Справа № 490/1713/15-а
Суддя: Подзігун Г. В.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/1713/15-а
н/п 2-а/490/56/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

17 червня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г.В.

при секретарі - Голубашенко Т.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва здійснити з 17.08.2014 року перерахунок пенсії ОСОБА_1, обчисливши таку пенсію виходячи з сум заробітної плати, до складу якої включити, крім інших виплат, суми матеріальної допомоги на оздоровлення за відповідний період та сплатити належні позивачу внаслідок такого перерахунку суми.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційну скаргу може бути подано до Одеського апеляційного адміністративного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Подзігун Г.В.

справа № 490/1713/15-а

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г.В.

при секретарі - Голубашенко Т.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Центральному районі міста Миколаєва про захист права на пенсійне забезпечення та просила суд признати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку призначеній їй пенсії та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва здійснити з 20.12.2010 року перерахунок пенсії ОСОБА_1, обчисливши таку пенсію виходячи з сум заробітної плати, до складу якої включити, крім інших виплат, суми матеріальної допомоги на оздоровлення за відповідний період та сплатити належні позивачу внаслідок такого перерахунку суми.

Ухвалою суду від 17.06.2015 року позовні вимоги в частині періоду з 20.12.2010 року по 16.08.2014 року залишено без розгляду.

У позові зазначила, що отримує пенсію на підставі Закону України "Про державну службу". При цьому під час перебування на державній службі отримувала, окрім інших виплат, матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, а також індексацію заробітної плати. Про суми таких допомог було зазначено у довідці, що була нею надана до відповідача. Проте відповідач при обрахуванні пенсії згадані суми не врахував та на її подальші звернення за перерахунком з урахуванням цих сум відповів відмовою.

Спираючись про протиправність таких дій відповідача, позивач просила суд про захист його права на пенсійне забезпечення.

Під час судового розгляду справи позивач вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі міста Миколаєва під час судового розгляду справи вважала позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач не звернувся до відповідача в передбаченому законом порядку з відповідною заявою, у зв'язку з чим рішення з цього приводу не приймалось, надана позивачем суду відмова УПФУ у Центральному районі міста Миколаєва носить інформаційний характер та не може бути оскаржена до суду.

Вислухавши думки осіб, які беруть участь у справі, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що позивач проходила державну службу в податковій інспекції з обслуговування платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів та зі служби була звільнена.

Під час проходження служби, як свідчать довідки, надані до Управління пенсійного Фонду України у Центральному районі міста Миколаєва, копія яких залучена до матеріалів справи, позивач отримувала грошову винагороду, що складалась з: посадового окладу; надбавки за спеціальне звання; надбавки за вислугу років; інших надбавок та доплат, зокрема: щомісячної премії, премій до державних, професійних свят та ювілейних дат; матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань; індексацію заробітної плати.

З 20 грудня 2010 року позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", яка виплачується УПФУ у Центральному районі м. Миколаєва. При цьому для обчислення пенсії позивачу враховані таки види отримуваної нею під час проходження служби грошової винагороди: посадовий оклад, премія, доплата за ранг, надбавка за вислугу років на державній службі та інші надбавки.

Після призначення пенсії в порядку Закону України Про державну службу позивач неодноразово зверталася до відповідача за перерахунком пенсії з урахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, але в такому позивачу було відмовлено.

Діючи таким чином, відповідач Управління Пенсійного Фонду України у Центральному районі міста Миколаєва виходив з того, що відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне соціальне страхування.

При визначенні ж розміру заробітної плати ОСОБА_1 відповідач виходив лише з вимог частини 2 статті 33 Закону України Про державну службу, у якій зазначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок.

Як вважав відповідач, оскільки матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань на оздоровлення не є надбавками та передбачені іншою, ніж стаття 33, нормою згаданого закону, вони не є складовою частиною заробітної плати, а за такого не можуть враховуватись при призначенні пенсії.

При цьому відповідач вважав, що діє у відповідності з усіма вимогами діючого законодавства.

Але з таким у повній мірі погодитись неможливо за такого.

За змістом статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства, що регулює спірні правовідносини, подібні правовідносини (аналогія закону), або за відсутності такого закону - на підставі конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), принципів верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи (у судовому засіданні, у порядку скороченого чи письмового провадження) з урахуванням вимог статті 70 КАС України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

Як розтлумачив Верховний Суд України у прийнятій за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судами (судом) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, до спірних правовідносин слід застосовувати не норми статей 33, 37 Закон України Про державну службу, яка стосовно спірних правовідносин є загальною, але спеціальні норми, що містяться у статті 41 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та статті 66 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Аналіз змісту цих норм же, як вказано далі у згадані постанові, свідчить про те, що матеріальні допомоги, на які нараховувались збори на загальнообовязкове державне пенсійне страхування або на загальнообовязкове державне соціальне страхування, однак які не входять до складу заробітної плати, мають враховуватись при обчисленні пенсії державного службовця.

Відповідно ж до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Отже, відмова відповідача Управління пенсійного фонду України у Центральному районі міста Миколаєва врахувати суми матеріальних допоміг на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань при обчисленні пенсії позивачеві порушує права ОСОБА_1, які підлягають повноленню у судовому порядку.

За такого слід зобов'язати відповідача здійснити з 17.08.2014 року перерахунок пенсії позивачу, обчисливши таку пенсію виходячи з сум заробітної плати, до складу якої включити, крім інших виплат, суми матеріальної допомоги на оздоровлення за відповідний період та сплатити належні позивачу внаслідок такого перерахунку суми.

Однак, крім вказаних вимог, позивач також просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням сум індексації заробітної плати, але ці вимоги не підлягають задоволенню.

Так, відповідно до статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому суми індексації нараховуються на грошові доходи громадян, але самі по собі не є видами доходу (стаття 2 цього Закону).

При цьому жодним нормативно-правовим актом, зокрема, статтею 41 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та статтею 66 Закону України Про пенсійне забезпечення не визначають індексацію, як вид доходу, що враховуються при обчисленні пенсії.

За такого підстави для задоволення позову у цій частині є відсутніми, тому суд відмовляє ОСОБА_1 у цій частині її вимог.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд також не знаходить підстав для визнання дій відповідача протиправними, оскільки право позивача захищене судом задоволеною вимогою про зобов'язання УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок пенсії.

Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва здійснити з 17.08.2014 року перерахунок пенсії ОСОБА_1, обчисливши таку пенсію виходячи з сум заробітної плати, до складу якої включити, крім інших виплат, суми матеріальної допомоги на оздоровлення за відповідний період та сплатити належні позивачу внаслідок такого перерахунку суми.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційну скаргу може бути подано до Одеського апеляційного адміністративного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Г.В. Подзігун