Справа № 389/1558/15-а
Суддя: Богданова О. Е.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/389/37/15
У Х В А Л А

18 червня 2015 року Знамянський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Богданової О.Е.,

при секретарі Баланюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Знамянка та Знамянському районі Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Знамянка та Знамянському районі Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії. Просив визнати дії відповідача по припиненню виплат пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобовязати відповідача відновити виплату пенсії по інвалідності розмірі фактичних збитків з часу фактичного припинення, тобто з 01.02.2012 року.

17.06.2015 року до Знамянського міськрайонного суду надійшло клопотання від управління Пенсійного фонду України в м. Знамянці та Знамянському районі вказаного позову без розгляду з підстав пропущення строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ст. 99 КАС України.

Позивач, представник позивача заперечували проти задоволення даного клопотання.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та розгляд даної справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Водночас, суд наголошує, що право на судовий захист не є абсолютним: воно може бути обмежено, у тому числі, строками на звернення до суду за захистом порушеного права.

Викладене узгоджується з правовими позиціями Європейського суду з прав людини, висловленими, зокрема, у рішеннях у справах справи "Девеер проти Бельгії" від 27 лютого 1980 року, "Голдер проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1975 року. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Так, згідно з частиною першою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами частини 2 статті 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тобто, перебіг строку, передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС розпочинається з моменту, коли особа фактично дізналась про наявність відповідного порушення.

При цьому йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні дії стосовно неї є порушеннням, а про те коли дізналася про саме порушення.

Так, ОСОБА_1 05 травня 2015 року завернувся до суду із позовом про визнання дій відповідача по припиненню виплати пенсії по інвалідності неправомірною та зобов'язання відновити виплату відповідної пенсії з часу фактичного припинення. Виплату даної пенсії припинено розпорядженням управління Пенсійного фонду України в м. Знамянці та Знамянському районі від 02.02.2012 року № 134572. Про даний факт порушення права позивач дізнався ще у 2012 році, що було ним підтверджено в судовому засіданні, а також вбачається із наявних матеріалів, а сааме наявність особистого підпису про ознайомлення з витягом з протоколу № 54 засідання комісії Міністерства соціальної політики України наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 15.11.2012 року (а.с. 37), отримання позивачем перереєстрованого посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2) 15.01.2013 року (а.с. 14) тощо.

Посилання позивача про те, що про наявність порушення права на отримання відповідної пенсії позивачем стало відомо після отримання копії ухвали Дніпропетровського апеляційного адмінстративного суду від 16.02.2015 року є безпідставним, оскільки даною ухвалою залишено без змін ухвалу Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 2 червня 2014 року, якою залишено без задоволення заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 березня 2011 року, тобто судового рішення, яке стосувалося правовідносин між позивачем та відповідачем, що існували до припинення виплати пенсії позивачу по інвалідності.

Позивач та представник позивача не просили суд поновити строк на звернення до суду та не вказали яких-небудь інших причин визнання пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до частини першої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною другою цієї ж статті Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Таким чином, з огляду на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду та враховуючи відсутність поважних причин пропуску такого строку, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 2, 99-101, пунктом 9 частини першої статті 155, частинами четвертою-сьомою статті 160, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Знамянка та Знамянському районі Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії. - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку та строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Знам'янсьий міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги у 5-денний строк з дня проголошення даної ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2