позивачем та підтверджується матеріалами справи.

Суд не приймає на увагу посилання позивача на те, що соціальна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років повинна виплачуватись їй на підставі Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, оскільки п. 23 Розділу ІІ ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українидо ст.ст. 13, 15 ЗУ Про державну допомогу сімям з дітьмибули внесені зміни, відповідно до яких, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн., і були виключені норми, відповідно до яких право на отримання допомоги мали лише особи, незастраховані в системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

Пунктом 25 Розділу ІІ ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ст. 43 ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, яка встановлювала розмір допомоги за дитиною до досягнення нею трирічного віку для застрахованих в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, була виключена із названого Закону.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення пункту 25 розділу II ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо внесення змін до ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням були визнані неконституційними.

Таким чином, в період з 01 січня по 22 травня 2008 року розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку для осіб, застрахованих в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, регулювався статтею 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми, а з моменту втрати чинності положень пункту 25 розділу II ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України зазначені правовідносини регулювалися також і ст. 43 ЗУ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Стаття 75 Конституції України встановлює, що Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання.

Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 03.10.1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом ч. 3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Виходячи з наведених положень Конституції України та Рішення Конституційного Суду України, а також враховуючи, що зміни до статей 13 та 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми були внесені Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України з 01 січня 2008 року, а зміни у статтю 43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, який діяв у часі раніше, з 22 травня 2008 року (з дати відновлення дії) не вносились, пріоритетними в даному випадку є положення Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми.

З матеріалів справи вбачається, що фактично допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачу як особі, що здійснює фактичний догляд за дитиною, виплачувалась відповідачем у порядку та у розмірі, установленому ч. 1 ст.15 ЗУ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги застосуванням субєктом владних повноважень при нарахуванні та виплаті позивачу допомоги по догляду за дитиною до 3-х років положень Закону України Про державну соціальну допомогу сімям з дітьми, які не визнані неконституційними, за відсутністю визначення Верховною Радою України інших розмірів виплат, ніж ті, що передбачені зазначеним законом, суд вважає, що підстав для визнання дій відповідача протиправними немає. Відсутні також підстави для зобовязання відповідача здійснити перерахунок грошової допомоги та стягнення грошової заборгованості.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 8, 9, 19, 52, 69, 94, 104, 159, 160, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської Ради про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести перерахунок та виплату державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 14.03.2010 року по 22.10.2011 року відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Малиновський районний суд м. Одеси.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя ОСОБА_4

04.05.11