Справа № 821/4626/13-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/800/57075/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за

касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-Інвест-Строй»

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року

у справі № 821/4626/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-Інвест-Строй»

до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області

про скасування постанови,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредо-Інвест-Строй» (далі - ТОВ «Кредо-Інвест-Строй») звернулось до суду з адміністративним позовом до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області (далі - Інспекція), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 26 листопада 2013 року № 183/х.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 31 січня 2014 року позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано, ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що Інспекцією порушено процедуру проведення перевірки: ні акт перевірки, ні протокол не вручались представнику позивача, перевірка проводилась за відсутності представника ТОВ «Кредо-Інвест-Строй». Зазначає, що не вчиняло правопорушення у сфері містобудівної діяльності, позапланова перевірка проведена поза межами тримісячного строку з моменту подання позивачем декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Крім того, зазначає, що Інспекція на день прийняття оскаржуваної постанови не мала повноважень накладати штраф за порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судами встановлено, що на підставі наказу Інспекції № 92 від 01 липня 2013 року та звернення ОСОБА_2 від 29 жовтня 2013 року видано направлення на здійснення позапланової перевірки від 07 листопада 2013 року № 1838 дотримання вимог містобудівного законодавства під час будівництва та експлуатації 9-ти поверхового житлового будинку на орендованій земельній ділянці по вул. Патона, 25 в м. Херсоні (друга черга будівництва). Вказане направлення отримано директором ТОВ «Кредо-Інвест-Строй» ОСОБА_3 07 листопада 2013 року.

13 листопада 2013 року посадовими особами Інспекції проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за наслідками якої складено відповідний акт перевірки від 13 листопада 2013 року.

Вказаним актом встановлено, що позивачем на об'єкті будівництва не виконано всі роботи, передбачені проектною документацією, а саме: не встановлено лічильники мережі електропостачання квартир, не виконано роботи по оздобленню місць загального користування (сходові марші, сходові клітини), відсутні лічильники водопостачання, відсутнє підключення до розподільних інженерних мереж міста.

Крім того, за результатами позапланової перевірки Інспекцією відносно ТОВ «Кредо-Інвест-Строй» складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 13 листопада 2013 року, яким зафіксовано наведення недостовірних даних в декларації про готовність об'єкта до експлуатації № 33 від 16 липня 2013 року, а саме: невідповідність об'єкта вимогам п. 15 декларації, відповідальність за що передбачена п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Також відповідачем винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 13 листопада 2013 року, в якому вимагається виконати будівельні роботи по закінченню будівництва житлового будинку відповідно до вимог проектної документації, державних будівельних норм, стандартів і вимог інвестиційних договорів до 14 грудня 2015 року.

У зв'язку з відмовою представника ТОВ «Кредо-Інвест-Строй» від отримання вказаних документів Інспекції, складених за наслідками проведення перевірки, відповідачем на адресу позивача цінним листом з описом направлено акт перевірки, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, відповідно до фіскального чеку від 15 листопада 2013 року та опису.

На підставі вказаного акту перевірки та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 26 листопада 2013 року № 183/х, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 103230,00 грн.

Позивач, вважаючи зазначену постанову протиправною, звернувся до суду з даним позовом про її скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що Інспекція на день прийняття оскаржуваної постанови не мала повноважень накладати штраф за порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що під час розгляду справи підтверджено факт зазначення в декларації про готовність об'єкта до експлуатації недостовірних відомостей. Приймаючи спірну постанову, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції та зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації (ч. 6 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката (ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

П. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачена відповідальність, зокрема, за наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації.

Так, відповідно до змісту п. 6 ч. 2 ст. 2 вказаного закону, суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Як встановлено судами та підтверджується актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 13 листопада 2013 року та протоколом про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 13 листопада 2013 року, позивачем вказано відомості в декларації про готовність об'єкта до експлуатації, які не відповідають дійсному стану справ, тобто вказано недостовірні відомості.

Відповідно до змісту п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 (далі - Порядок) підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком (п. 16 Порядку).

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (п. 17 Порядку).

Згідно з п. 21 Порядку якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

П. 22 Порядку передбачено складання постанови про накладення штрафу.

Відповідачем дотримано вказаний порядок проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, про що обґрунтовано вказано судом апеляційної інстанції та що спростовує відповідні доводи позивача.

Щодо порушення Інспекцією тримісячного строку проведення перевірки з дня подання декларації про готовність об'єкта до експлуатації, то слід зазначити, що такий строк застосовується до позапланової перевірки, яка проводиться з підстави, передбаченої саме абз. 4 п. 7 Порядку (необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації). Проте в даній справі позапланова перевірка проводилась з підстави, передбаченої абз. 8 п. 7 Порядку (звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства), тому вказані доводи позивача є безпідставними.

Щодо доводів позивача про відсутність у Інспекції на день прийняття оскаржуваної постанови повноважень накладати штраф за порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, слід зазначити, що такі доводи є безпідставними та спростовані судом апеляційної інстанції.

Крім того, п. 1 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. N 244 передбачено, що Цей Порядок визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Згідно з п. 2 вказаного порядку справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядаються Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

Накладати штраф від імені інспекцій мають право керівник Держархбудінспекції та уповноважені ним його заступники, керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники у межах своїх повноважень.

Зі змісту наведених норм вбачається, що Інспекція наділена повноваженнями накладати штраф на суб'єктів містобудування станом на день виникнення спірних правовідносин, в тому числі і на ТОВ «Кредо-Інвест-Строй», що спростовує наведені доводи позивача.

Також варто зазначити, що відсутність директора ТОВ «Кредо-Інвест-Строй» чи іншого представника під час проведення перевірки не може бути підставою для визнання такої перевірки та прийнятих за наслідками її проведення рішень, незаконними, оскільки директор ТОВ «Кредо-Інвест-Строй» ОСОБА_3 був повідомлений про проведення перевірки шляхом вручення йому відповідного направлення.

З урахування встановлених обставин, відсутності доказів, які б могли спростувати зазначення в декларації про готовність об'єкта до експлуатації недостовірних даних, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскаржувана постанова відповідача прийнята з дотриманнями вимог, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову. Судом апеляційної інстанції ухвалено обґрунтоване рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2211, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-Інвест-Строй» відхилити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: