Справа № 2-а-228/2010
Суддя: Забуранний Р. А.
Дата ухвалення: 2010-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-228/2010
Провадження № без номера провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2010 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.

у відсутності сторін та їх представників, розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про поновлення строку для звернення до суду та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати і виплатити 30 % надбавку до пенсії як дитині війни,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2010 р. у Новомиргородський районний суд надійшов позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про поновлення строку для звернення до суду та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати і виплатити 30 % надбавку до пенсії як дитині війни.

Позивач стверджує, що є пенсіонером за віком, має статус дитина війни і, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, що набрав чинності з 01.01.2006 р., його щомісячна пенсія повинна збільшитись на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідач не виконав вимог вказаного закону, а її письмове звернення про збільшення пенсії відповідно до вимог Закону залишив без задоволення.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просить відновити пропущений строк для звернення до суду за період з 01.01.2006 року по теперішній час; визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо нарахування та виплати несплаченої їй державної соціальної допомоги як дитині війни з 01.01.2006 року по теперішній час незаконною; зобовязати відповідача нарахувати до виплати та виплатити у повному обсязі недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну 30 % надбавку, передбачену ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року, з урахуванням інфляції та просить суд покласти судові витрати в розмірі 3,40 грн. на відповідача.

Позивач у судове засідання не зявилась, зазначивши у позовній заяві, що просить суд розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, виклавши свою позицію у письмових запереченнях.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини.

Безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов із таких міркувань.

В позовній заяві позивач просить поновити їй пропущений шестимісячний строк для звернення до суду. Закон України «Про соціальний захист дітей війни» набрав чинності 01.01.2006 року. Відповідно позивач, не отримавши щомісячного підвищення до пенсії як «Дитині війни» з цього часу повинен був дізнатися про порушення своїх прав. Юридична необізнаність позивача та постійні зміни і суперечності в законодавстві не можуть бути визнані судом поважними причинами для поновлення строку звернення до суду, оскільки закони та інші нормативно-правові акти є доступними для ознайомлення всіма громадянами та можливість людини дізнатися про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання людини.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України: адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до суду від позивача не надходило.

Згідно заперечень, що маються в матеріалах справи, відповідач наполягає на відмові у задоволенні позову в звязку з пропущенням строку звернення до суду.

За таких обставин, враховуючи дату звернення позивача з позовом до суду (28.09.2010 р.) та клопотання відповідача про застосування наслідків пропущення строків звернення до суду, суд вважає за необхідне у задоволенні позову в частині зобовязання відповідача нарахувати до виплати та виплатити у повному обсязі недоплачену позивачці як дитині війни щомісячну державну соціальну 30 % надбавку, передбачену ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року з урахуванням інфляції відмовити у повному обсязі в звязку з пропуском шестимісячного процесуального строку.

У частині визнання відмови Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо нарахування та виплати несплаченої їй державної соціальної допомоги як дитині війни з 01.01.2006 року по теперішній час незаконною, суд вважає за необхідне задовольнити частково виходячи з наступного.

Вимоги позивача у частині визнання відмови Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо нарахування та виплати несплаченої їй державної соціальної допомоги як дитині війни з 01.01.2006 року по теперішній час незаконною з урахуванням піврічного строку звернення з адміністративним позовом підлягають задоволенню за період з 28.03.2010 року по день звернення до суду з даним позовом, тобто по 28.09.2010 року, а в частині задоволення вимог за період з 01.01.2006 року по 27.03.2010 року суд вважає необхідним відмовити.

Як вбачається із положень статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (далі - Закону):

ст. 1 - дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

ст. 6 - дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

ст. 7 - фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що ОСОБА_1 - пенсіонерка, народилась у 1942 р. і відповідно до вимог ст. 1 Закону, який набрав чинності з 01.01.2006 р., набула статусу "дитини війни", а тому згідно зі ст. 6 Закону має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Проте за даними відповідача позивачці за досліджуваний період з березня 2010 року по вересень 2010 року нараховувалась та виплачувалась надбавка до пенсії, як особі зі статусом "дитини війни" у розмірі - по 49,80 грн. щомісячно.

Статтею 70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2010, N 22-23, N 24-25, ст. 263, із змінами, внесеними згідно із Законами N 2254-VI (2254-17) від 13.05.2010 р., ВВР, 2010, N 30, ст. 395, N 2354-VI (2354-17) від 17.06.2010 р., ВВР, 2010, N 32, ст.452, N 2356-VI ( 2356-17) від 17.06.2010 р., ВВР, 2010, N 32, ст. 453, N 2461-VI (2461-17) від 08.07.2010 р.) Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, а тому розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм вище згаданого Закону.

Нормами Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" не передбачено обмежень щодо застосування положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Виходячи з вищевикладеного, вимоги позивача про визнання протиправними дії та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком за період із 28 березня 2010 року по 28 вересня 2010 року ґрунтуються на законі і тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для "дитини війни" є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону є "дітьми війни", тобто фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян зі згаданим статусом на соціальний захист.

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги.

Так, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права та свідчить про те, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (справа "Кечко проти України", рішення від 08.11.2005 року).

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії засновані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивачка є дитиною війни, вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії.

Посилання відповідача на неврегульованість питання обчислення розміру пенсії дітям війни чинним законодавством, не приймається судом до уваги, оскільки ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. З огляду на викладене, дане питання цілком врегульоване чинним законодавством України.

Крім того, незважаючи на компетенцію деяких органів влади по наданню обов'язкових роз'яснень щодо виконання вимог законодавства, наявність чи відсутність будь-яких відомчих чи міжвідомчих роз'яснень, інструкцій та розпоряджень щодо механізму виконання норм Закону України не може бути підставою для невиконання цих норм, якщо це тягне за собою порушення прав та законних інтересів громадян України.

Відповідно до п. 1, п. 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 р. № 1261 - Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах.

З огляду на вказане, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що безпідставною є відмова відповідача здійснити позивачу на письмове звернення перерахунок щомісячної державної соціальної допомоги "Дітям війни", а тому позов підлягає частковому задоволенню в частині визнання протиправною відмови Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо нарахування та виплати несплаченої ОСОБА_1 державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 28.03.2010 року по 28.09.2010 року.

Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст. ст. 87, 94 КАС України судові витрати позивачки - судовий

збір у сумі 3,40 грн., підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Керуючись ч. 2 ст. 152 Конституції України, ст. 1, 6, 7 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-ІV (із змінами та доповненнями), ч. 4 ст. 14 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ, ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-І, ст. 70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", ст. ст. 2, 11, 18, 71, 87, 94, 99,100, 102, 122, 128, 158-163, 167, 185-186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про поновлення строку для звернення до суду та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати і виплатити 30 % надбавку до пенсії як дитині війни задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо нарахування та виплати несплаченої ОСОБА_1 державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 28.03.2010 року по 28.09.2010 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі у сумі 3 (три) гривні 40 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Р. А. Забуранний

копія Справа № 2-а-228/2010

Провадження № без номера провадження

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2010 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.

у відсутності сторін та їх представників, розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про поновлення строку для звернення до суду та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати і виплатити 30 % надбавку до пенсії як дитині війни,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2010 р. у Новомиргородський районний суд надійшов позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про поновлення строку для звернення до суду та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати і виплатити 30 % надбавку до пенсії як дитині війни.

Позивач стверджує, що є пенсіонером за віком, має статус дитина війни і, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, що набрав чинності з 01.01.2006 р., його щомісячна пенсія повинна збільшитись на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідач не виконав вимог вказаного закону, а її письмове звернення про збільшення пенсії відповідно до вимог Закону залишив без задоволення.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просить відновити пропущений строк для звернення до суду за період з 01.01.2006 року по теперішній час; визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо нарахування та виплати несплаченої їй державної соціальної допомоги як дитині війни з 01.01.2006 року по теперішній час незаконною; зобовязати відповідача нарахувати до виплати та виплатити у повному обсязі недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну 30 % надбавку, передбачену ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року, з урахуванням інфляції та просить суд покласти судові витрати в розмірі 3,40 грн. на відповідача.

Позивач у судове засідання не зявилась, зазначивши у позовній заяві, що просить суд розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, виклавши свою позицію у письмових запереченнях.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини.

Безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов із таких міркувань.

В позовній заяві позивач просить поновити їй пропущений шестимісячний строк для звернення до суду. Закон України «Про соціальний захист дітей війни» набрав чинності 01.01.2006 року. Відповідно позивач, не отримавши щомісячного підвищення до пенсії як «Дитині війни» з цього часу повинен був дізнатися про порушення своїх прав. Юридична необізнаність позивача та постійні зміни і суперечності в законодавстві не можуть бути визнані судом поважними причинами для поновлення строку звернення до суду, оскільки закони та інші нормативно-правові акти є доступними для ознайомлення всіма громадянами та можливість людини дізнатися про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання людини.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України: адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до суду від позивача не надходило.

Згідно заперечень, що маються в матеріалах справи, відповідач наполягає на відмові у задоволенні позову в звязку з пропущенням строку звернення до суду.

За таких обставин, враховуючи дату звернення позивача з позовом до суду (28.09.2010 р.) та клопотання відповідача про застосування наслідків пропущення строків звернення до суду, суд вважає за необхідне у задоволенні позову в частині зобовязання відповідача нарахувати до виплати та виплатити у повному обсязі недоплачену позивачці як дитині війни щомісячну державну соціальну 30 % надбавку, передбачену ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року з урахуванням інфляції відмовити у повному обсязі в звязку з пропуском шестимісячного процесуального строку.

У частині визнання відмови Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо нарахування та виплати несплаченої їй державної соціальної допомоги як дитині війни з 01.01.2006 року по теперішній час незаконною, суд вважає за необхідне задовольнити частково виходячи з наступного.

Вимоги позивача у частині визнання відмови Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо нарахування та виплати несплаченої їй державної соціальної допомоги як дитині війни з 01.01.2006 року по теперішній час незаконною з урахуванням піврічного строку звернення з адміністративним позовом підлягають задоволенню за період з 28.03.2010 року по день звернення до суду з даним позовом, тобто по 28.09.2010 року, а в частині задоволення вимог за період з 01.01.2006 року по 27.03.2010 року суд вважає необхідним відмовити.

Як вбачається із положень статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (далі - Закону):

ст. 1 - дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

ст. 6 - дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

ст. 7 - фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що ОСОБА_1 - пенсіонерка, народилась у 1942 р. і відповідно до вимог ст. 1 Закону, який набрав чинності з 01.01.2006 р., набула статусу "дитини війни", а тому згідно зі ст. 6 Закону має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Проте за даними відповідача позивачці за досліджуваний період з березня 2010 року по вересень 2010 року нараховувалась та виплачувалась надбавка до пенсії, як особі зі статусом "дитини війни" у розмірі - по 49,80 грн. щомісячно.

Статтею 70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2010, N 22-23, N 24-25, ст. 263, із змінами, внесеними згідно із Законами N 2254-VI (2254-17) від 13.05.2010 р., ВВР, 2010, N 30, ст. 395, N 2354-VI (2354-17) від 17.06.2010 р., ВВР, 2010, N 32, ст.452, N 2356-VI ( 2356-17) від 17.06.2010 р., ВВР, 2010, N 32, ст. 453, N 2461-VI (2461-17) від 08.07.2010 р.) Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, а тому розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм вище згаданого Закону.

Нормами Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" не передбачено обмежень щодо застосування положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Виходячи з вищевикладеного, вимоги позивача про визнання протиправними дії та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком за період із 28 березня 2010 року по 28 вересня 2010 року ґрунтуються на законі і тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для "дитини війни" є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону є "дітьми війни", тобто фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян зі згаданим статусом на соціальний захист.

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги.

Так, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права та свідчить про те, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (справа "Кечко проти України", рішення від 08.11.2005 року).

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії засновані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивачка є дитиною війни, вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії.

Посилання відповідача на неврегульованість питання обчислення розміру пенсії дітям війни чинним законодавством, не приймається судом до уваги, оскільки ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. З огляду на викладене, дане питання цілком врегульоване чинним законодавством України.

Крім того, незважаючи на компетенцію деяких органів влади по наданню обов'язкових роз'яснень щодо виконання вимог законодавства, наявність чи відсутність будь-яких відомчих чи міжвідомчих роз'яснень, інструкцій та розпоряджень щодо механізму виконання норм Закону України не може бути підставою для невиконання цих норм, якщо це тягне за собою порушення прав та законних інтересів громадян України.

Відповідно до п. 1, п. 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 р. № 1261 - Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах.

З огляду на вказане, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що безпідставною є відмова відповідача здійснити позивачу на письмове звернення перерахунок щомісячної державної соціальної допомоги "Дітям війни", а тому позов підлягає частковому задоволенню в частині визнання протиправною відмови Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо нарахування та виплати несплаченої ОСОБА_1 державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 28.03.2010 року по 28.09.2010 року.

Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст. ст. 87, 94 КАС України судові витрати позивачки - судовий

збір у сумі 3,40 грн., підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Керуючись ч. 2 ст. 152 Конституції України, ст. 1, 6, 7 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-ІV (із змінами та доповненнями), ч. 4 ст. 14 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ, ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-І, ст. 70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", ст. ст. 2, 11, 18, 71, 87, 94, 99,100, 102, 122, 128, 158-163, 167, 185-186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про поновлення строку для звернення до суду та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати і виплатити 30 % надбавку до пенсії як дитині війни задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо нарахування та виплати несплаченої ОСОБА_1 державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 28.03.2010 року по 28.09.2010 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі у сумі 3 (три) гривні 40 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Суддя: Р. А. Забуранний