Справа № 22-а-17105/11
Суддя: Сліпченко О. І.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія100Доповідач у 2 інстанції Сліпченко
УХВАЛА

Іменем України

13 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Лащенка В.Д.,

суддів: Сліпченка О.І., Корзаченко І.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області на постанову Славутицького міського суду Київської області від 10 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області про перерахунок щомісячної допомоги на оздоровлення ,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2009 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом 2 групи , внаслідок захворювання, повязаного з наслідками аварії на ЧАЕС і відповідно до ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає право на отримання щорічної одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Вказував, що у 2008-2009 р.р. відповідач виплатив йому одноразову допомогу в меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив визнати такі дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача нарахувати і виплатити допомогу на оздоровлення згідно вимог закону за 2008 рік в розмірі 2505 грн. та за 2009 рік в розмірі 3130 грн.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 10 грудня 2009 року позов задоволено частково . Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку щорічної допомоги та зобовязано відповідача виплатити позивачу недоплачену одноразову щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 р. в розмірі 3130 грн. В решті позовних вимог відмовлено .

В апеляційній скарзі управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області просить скасувати вказану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в УПСЗН як потерпілий від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалід 2 групи , внаслідок захворювання, повязаного з наслідками аварії на ЧАЕС і відповідно до ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення.

В липні 2008 р. та в жовтні 2009 р. УПСЗН виплатило позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 120 грн. на підставі постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 р., що стверджується довідкою (а.с.17) .

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

З метою захисту прав позивача, суд дійшов правильного висновку про зобовязання відповідача зробити перерахунок та виплатити позивачу суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік в розмірі передбаченому Законом країни "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року передбачена щорічна допомога на оздоровлення інвалідом 2 групи , внаслідок захворювання, повязаного з наслідками аварії на ЧАЕС у розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідач при нарахуванні та сплаті щорічної грошової допомоги за вказані роки керувався положеннями постанови Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"№562 від 12 липня 2005 року.

Разом з тим, відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлені у 2005 році постановою Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"№562 від 12 липня 2005 року розміри щорічної допомоги на оздоровлення залишалися тривалий час незмінними, в той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та законодавство щодо розміру мінімальної заробітної плати за відповідний рік, а не постанова Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"№562 від 12 липня 2005 року, оскільки не проведення Кабінетом Міністрів України підвищення розмірів доплат, пенсій і компенсацій не може бути підставою для позбавлення громадян права на виплати в розмірах, що передбачені безпосередньо Законом.

Суд першої інстанції правильно встановив, що на момент виникнення спірних відносин, а саме, на дату нарахування і виплати позивачу органами соціального захисту населення відповідних коштів у липні 2008 року та в жовтні 2009 року в розмірі 120 грн. (згідно довідки про отримання щорічної допомоги на оздоровлення а.с. 17) положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українибули недіючими, так як вони були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп, тобто до проведеної виплати.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо

відмови в задоволенні позову в частині стягнення допомоги на оздоровлення за 2008 рік за пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Інших доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195,198, 200,206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області залишити без задоволення .

Постанову Славутицького міського суду Київської області від 10 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ч.5 ст.254 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: