Справа № 22-а-16042/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія99Доповідач у 2 інстанціїОлійник
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-судді Поліщука М.А.,

суддів: Олійника В.І., Мельника Є.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області на постанову Бориспільського районного суду Київської області від 17 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2009 року позивачка звернувсядо суду з позовом, посилаючись на те, що відповідно до ст.1 Законом України Про соціальний захист дітей війнивін є дитиною війни та згідно ст.6 зазначеного Закону з 01 січня 2006 року йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка відповідно до ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпеченнявстановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Разом з тим, в 2006-2007 роках позивач не отримував соціальної допомоги взагалі, а у 2008 році отримує лише 10% затвердженого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а не 30% як передбачено ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Управління Пенсійного фонду у Бориспільському районі Київської області відмовило йому в перерахунку соціальної допомоги. Позивач вважав, що з урахування розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначених Законами України Про Державний бюджет України на 2006 рік, Про Державний бюджет України на 2007 рік та Про Державний бюджет України на 2008 рікфактично виплаченої їй в 2008 році допомоги сума недоотриманої соціальної допомоги за 2006, 2007 та 2008 роки складає 3891 гривень 90 копійок. Він вважав, що його права на отримання соціальної допомоги у визначеному законом розмірі були обмежені внаслідок прийняття неконституційних нормативних актів, про що йому стало відомо лише після отримання відповіді на його письмове звернення до управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області.

Позивач просив суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів як Дитині війниза період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року та визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області в перерахунку соціальної допомоги, передбаченої ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнита зобовязати відповідача нарахувати недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2008 року в сумі 3891 грн. 90 коп.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області в перерахунку ОСОБА_2 соціальної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01 серпня 2008 року по 31 грудня 2008 року в сумі 404 гривень 00 копійок (чотириста чотири гривні).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволені позову позивачу відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що позивачперебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнипозивач має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте така надбавка виплачувалась йомуу значно меншому розмірі.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року було визнано неконституційними норми Закону України Про державний бюджет України на 2008 рікв частині зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій дітям війни.

За таких обставин, ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із того, що з моменту прийняття рішення Конституційним судом України, тобто з 22 травня 2008 року УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, дія якої була відновлена і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку в частині необхідності нарахування вказаних коштів, тому постанова в цій частині є законною та обґрунтованою і скасуванню не підлягає.

Однак, відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тому, не можна погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо періоду проведення нарахувань та виплат з 22 травня 2008року, оскільки суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги не врахував, що позовну заяву подано 07 серпня 2009 року(згідно дати реєстраційного штампу на позовній заяві а.с.2), а тому проводити розрахунок та доплату до пенсії позивачу слід з 07 серпня 2008року.

Також, колегія суддів не може погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 404,00 грн. за період, як недоплачену суму надбавки до пенсії, як дитині війни, оскільки вчинення цієї дії щодо нарахування, перерахунку та виплати конкретних сум з урахуванням раніше виплачених сум є виключною компетенцією управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про зміну постанови суду від 17 вересня 2009 року в цих частинах.

Відповідно до ст.201 КАС України підставою для зміни судового рішення є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права тому з врахуванням вимог закону постанову суду необхідно змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення суду в такій редакції:

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 07 серпня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В іншій частині постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2009року залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 197, 198, 201, 207 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2009року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини постанови суду в такій редакції:

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 07 серпня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: