Справа № 22-а-17556/11
Суддя: Сліпченко О. І.
Дата ухвалення: 2011-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія99Доповідач у 2 інстанціїСліпченко
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 серпня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Лащенка В.Д.,

суддів: Сліпченка О.І., Корзаченко І.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 30 жовтня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни ,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області (далі - Відповідач) про оскарження бездіяльності відповідача, вказуючи, що він належить до громадян, на яких поширюються соціальні пільги та гарантії Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та відповідно має право на отримання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, проте відповідачем зазначена норма закону не була врахована при нарахуванні розміру пенсії.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 30 жовтня 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено .

Стягнуто з управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області на користь ОСОБА_2 щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниза період з 2006 по 2008 рік в сумі 4489,20 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та відмовити позивачу в задоволенні його вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення були порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело, на думку відповідача, до неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а постанова зміні з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні .

Згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнидітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ у Таращанському районі, отримує пенсію за віком, має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте позивачу таке підвищення відповідачем у 2006-2008 роках не виплачувалося, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, як дитина війни, має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з2006 по 2008 рік .

Проте, колегія суддів, погоджуючись із висновками суду в частині права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії, не може повністю погодитися з висновками суду в частині строку, за який має проводитися перерахунок підвищення, оскільки вони зроблені в результаті порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції, чинній на час прийняття судом постанови) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Згідно ст.100 КАС України (в редакції, чинній на час прийняття судом постанови) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, справа розглядається за правилами КАС України.

Як вбачається із матеріалів справи позивач звернувся до суду 1 вересня 2009 року , тобто пропустив річний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права по виплатам за період з 1 січня 2006 року по 1 вересня 2008 року , оскільки підвищення до пенсії є щомісячною виплатою і позивач при кожному отриманні пенсії мав всі підстави дізнатися про порушення своїх прав.

Відповідач у поданих до суду письмових запереченнях проти позову наполягав на застосуванні строку звернення до адміністративного суду.

Доказів про поважність причин пропуску строку позивачем суду не надано.

За таких обставин суд першої інстанції при вирішенні даного спору мав застосувати строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст.99 КАС України.

Невиконання судом вимог закону призвело до неправильного вирішення справи .

Крім того не можна погодитись з висновком суду про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 зазначених виплат в твердій сумі , оскільки суд не вправі визначати розмір грошової суми, яку належить нарахувати та виплатити позивачу, в звязку з тим, що вчинення цієї дії є виключною компетенцією відповідного Управління Пенсійного фонду України.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неврегульованість механізму розрахунку підвищення до пенсії дітям війни, оскільки ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни(в чинній редакції) чітко встановлює розмір підвищення до пенсії у відсотковому відношенні до мінімальної пенсії за віком.

Необґрунтовані і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.3 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову і ухвалити нову постанову про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205 КАС України, колегія судів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 30 жовтня 2009 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області щодо відмови у перерахуванні та виплаті ОСОБА_2 державної соціальної допомоги дітям війни за 2006-2008 роки.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний статус дітей війниза період з 1 вересня 2008 року по 31 грудня 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :