Справа № 2021/669/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/800/6853/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Красноградського районного суду Харківської області від 03 серпня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області, управління Держкомзему у Красноградському районі Харківської області, КПТІ "Інветаризатор", треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, про скасування рішення, визнання недійсним актів, відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області, управління Держкомзему у Красноградському районі Харківської області, КПТІ "Інветаризатор", треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому з урахуванням заяв про зміну позовних вимог просив суд:

визнати недійсним рішення конфліктної комісії по земельних питаннях Піщанської сільської ради Красноградського району від 12.05.2002 року;

відновити стан земельної ділянки, згідно з технічною документацією Державного акту від 25.04.2001 НОМЕР_1;

зобов'язати відповідачів утримуватися від перенесення меж земельної ділянки позивача в бік цвинтаря;

визнати недійсним Акт встановлення меж від 09.07.2004;

визнати недійсним Акт і обриси земельної ділянки позивача від 17.10.2008;

зобов'язати третіх осіб викопати самочинно закопані ними труби на земельній ділянці позивача;

визнати недійсним інвентаризацію земельної ділянки по АДРЕСА_1;

визнати недійсним контури генерального плану земельної ділянки по АДРЕСА_1;

відшкодувати моральні збитки в розмірі 4000 грн. та матеріальні збитки в сумі 1050 грн., стягнути 1555 грн. судових витрат;

визнати недійсним рішення Піщанської сільської ради Красноградського району від 04.04.2008 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що згідно з Державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_1 йому належить земельна ділянка площею 0,23 га по АДРЕСА_2. Внаслідок протиправної бездіяльності Піщанської сільської ради, яка полягає у не встановленні дійсних меж його земельної ділянки та земельної ділянки по АДРЕСА_1, якою користуються треті особи у справі, позивач не може належним чином реалізувати право власності на належну йому земельну ділянку.

Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 03 серпня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 25.04.2001 отримав Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,23 га по АДРЕСА_2.

Межі земельної ділянки позивача відповідно до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376, (далі - Інструкція №376) не визначено.

Згідно з обставинами, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, між ним та третіми особами у справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існує конфлікт з приводу меж земельних ділянок по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1.

Рішенням конфліктної комісії по земельним питанням Піщанської сільської ради від 12.05.2002 вирішено залишити за гр. ОСОБА_1 земельну ділянку у розмірі 0,23 га згідно з актом приватизації та за гр. ОСОБА_2 0,23 га згідно з проведеною інвентаризацією земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується із позицією судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для скасування вказаного рішення.

Так, відповідно до частини першої статті 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Згідно з частиною третьою статті 158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Рішення конфліктної комісії по земельним питанням Піщанської сільської ради від 12.05.2002 прийнято за результатами розгляду заяв позивача та гр. ОСОБА_2 та спрямовано на врегулювання спору, що виник між фізичними особами як власниками (користувачами) сусідніх земельних ділянок. Посилання заявника касаційної скарги на те, що прийнятим рішенням не вирішено наявного спору не є підставою для скасування вказаного рішення, оскільки орган місцевого самоврядування як суб'єкт владних повноважень у спірних правовідносинах реалізує дискреційні функції та самостійно обирає спосіб захисту, який на його думку, спрямований на врегулювання спору. Доказів звуження будь-яких прав позивача у зв'язку з прийняттям відповідачем оскаржуваного рішення позивачем не надано.

Також, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для визнання недійсними акту встановлення меж від 09.07.2004, акту і обрисів земельної ділянки позивача від 17.10.2008, що складені посадовими особами відповідача, інвентаризації земельної ділянки по АДРЕСА_1, контурів генерального плану земельної ділянки по АДРЕСА_1, оскільки зазначені акти не породжують для позивача будь-яких прав чи обов'язків, з їх прийняттям між позивачем та відповідачем як суб'єктом владних повноважень не виникає будь-яких правовідносин, право в яких підлягало б захисту.

Так, відповідно до статті 107 Земельного кодексу України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.

У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Згідно з пунктом 4.3 розділу IV Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376, (далі - Інструкція №376), відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Пунктом 2.1. розділу ІІ Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розроблених та затверджених відповідно до статті 186 Земельного кодексу України технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі коли власнику (користувачу) земельної ділянки видано документ, що посвідчує право на земельну ділянку, без виносу меж такої ділянки в натуру (на місцевість) та закріплення їх межовими знаками.

Пунктом 2.8 Інструкції №376 визначено вимоги до технічної документації щодо із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

За змістом пункту 1.3 Інструкції №376 виконавцем відповідних робіт є юридична або фізична особа, яка отримала ліцензії на проведення робіт із землеустрою.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що межі земельної ділянки позивача відповідно до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376, (далі - Інструкція №376) не визначено.

Рішенням Піщанської сільської ради від 04.04.2008 з метою вирішення конфліктного питання позивачеві рекомендовано звернутися до землевпорядної організації.

За вказаних обставин, зважаючи на те, що межі земельної ділянки, що перебуває у власності фізичної особи, встановлюються (відновлюються) на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка, у свою чергу, має розроблятися відповідно до вимог Інструкції №376 юридичною або фізичною особою, яка отримала ліцензії на проведення робіт із землеустрою, враховуючи те, що замовником таких робіт, є, у тому числі, власник земельної ділянки, колегія суддів погоджується із позицією судів попередніх інстанцій в частині того, що Піщанська сільська рада у спірних правовідносинах діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, не порушуючи прав позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині: зобов'язання відновити стан земельної ділянки, згідно з технічною документацією Державного акту від 25.04.2001 НОМЕР_1; зобов'язання відповідачів утримуватися від перенесення меж земельної ділянки позивача в бік цвинтаря та в частині визнання недійсним рішення Піщанської сільської ради Красноградського району від 04.04.2008.

Зважаючи на відсутність ознак протиправності дій чи бездіяльності відповідача у спірних правовідносинах, позиція судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди також є обґрунтованою.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального чи процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а постанову Красноградського районного суду Харківської області від 03 серпня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: