Справа № 22-а-19493/11
Суддя: Сліпченко О. І.
Дата ухвалення: 2011-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія100Доповідач у 2 інстанціїСліпченко
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Лащенка В.Д.,

суддів: Сліпченка О.І., Корзаченко І.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на постанову Таращанського районного суду Київської області від 22 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про стягнення недоотриманих пенсій за 2008-2009 роки та зобовязання вчинити певні дії ,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2009 р. позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є інвалідом 2 групи та потерпілим 1 категорії від аварії на ЧАЕС і відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю , у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Крім того, згідно ст.39 вказаного Закону як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати. Вказував, що відповідач виплачує йому державну та додаткову пенсію та доплату до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив визнати таку бездіяльність відповідача протиправною та зобовязати відповідача нарахувати і виплатити пенсію згідно вимог закону за період з 2008 року по 2009 рік включно .

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 22 грудня 2009 року позов задоволено частково . Визнано дії відповідача щодо відмови у перерахунку державної і додаткової пенсії протиправними та зобовязано відповідача нарахувати і виплатити позивачу державну пенсію у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком , а також підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 22 травня 2008 р.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення , а постанова зміні з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обгрунтовував свої висновки тим, що позивач як інвалід 2 групи та потерпілий 1 категорії від аварії на ЧАЕС, має право на отримання державної пенсії у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. а також як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати .

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що позивач мешкає в м.Тараща Київської області, яке віднесене законом до території посиленого радіоекологічного контролю, має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи - категорія 1, перебуває на обліку в управлінні ПФУ, отримує пенсію як інвалід ЧАЕС 2 групи і відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(в редакції станом на 31.12.2007р.) має право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком та підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати .

Проте основна та додаткова пенсії, а також підвищення до пенсії виплачувалися позивачу протягом 2008-2009 років згідно постанов КМУ № 530 від 28.05.2008 р. та № 654 від 16.07.2008 р. у меншому розмірі в фіксованих сумах, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Колегія суддів, погоджуючись із висновками суду в частині права позивача на отримання пенсії, не може повністю погодитися з висновками суду в частині строку, з якого має проводитися перерахунок пенсії, поскільки вони зроблені в результаті порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Згідно ст.100 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, справа розглядається за правилами КАС України.

Як вбачається із матеріалів справи позивач звернувся до суду 08.12.2009 р., тобто пропустив річний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права по виплатам за період з 22.05.2008 р. по 08.12.2008 р., поскільки пенсія є щомісячною виплатою і позивач при кожному отриманні пенсії мав всі підстави дізнатися про порушення своїх прав. Клопотання про поновлення строку позивачем не заявлялося, доказів про поважність причин пропуску строку позивачем суду не надано.

Відповідач у поданих до суду письмових запереченнях проти позову наполягав на застосуванні строку звернення до адміністративного суду.

За таких обставин суд першої інстанції при вирішенні даного спору мав застосувати строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст.99 КАС України. Невиконання судом вимог закону призвело до неправильного вирішення справи і задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на те, що позивач звернувся до суду 08.12.2009 р., тобто пропустив річний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права, відсутні поважні причини пропуску цього строку, які б позбавляли позивача предявити позов до суду, а також беручи до уваги, що на цьому наполягає відповідач, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову в частині строку нарахування і виплати підвищення зобовязавши відповідача провести перерахунок та виплату пенсії в межах річного строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанов КМУ № 530 від 28.05.2008 р., № 654 від 16.07.2008 р., необгрунтовані, поскільки зазначеними постановами встановлено розміри додаткової пенсії в твердій грошовій сумі, що суперечить статтям 39, 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою встановлено розміри державної та додаткової пенсій як величини кратні мінімальної пенсії за віком. В даному випадку мають враховуватися засади пріорітетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.3 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205 КАС України, колегія судів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області задоволити частково.

Постанову Таращанського районного суду Київської області від 22 грудня 2009 року в частині строку нарахування і виплати підвищення змінити , зобовязавши управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 державну пенсію у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком , а також підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза період з 08.12.2008 року з урахуванням вже проведених виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :