Справа № 22-а-13059/11
Суддя: Семенцов Ю. В.
Дата ухвалення: 2011-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія15Доповідач у 2 інстанціїСеменцов
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 серпня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Мережко М.В.

суддів: Оношко Г.М., Семенцова Ю.В.

розглянувши у в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області на постанову Таращанського районного суду Київської області від 16 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області про стягнення недоотриманих сум допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що має малолітню дитину, перебуває на обліку Управління соціального захисту населення Таращанської райдержадміністрації Київської області та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі значно нижчому ніж передбачено законом. Позивачка зверталась до Таращанської райдержадміністрації Київської області про проведення перерахунку, але їй було відмовлено. Просила визнати неправомірною відмову відповідача у виплаті належних їй сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та стягнути з відповідача на її користь недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за квітень-грудень 2007 року та за 2008 рік в розмірі 18409,31 грн.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 16 липня 2009 року позов задоволено .

Визнано нечинною відмову відповідача щодо недоплати на користь позивачки сум грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку неправомірними з 01.04.2007 року по 31.12.2008 року та стягнуто з відповідача перерахунок належної позивачці щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом про державний бюджет на відповідний рік для дітей віком до шести років, відповідно до ст.15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми, за період 01.04.2007 року по 31.12.2008 року в розмірі 18409,31 грн..

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка мала право відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" на отримання щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, що обчислюється з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік".

Задовольняючи позовні вимоги в частині зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату позивачці сум грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку на дитину, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом про державний бюджет на відповідний рік для дітей віком до шести років, суд мотивував своє рішення тим, що ст. 22 Конституції України при прийняті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи викладені мотиви, суд першої інстанції прийшов до висновку, що хоч Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені зміни до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми" однак вони звужують права позивачки на отримання вказаних коштів, тому відповідач повинен був нараховувати та виплачувати кошти в розмірі визначеному ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми" за 2008 рік.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Колегія суддів враховує, що згідно з вимогами ст. 43 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Однак, Закон України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" при визначенні розміру допомоги не визначив відповідно до якого прожиткового мінімуму визначається розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені зміни до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми", яка набула наступного змісту: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень, дане положення Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 року не було визнано неконституційним.

Враховуючи, що Конституція України не встановлює пріоритету одних законів над іншими, зазначені норми Закону України "Про державний бюджет Україна на 2008 рік", які змінюють розмір допомоги, встановлений Законом України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", Законом України "Про державну допомогу сімям з дітьми", є чинними, тому правомірним є застосування відповідачем в 2008 році розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Тому, колегія суддів вважає, що постанова Таращанського районного суду Київської області від 16 липня 2009 року ухвалена з порушенням норм матеріального права та повинна бути скасована.

Оскільки, дії відповідача по нарахуванню позивачці в 2008 році допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідають вимогам ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми" з врахуванням змін внесених Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", тому колегія вважає за необхідне постановити нове рішення у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 197, 201, 205, 207 КАС України , колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області задовольнити.

Постанову Таращанського районного суду Київської області від 16 липня 2009 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області про перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 5 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: