Справа № 522/1160/15-а
Суддя: Свячена Ю. Б.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/1160/15-а
Провадження № 2-а/522/214/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Ілан Плюс» до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, за участю Прокуратури Миколаївської області про часткове визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ПП «Ілан Плюс» звернулось до суду з позовом до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, за участю Прокуратури Миколаївської області, та просить визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №390 від 24 квітня 2014 року у частині затвердження акту комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 01 квітня 2014 року про визначення розміру збитків нанесених ПП «Ілан Плюс» у звязку з ухиленням від укладення договору оренди земельної ділянки пл. 1 444 кв. м. для обслуговування нежитлових приміщень за адресою: м. Миколаїв, пров. Корабелів, 17/3, у період з 01 травня 2012 року по 01 квітня 2014 року у розмірі 83 273, 29 грн.

Позовна заява обґрунтовується тим, що рішенням Миколаївської міської ради №16/39 від 19 квітня 2012 року ПП «Ілан Плюс» передано в оренду строком на 20 років земельну ділянку площею 1 444 кв. м., для обслуговування нежитлових приміщень за адресою: м. Миколаїв, пров. Корабелів, 17/3. Разом з тим, даним рішенням Миколаївська міська рада поклала на підприємство цілу низку обов'язків, а саме: зобов'язало замовити виготовлення технічної документації по винесенню меж земельних ділянок на місцевість; замовити виготовлення та здати в управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради технічну документацію на складання державного акта на право постійного користування землею; замовити виготовлення та здати в управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради погоджену технічну документацію з кадастрового землеустрою; для укладання договору оренди земельної ділянки звернутись до управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради, тощо. Саме виконання зазначених обов'язків є обов'язковою умовою укладання договору оренди. При цьому, рішенням не було встановлено строку для виконання вищевказаних дій.

Також позивач зазначив, що нормами чинного законодавства України, зокрема, ст. 156 ЗК України, не передбачено такої підстави настання цивільно-правової відповідальності як ухилення від укладання договору оренди земельної ділянки.

Тому, позивач вважає незаконним рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №390 від 24 квітня 2014 року в частині затвердження акту комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 01 квітня 2014 року про визначення розміру збитків нанесених ПП «Ілан Плюс».

Представник ПП «Ілан Плюс» в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, та надав пояснення аналогічні обставинам викладеним в позовній заяві.

Представник Прокуратури Миколаївської області у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог ПП «Ілан Плюс», та вказала, що внаслідок використання позивачем земельної ділянки площею 1 444 кв. м. по пров. Корабелів, 17/3 в м. Миколаєві без документів, які посвідчують право на неї, Миколаївській міській раді нанесені збитки за період з 01 травня 2012 року по 01 квітня 2014 року у сумі 83 273, 29 грн. Тому, на думку представника, оскільки позивач не являється а ні власником земельної ділянки, а ні постійним землекористувачем, то підприємство зобовязане сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою.

Представник Виконавчого комітету Миколаївської міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі наявні докази у їх сукупності, вислухавши думку представника позивача та представника Прокуратури Миколаївської області, суд вважає, що позовні вимоги ПП «Ілан Плюс» підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Миколаївської міської ради №16/39 від 19 квітня 2012 року ПП «Ілан Плюс» передано в оренду строком на 20 років земельну ділянку площею 1 444 кв. м., для обслуговування нежитлових приміщень за адресою: м. Миколаїв, пров. Корабелів, 17/3.

У вказаному рішенні Миколаївська міська рада поклала на позивача цілу низку обов'язків, а саме: зобов'язало замовити виготовлення технічної документації по винесенню меж земельних ділянок на місцевість; замовити виготовлення та здати в управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради технічну документацію на складання державного акта на право постійного користування землею; замовити виготовлення та здати в управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради погоджену технічну документацію з кадастрового землеустрою; для укладання договору оренди земельної ділянки звернутись до управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради, тощо.

При цьому, рішенням не було встановлено будь-якого строку для виконання вищевказаних дій.

Також судом встановлено, що 24 квітня 2014 року Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради було ухвалено рішення №390, яким був затверджений акт комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 01 квітня 2014 року, про визначення розміру збитків нанесених ПП «Ілан Плюс» Миколаївській міській раді у зв'язку з ухиленням від укладання договору оренди земельної ділянки площею 1 444 кв. м. для обслуговування нежитлових приміщень за адресою: м. Миколаїв, пров. Корабелів, 17/3, у період з 01 травня 2012 року до 01 квітня 2014 року, у розмірі 83 273, 29 грн.

Однак, суд вважає вказане рішення незаконним, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Таким чином, вказаною статтею не передбачено такої підстави настання цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, як ухилення від укладання договору оренди земельної ділянки.

Крім того, питання щодо наявності підстав для стягнення збитків з ПП «Ілан Плюс» належить вирішувати у порядку господарського судочинства під час розгляду справи про стягнення збитків.

Отже, у дійсній справі, необхідно надати оцінку питанню, чи діяв відповідач під час винесення оскаржуваного рішення на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 34 ст. 26, ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» вирішення питання щодо регулювання земельних відносин, відповідно до закону, вирішуються виключно на пленарних засіданнях міської ради, яка в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Відповідно до пп. 1 п. «а» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, такі власні (самоврядні) повноваження: визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля та інші екологічні збитки.

Відповідно до ст. 157 Земельного кодексу України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

П. п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284 «Про затвердження порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» передбачено, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Відшкодуванню, зокрема, підлягають: збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Аналіз положень зазначених нормативних актів свідчить, що виконавчий комітет, вважаючи, що позивачем завдано збитків у вигляді неодержаних доходів, мав право та повноваження прийняти рішення про затвердження акта комісії щодо визначення розміру збитків.

Отже, повноваження відповідача у даному випадку обмежуються лише обчисленням розміру збитків у встановленому порядку. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, вони не можуть бути примусово відшкодовані на підставі рішення виконкому. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Тому, питання щодо наявності підстав для відшкодування збитків з ПП «Ілан Плюс» належить вирішувати у порядку господарського судочинства під час розгляду справи про стягнення збитків. Саме під час розгляду такої справи відповідно до приписів ст. ст. 22, 1166 ЦК України з'ясовується наявність усіх елементів правопорушення, що дає підстави для стягнення збитків: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою; вини.

Така позиція викладена також в постанові Вищого адміністративного суду України від 15 січня 2015 року у справі № К/800/1386/14.

Таким чином, оцінюючи у сукупності пояснення представника позивача та представника Прокуратури Миколаївської області, представлені докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ПП «Ілан Плюс».

Керуючись ст. ст. 19 Конституції України, п. 34 ст. 26, ст. 33, ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», п. п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284 «Про затвердження порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ст. ст. 124, 125, 126, 155, 156, 157 ЗК України, ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства «Ілан Плюс» до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, за участю Прокуратури Миколаївської області про часткове визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №390 від 24 квітня 2014 року у частині затвердження акту комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 01 квітня 2014 року про визначення розміру збитків нанесених ПП «Ілан Плюс» у звязку з ухиленням від укладення договору оренди земельної ділянки пл. 1 444 кв. м. для обслуговування нежитлових приміщень за адресою: м. Миколаїв, пров. Корабелів, 17/3, у період з 01 травня 2012 року по 01 квітня 2014 року у розмірі 83 273, 29 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Приморський районний суд м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Свячена Ю.Б.