Справа № 22-а-10846/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія63Доповідач у 2 інстанції Олійник
УХВАЛА

Іменем України

09 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-судді Олійника В.І.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м.Борисполі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2009 року у праві за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м.Борисполі Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовом та просила суд винести рішення про його задоволення, мотивуючи свої вимоги тим, що вона відповідно до вимог Закону України Про соціальний захист дітей війнимає статус Дитини війни, а отже, відповідно до вимог ст..6 вказаного Закону, має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2008 року. Відповідачем же вищевказана соціальна допомога позивачеві не виплачувалась, що вона вважає порушенням своїх прав та законних інтересів. Крім того, Рішеннями Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення, що призупиняли дію ст..6 Закону були визнані неконституційними та втратили свою чинність з дня їх ухвалення. Однак відповідач не здійснив нарахування та виплату зазначеного підвищення до пенсії. Вважала, що відмова відповідача в здійсненні перерахунку та виплати коштів є незаконною, оскільки відповідно до ч.2 ст.3 Закону, державні соціальні гарантії дітям війни встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. На підставі викладеного позивачка просила суд визнати відмову відповідача в нарахуванні їй соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком протиправною та зобовязати управління Пенсійного фонду України у м.Бориспіль Київської області здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком та забезпечити її виплати за 2006-2008 роки в розмірі 3891 грн. 90 коп.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано бездіяльність управління Пенсійного фонду України у м.Борисполі Київської області в частині відмови у нарахуванні ОСОБА_2 надбавки до пенсії у розмірі 30% у відповідності до вимог ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у м.Борисполі Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, недоплаченої як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 09 жовтня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України у м.Борисполі просить постанову суду першої інстанції від 27 жовтня 2009 року скасувати та прийняти нове рішення, яким ОСОБА_2 відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивачкаперебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України у м.Борисполі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачкамає право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте така надбавка виплачувалась їйу значно меншому розмірі.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Інших доводів, які б спростовували зроблені судом висновки, в апеляційній скарзі не наведено.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Борисполі Київської області залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді: