Справа № 22-а-19753/11
Суддя: Сліпченко О. І.
Дата ухвалення: 2011-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія99Доповідач у 2 інстанціїСліпченко
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Лащенка В.Д.,

суддів: Сліпченка О.І., Корзаченко І.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 січня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області (далі - Відповідач) про оскарження бездіяльності відповідача, вказуючи, що він належить до громадян, на яких поширюються соціальні пільги та гарантії Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та відповідно має право на отримання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, проте відповідачем зазначена норма закону не була врахована при нарахуванні розміру її пенсії.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 січня 2010 року позов задоволено частково .

Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області щодо виплати ОСОБА_2 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області на користь ОСОБА_2 щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниза період з 1 листопада 2008 року по вересень 2009 року в сумі 1095,60 грн. .

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та відмовити позивачу в задоволенні його вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення були порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело, на думку відповідача, до неправильного вирішення справи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав .

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Позивач відноситься до категорії громадян на яких поширюється дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (далі по тексту Закон) і має право на одержання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення вимог позивача в межах строку звернення до адміністративного суду.

Вказані висновки суду зроблені у відповідності до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", розміру визначеному Законом України Про державний бюджет України на 2009 рік та з врахуванням висновків, що викладені у рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2008 року щодо визнання положення Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в частині нової редакції ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" неконституційними.

Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України. В п. 5 вищезазначеного рішення зазначено, що рішення Конституційного суду в даній справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Однак судова колегія не погоджується з висновком суду про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 зазначених виплат в твердій сумі , оскільки суд не вправі визначати розмір грошової суми, яку належить нарахувати та виплатити позивачу, в звязку з тим, що вчинення цієї дії є виключною компетенцією відповідного Управління Пенсійного фонду України.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно змінити в частині стягнення щомісячної державної соціальної допомоги в твердій сумі .

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неврегульованість механізму розрахунку підвищення до пенсії дітям війни, оскільки ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни(в чинній редакції) чітко встановлює розмір підвищення до пенсії у відсотковому відношенні до мінімальної пенсії за віком.

Необґрунтовані і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.3 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Броварах Київської області задовольнити частково.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 січня 2010 року змінити в частині стягнення щомісячної державної соціальної допомоги в твердій сумі виклавши в такій редакції.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України у м.Броварах Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну державну соціальну допомогу у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниза період з 1 листопада 2008 року по вересень 2009 року .

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :