Справа № 285/998/13-а
Суддя: Романюк Ю. Г.
Дата ухвалення: 2013-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 285/998/13-а

провадження у справі № 2-а/0285/69/13

14 березня 2013 року 14 год. 30 хв. м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Ю.Г., за участю секретаря Матвіюк Т.М. та осіб, які беруть участь у справі: позивач: не прибув

відповідач: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту № 3 роти ДПС ДАІ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення, винесену відповідачем 18.02.2013 року, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що викладені у протоколі обставини про те, що 18.02.2013 року о 15 год. 52 хв. в м. Шепетівка по вул. Тургєнева, керуючи автомобілем «Мерседес - Бенц» реєстраційний номер НОМЕР_1 позивач перевищив встановлену швидкість руху на 30 км/год., тобто рухався у населеному пункті зі швидкістю 90 км/год. - не відповідають дійсності, оскільки він рухався зі швидкістю приблизно 60 км/год., при цьому автомобіль рухався в потоці машин і приблизно за 50 м. до місця зупинки інспектором ДАІ його автомобіль обігнав інший автомобіль, що рухався значно швидше. Тому, не виключена можливість, що інспектор ДПС зафіксував за допомогою приладу «Візир» швидкість іншого автомобіля. На його прохання показати фото автомобіля та зафіксовану швидкість руху відповідач відмовив без пояснення причин. Окрім того, протокол і постанова були винесені відповідачем одночасно і тому, при розгляді справи позивач був позбавлений скористатись своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, зокрема, правом на допомогу адвоката, участі у процесі прийняття рішення по справі, дачі пояснень. Вважає, що його вина у вчиненому правопорушенні відповідачем доведена не була. Також відповідачем було допущено ряд інших процесуальних порушень при винесенні оскаржуваної постанови, а тому винесена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не прибув, подав до суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не прибув, заперечень на адміністративний позов та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, причини неприбуття суду не

повідомив. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи.

Судом не визнавалася обовязковою участь сторін у судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.02.2013 року відповідачем щодо позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення № 462256, з якого вбачається, що цього ж дня о 15 год. 54 хв. в м. Шепетівка по вул. Тургенева, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Мерседес - Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість руху на 30 км/год., тобто рухався в населеному пункті, який позначений дорожнім знаком 5.45 зі швидкістю 90 км/год., швидкість руху визначена приладом «Візир» чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, за що передбачено відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.3)

Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ВТ1 № 104043 від 18.02.2013 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.4).

Відповідно до 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, введених в дію 01.01.2002 року у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом було перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що відповідачем при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення було неповністю зясовані всі його обставини,

зокрема, чи мав місце факт вчинення позивачем правопорушення і чи винний позивач у його вчиненні, чи є помякшуючі та/або обтяжуючі відповідальність обставини, які повинні були враховуватись при накладенні адміністративного стягнення.

Згідно п. 4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26 лютого 2009 року, до протоколу про адміністративне правопорушення необхідно долучати письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності, чого також не було зроблено відповідачем.

Окрім того, інспектором до протоколу про адміністративне правопорушення не було надано даних фіксації приладом «Візир» правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 чи будь-яких інших фактичних даних, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, суд ставить під сумнів відповідність обставин, викладених в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, дійсним обставинам справи, оскільки особою, яка складала вищезазначені документи, не були дотримані вимоги чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідач у судове засідання для дачі пояснень не прибув, не надав суду заперечень проти позову та жодних доказів, які б підтверджували правомірність його рішень.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, оскільки винесена відповідачем постанова в справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 11, 104, 160-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 256, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення ВТ1 № 104043 від 18.02.2013 року, винесену інспектором ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту № 3 роти ДПС ДАІ УМВС України в Хмельницькій області прапорщиком міліції ОСОБА_2, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень скасувати.

Постанова суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Г. Романюк