Справа № 22-а-18023/11
Суддя: Сліпченко О. І.
Дата ухвалення: 2011-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія100Доповідач у 2 інстанціїСліпченко
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Лащенка В.Д.,

суддів: Сліпченка О.І., Корзаченко І.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області на рішення Згурівського районного суду Київської області від 15 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії ,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2010 р. позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є інвалідом 2 групи та потерпілим 1 категорії від аварії на ЧАЕС і відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Вказував, що відповідач виплачує йому державну та додаткову пенсію у меншому розмірі ніж встановлено законом, а звернення до відповідача про перерахунок пенсії залишене без задоволення. Просив визнати неправомірними такі дії відповідача та зобовязати відповідача нарахувати і виплатити пенсію згідно вимог закону з 20 квітня 2007 року .

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 15 червня 2010 року позов задоволено. Визнано дії відповідача щодо відмови у перерахунку державної і додаткової пенсії протиправними та зобовязано відповідача нарахувати і виплатити ОСОБА_2 державну пенсію у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 20 квітня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 15 червня 2010 року .

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а постанова зміні з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи - категорія 1, перебуває на обліку в управлінні ПФУ, отримує пенсію як інвалід ЧАЕС 2 групи і відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції станом на 31.12.2007р.) має право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Проте основна та додаткова пенсії виплачувалися протягом 2007-2009 років згідно постанов КМУ № 530 від 28.05.2008 р. та № 654 від 16.07.2008 р. у меншому розмірі в фіксованих сумах, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обгрунтовував свої висновки тим, що ОСОБА_2, як інвалід 2 групи та потерпілий 1 категорії від аварії на ЧАЕС, має право на отримання державної пенсії у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком за період з 20 квітня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 15 червня 2010 року .

Проте, колегія суддів, погоджуючись із висновками суду в частині права позивача на отримання пенсії у встановленому законом розмірі, не може повністю погодитися з висновками суду в частині визначення періоду, протягом якого відповідач зобовязаний провести перерахунок пенсії.

Судом першої інстанції не було враховано, що Законом України Про Державний бюджет України на 2007 рік (пункт 28 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів України) було внесено зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно яких основна і додаткова пенсії учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС починаючи з 01.01.2007 р. виплачується в порядку та розмірах, встановлених КМ України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року щодо визнання положення Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнано неконституційними положення п.28 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів УкраїниЗакону України Про Державний бюджет України на 2007 рік , поскільки такі зміни звужують обсяг прав на соціальний захист ліквідаторів та потерпілих від аварії на ЧАЕС.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі.

Згідно ст.152 Конституції України закони, інші правові акти, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З огляду на викладене Закон України Про Державний бюджет України на 2007 рік , яким було змінено розміри державної і додаткової пенсії, в період з 01.01.2007 р. до 08.07.2007 р. був чинним і підлягав виконанню, як такий, що прийнятий пізніше в часі, у звязку з чим мав пріоритет порівняно зі спеціальною нормою ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а органи, уповноважені на здійснення виплати пенсії, виплачуючи підвищення згідно вказаного закону, в цей період діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В той же час з дати прийняття рішення Конституційним Судом України позивач має право на виплату підвищення до пенсії у розмірах, визначених ст.ст. 50, 54 вказаного Закону.

Таким чином правильно визначивши право позивача на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, суд не врахував приписи Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік , який був чинним з 01 січня по 8 липня 2007 р. і невірно визначив період, протягом якого позивач має право на отримання пенсії.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії починаючи з 20 квітня 2007 року , тобто він не обмежував свої позовні вимоги періодом перерахунку його пенсії, як це було вирішено судом першої інстанції без відповідного обґрунтування таких висновків.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № І058-ІУ пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії.

Відтак, виплату пенсії позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. Отже, позивач має право на отримання вказаних видів пенсії з 9 липня 2007 року постійно та без встановлення будь-якого обмеження кінцевим терміном або строком, на який призначається пенсія.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині строку нарахування і виплати підвищення.

Необгрунтовані і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.3 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до вимог абз.5 ч.1 Закону України Про внесення змін до розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій і статус суддів№ 2748-VІ від 2 грудня 2010 року щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами, апеляційні скарги щодо таких спорів, які подані до апеляційних судів до дня набрання чинності Законом України від 2 грудня 2010 року № 2748-VІ Про внесення змін до розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій і статус суддівщодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатамив порядку цивільного судочинства, та апеляційні скарги, передані відповідним апеляційним судам згідно з пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 18 лютого 2010 року № 1691- VІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, провадження за якими не відкрито, розглядаються цими апеляційними судами у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205 КАС України, колегія судів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області задоволити частково.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 15 червня 2010 року в частині строку нарахування і виплати підвищення змінити, зобовязавши управління Пенсійного фонду України у Згурівському районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 державну пенсію у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року з урахуванням вже проведених виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :