Справа № 812/9464/13-а
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

11 червня 2015 року м. Київ К/800/8994/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Донбасантрацит» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Краснолуцька» до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красний Луч Луганської області (далі - Відділення Фонду) про визнання незаконними дій щодо складання акта перевірки №136 від 31.10.2013 року, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати незаконними дії відповідача щодо складання акта перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 31.10.2013 року №136.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2013 року позов задоволено.

Визнано незаконними дії відповідача щодо складання акта перевірки правильності нарахування, повнити і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань відокремленого підрозділу «Шахта «Краснолуцька» Державного підприємства «Донбасантрацит» та нарахування пені в сумі 143446,77 грн.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано і прийнято нову, якою у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цього суду, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Відділенням Фонду було проведено перевірку відокремленого підрозділу «Шахта «Краснолуцька» Державного підприємства «Донбасантрацит» з питань правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду, за результатами якої складено акт від 31.10.2013 року №136. Згідно цього акту позивачем не було сплачено недоїмку у сумі 3373152,42 грн., яка виникла станом на 01.01.2011 року, а тому на несплачену недоїмку нараховано пеню у сумі 143446,77 грн. за період з 01.04.2013 року по 17.10.2013 року.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, виходив з того, що з 1 січня 2011 року втратила чинність ч. 2 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відповідно до якої була передбачена відповідальність страхувальника у вигляді стягнення пені за прострочення сплати страхового внеску, а закону, який би встановлював розмір, порядок нарахування та стягнення пені за несплату страхових внесків після 01.01.2011 року прийнято не було, а тому у Відділення Фонду відсутні повноваження по стягненню пені за несплату страхових платежів.

Натомість, апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, послався на те, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків та сум штрафних санкцій органами Фонду здійснюється відповідно до законодавства, що діяло на момент її виникнення, а тому відповідачем правомірно було застосовано до спірних правовідносин законодавство, що діяло на момент виникнення такої заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Згідно ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон) передбачений обов'язок роботодавця як страхувальника своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Частиною 2 ст. 52 Закону (в редакції, чинній до 1 січня 2011 року) передбачено, що за прострочення сплати страхового внеску до Фонду із страхувальника стягується пеня згідно із законом.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», згідно з вимогами Прикінцевих та перехідних положень якого ч. 2 ст. 52 Закону виключено.

Однак вказана обставина не скасовує відповідальність страхувальника за вчинення відповідних порушень, які були ним допущені до 1 січня 2011 року.

Відповідно до абз. 5 п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

За фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування збережено повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом, на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій.( абз. 6 п. 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Між тим, колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

При вирішенні даного спору, судами попередніх інстанцій було вирішено спір про правомірність нарахування пені за несвоєчасну сплату страхових внесків, тоді як позивачем заявлено вимогу про визнання незаконними дій по складанню акту перевірки, правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів, за наслідками якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Тобто, в даному випадку акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а тому не може бути оскаржений до адміністративного суду.

Згідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим: законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і закриває провадження у справі з підстав, встановлених ст. 157 цього Кодексу. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі у разі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій при вирішенні справи були порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Касаційну скаргу необхідно задовольнити, скасувавши судові рішення із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157,220, 222, 223, 228, 230 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Донбасантрацит» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Краснолуцька» задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2013 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року скасувати.

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Донбасантрацит» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Краснолуцька» до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красний Луч Луганської області про визнання незаконними дій щодо складання акта перевірки від 31.10.2013 року №136.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і: В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман

Суддя В.І. Бутенко