Справа № 2а-1385/10/0201
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2011-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-1385/10/0201 Головуючий у 1-й інстанції: Хлопецький О.С.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2011 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді Сапальової Т.В., суддів: Білої Л.М. , Смілянця Е.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області на постанову Барського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Барському районі Вінницької області про визнання дій Відповідача протиправними; зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну 30% надбавку до пенсії як дитині війни, починаючи з 01.01.2006 року по 16.11.2010 рік та виплачувати її в подальшому.

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2010 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Барському районі Вінницької області; зобовязано управління Пенсійного фонду України в Барському районі Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 як дитині війни недоплачену державну соціальну допомогу в розмірі, згідно зі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 06.06.2010 року по 17.12.2010 року з урахуванням фактично виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Барського районного суду Вінницької області від 17.12.2010 року, як таку, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2, частини першої ст.183-2 КАС України.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про зобовязання здійснення перерахунку доплати до пенсії згідно зі статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни підлягають задоволенню частково з 06.06.2010 р.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач є пенсіонером за віком та має статус дитини війни відповідно до статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 3 цього ж Закону визначено, що законодавство України про соціальний захист дітей війни складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів України. Державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом України Про соціальний захист дітей війни здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (ст. 7 Закону). Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Вказана норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати.

Судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги, що дія вказаної норми не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених виплат згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни встановлюється залежно від розміру мінімальної пенсії за віком.

Судова колегія не бере до уваги доводи апеляційної скарги Відповідача, який вказує, що спірні правовідносини по різному регулюються двома законодавчими актами однакової юридичної сили, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

В обґрунтування апеляційної скарги Відповідач наполягає на тому, що відповідно до ч. 3 ст. 28 вищевказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, заперечення проти позову в цій частині не можуть бути прийняті судом з огляду на те, що згідно зі ст. 6 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про прожитковий мінімум для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, застосовується прожитковий мінімум, виходячи з вимог Конституції України та законів України. Розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб у 2010 р. встановлений ст. 52 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік, згідно з якою розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів погоджується, що положення ч. 3 ст. 28 Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування не є підставою для відмови в реалізації громадянами права на встановлену законом державну соціальну допомогу, оскільки соціальне забезпечення гарантується Конституцією України та законами України.

Згідно зі статтями 3 та 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом України Про соціальний захист дітей війни здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно з абз. 1 п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 р. №121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади. Відповідно до зазначеного Положення на Пенсійний фонд України покладено обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена Законом України Про соціальний захист дітей війни. Відповідно до п. 15 зазначеного Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Враховуючи строки звернення до суду, визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право Позивача на отримання щомісячної державної соціальної допомоги у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком підлягає захисту за період з 06.06.2010 року, оскільки позов подано до суду 06.12.2010 року.

На момент звернення Позивача до суду нарахування доплати до її пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком проводилось всупереч ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, у звязку з чим його право підлягає захисту у спосіб, встановлений Конституцією та чинним законодавством України.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про перерахунок виплаченої державної соціальної допомоги Позивачу як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни підлягають задоволенню з 06.06.2010 року по 17.12.2010 року з урахуванням фактично отриманих сум.

Виходячи із встановленого законодавством порядку пенсійного забезпечення осіб, що втратили працездатність, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано вказав на протиправність дій органу Пенсійного фонду України в Барському районі Вінницької області відносно Позивача. Крім того, при вирішенні спору суд правильно врахував, що задоволення позовних вимог в частині зобовязання Відповідача проводити перерахунок пенсії на майбутнє суперечить змісту законодавства, оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання, а не обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У звязку з викладеним, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Барського районного суду Вінницької області від 17.12.2010 року є законною і обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Барському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Барського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2010 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Барському районі Вінницької області про перерахунок пенсії без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Біла Л.М.

ОСОБА_3