Справа № 2-а-424/10
Суддя: Флоряк Д.В.
Дата ухвалення: 2010-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-а-424/2010р
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2010 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Флоряк Д.В.,

секретаря Марчук С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі на неправомірні дії щодо ненарахування щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 08.10.2010 року звернулася в суд з адміністративним позовом до управління пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про нарахування та виплату підвищення до пенсії відповідно до Закону України « Про соціальний захист дітей війни», мотивуючи тим, що вона є дитиною війни і згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни їй повинно виплачуватись щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2007-2009 роках їй така допомога не виплачувалась, що суперечить рішенню Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року про визнання неконституційними положень Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік та рішенню Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) ряд положень Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, а також ст.22 Конституції України про неможливість обмежень державних соціальних гарантій. На її письмове звернення про підвищення їй розміру пенсії як дитині війни відповідач відмовив. Тому просить поновити їй строк звернення з адміністративним позовом як пропущений з поважних причин, визнати дії управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі щодо не нарахування їй підвищення розміру пенсії як дитині війни у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність неправомірними, та зобовязати здійснити перерахунок їй пенсії в розмір 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни та виплатити заборгованість за період з 2006 р., 2007р. та 2008 р. в сумі 3891,90 грн. та продовжувати належну виплату в майбутньому.

В судове засідання позивачка не зявилася, подала суду заяву, в якій просить позов задоволити, а справу розглянути в її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, подав заяву, в якій заперечує проти завдолення позову і просить справу розглянути в їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення зі слідуючи міркувань.

Згідно ст. 1 Закону України №2195-IV від 18.11.2004 року «Про соціальний захист дітей війни» статус «дитина війни» мають особи, кому на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася 29.03.1933 року і в даний час вона отримує пенсію по віку та згідно ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» наділена статусом дитини війни, про що свідчить її пенсійне посвідчення № 134015 та паспорт громадянина України (копії даних документів збе рігаються в матеріалах справи).

Однак, управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі листом від 06.10.2010р. відмовило позивачці у виплаті 30% підвищення до пенсії, посилаючись на відсутність законодавчого рішення про відновлення дії ст.6 Закону № 2195-ІУ у редакції, чинній до внесення змін до цієї статті

Обмеження виплат, передбачених названим Законом, зазначені в Законах України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік, та внесенння змін до деяких законодавчих актів України», рішеннями Конституційного суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнані неконституційними.

В Законі України Про Державний бюджет України на 2010 рік № 2154-17 від 27 квітня 2010 року не встановлено обмежень щодо застосування положень статті 6 Закону № 2195-ІУ.

Отже, стаття 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на даний час є діючою у наступній редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком». Тому вимоги позивача є підставними.

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування і згідно з цією нормою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

При визначенні спеціального розміру, з якого повинні обчислюватися підвищення до пенсії дітям війни слід виходити з положень ст.2 Закону України Про прожитковий мінімум про застосування прожиткового мінімуму для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (Закон № 1058-ІУ) мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Тобто, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Враховуючи наведене, суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що положення ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування щодо мінімального розміру пенсії за віком не застосовується при призначенні пенсії за Законом України № 2195-IV. Положення ч.3 ст.28 Закону № 1058-ІУ не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших, повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті. Наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, при вирішенні спору суд, виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами доходить висновку, що при виплаті 30% підвищення до пенсії дитині війни, передбаченого статтею 6 Закону 2195-ІУ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Однак, згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що оскільки позивач звернулася з адміністративним позовом до суду 08.10.2010 р. та не надала доказів того, що пропущений нею строк звернення до суду з поважних причин, то в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині нарахувань та виплат підвищення до пенсій за 2006-2009 роки та за січень-березень 2010 р. слід відмовити. У звязку з тим, що стосовно не нарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосувати шестимісячний строк звернення до суду.

За таких обставин суд вважає, що способом відновлення порушеного права Позивача є покладення обовязку на Відповідача провести належне нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням виплачених сум за період з 08 квітня 2010 року по 03 листопада 2010 року (на час винесення постанови).

На підставі ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ст.ст. 17-18, 99 КАС України та керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо нарахування та виплати недоплаченого підвищення до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 08 квітня 2010 року по 3 листопада 2010 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області провести нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 08 квітня 2010 року по 03 листопада 2010 року включно, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського Апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст.186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Головуюча Флоряк Д.В.