Справа № К/9991/17791/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Київ К/9991/17791/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючий,

Іваненко Я.Л.,

Ліпського Д.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року в справі за позовом ОСОБА_4 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом. Зазначав, що у червні 2010 року був звільнений з органів внутрішніх справ із вислугою років у календарному обчисленні 19 років 03 місяці 29 днів, проте грошова допомога при звільненні була виплачена за 15 років 03 місяці 13 днів вислуги років.

Посилаючись на те, що відповідач неправомірно не врахував до календарної вислуги років 4 роки попередньої служби в органах внутрішніх справи та строкової служби у зв'язку з чим розмір одноразової грошової допомоги зменшено, просив визнати дії неправомірними та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату допомоги при звільненні.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року, позов задоволено: визнано дії з приводу ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги у повному обсязі при звільненні неправомірними; зобов'язано нарахувати та виплатити недоплачену одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби (за період з 28 листопада 1987 року по 22 квітня 1990 року та з 24 травня 1993 року по 26 січня 1995 року).

Вирішуючи спір суди попередніх інстанцій виходили з того, що при попередньому звільненні зі служби в органах внутрішніх справ у січні 1995 року позивач не набув права на отримання одноразової допомоги при звільненні відповідно до статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та вона не виплачувалась, а тому розмір допомоги підлягає перерахунку.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просив скасувати судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що при попередньому звільненні з органів внутрішніх справ позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги.

Перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до розрахунку вислуги років ОСОБА_4 з 28 листопада 1987 року по 13 жовтня 1989 року він проходив службу в Збройних Силах, а з 13 жовтня 1989 року по 12 квітня 1990 року - надстрокову службу. З 24 травня 1993 року по 26 січня 1995 року проходив службу в органах внутрішніх справ та був звільнений у запас за власним бажанням з календарною вислугою років: 01 рік 08 місяців 02 дня.

17 березня 1995 року був знову прийнятий на службу в органи внутрішніх справ.

Наказом начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 29 червня 2010 року № 156 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ через хворобу з 30 червня 2010 року, та відповідно до статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зобов'язано виплатити вихідну допомогу при звільненні у розмірі 50% місячного грошового утримання по вислузі 15 років 03 місяці 13 днів.

Відповідно до довідки управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 22 грудня 2010 року вихідна допомога відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» станом на час звільнення позивача зі служби у січні 1995 року передбачала виплату одноразової грошової допомоги та виплачувалась співробітникам органів внутрішніх справ. Проте даних про виплату позивачу такої допомоги немає.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, податковій міліції, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Згідно з вимогами статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», в редакції чинній на час звільнення позивача зі служби у січні 1995 року, військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які звільняються зі служби, членам сімей відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та пенсіонерам з їх числа, які втратили годувальника, виплачується допомога в порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» і постанови Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону Кабінет Міністрів України 17 липня 1992 року прийняв постанову №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

На час звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ у червні 2010 року редакція статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» змінилась та частиною першою було встановлено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до частини шостої статті 9 Закону особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

З наведеного вбачається, що обов'язковою умовою для виплати одноразової грошової допомоги при звільнення зі служби є наявність у особи права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Оскільки при звільненні зі служби в органах внутрішніх справ у січні 1995 року позивач не набув права на пенсію, то він не мав права на одноразову грошову допомогу, що виплачується на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

Доводи відповідача про те, що при попередньому звільненні позивач набув право на виплату одноразової грошової допомоги не ґрунтуються на законі.

Судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального та матеріального права, тому передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для їх скасування і ухвалення нового рішення не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/ Д.В. Ліпський /підпис/