Справа № 22-а-15871/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія99Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

Іменем України

13 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-судді Волохова Л.А.,

суддів: Олійника В.І., Панасюка С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області на постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом та просив визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області щодо невиплати щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, починаючи з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2008 року, неправомірною та зобовязати нарахувати на його користь за даний період 4471 грн. 20 коп. недоплаченої соціальної допомоги.

Позивач посилався на те, що він є дитиною війни і має право на пільги, передбачені Законом України Про соціальний захист дітей війни, ст.6 якого передбачено, що йому повинна виплачуватись соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Вказував, що у 2006-2007 роках йому така допомога не виплачувалась, а в 2008 році виплачувалась в неповному обсязі, лише 10%.

Зазначав, що Законами України Про Державний бюджет України 2006 рікі Про Державний бюджет України на 2007 рікбуло зупинено дію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, а Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів Українизмінено редакцію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Однак, рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 ці норми були визнані неконституційними.

З цим підстав просив суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів, визнати дії відповідача протиправними.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області щодо невиплати щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, починаючи з 31 серпня 2008 року по 31 серпня 2009 року.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3 щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни починаючи з 31 серпня 2008 року по 31 серпня 2009 року відповідно до ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області просить постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 14 вересня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивач має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте така надбавка виплачувалась йому у значно меншому розмірі.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Інших доводів, які б спростовували зроблені судом висновки, в апеляційній скарзі не наведено.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області залишити без задоволення.

Постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_4
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_5