Справа № 2-а-1750/11
Суддя: Бібік М. В.
Дата ухвалення: 2011-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1750/11
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

24.05.2011 року Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Бібік М.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В с т а н о в и в :

22.04.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною завою до головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якій посилаючись на протиправність відмови відповідача в проведенні перерахунку додаткової пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, просив визнати дії відповідача щодо відмови в перерахунку йому додаткової пенсії неправомірними та зобов'язати відповідача зробити з 06.11.2010 року перерахунок та виплату додаткової пенсії відповідно до ст.49, ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиі проводити такі нарахування та виплати до моменту припинення правових підстав для такого підвищення пенсії.

Від відповідача надійшло заперечення на позов. У своєму запереченні відповідач зазначив, що позивач отримує додаткову пенсію відповідно до норм чинного законодавства, зокрема норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанови КМУ "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" та постанови КМУ "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", які не відмінено, не зупинено і не скасовано, а отже вони продовжують діяти. Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області діяло в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами та не порушив вимоги чинного законодавства, тому просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, являється постраждалим від наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії А №214806.

11.04.2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив перерахувати йому додаткову пенсію у відповідності до ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, листом від 15.04.2011 року за вих. № 404-Т-07в позивачеві відмовлено у такому перерахунку у звязку з відсутністю правових підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннявід 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули Закону України № 1058-4 передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 статті 4 Закону України № 1058-4 передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Розділ 8 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Нормами ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 2, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частиною 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлено, що у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З положень Закону України, від 28 грудня 2007 року, № 107-VI Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивбачається, що текст статті 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивикладено в новій редакції: особам, віднесеним до категорії 2, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 р. визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, п. 28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 22.05.2008 р. відновлена дія ст. ст. 49, 51 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції до 01.01.2008р.

Таким чином позивач ОСОБА_1, який є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, вправі отримувати щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повинно було нараховувати та сплачувати позивачу щомісячну додаткову пенсію, передбачену ч.1 ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності положення ст. 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18. підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34. підпунктів 1-6, 8-12, пункту 35. пунктів 36 - 100 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач мав діяти у відповідності з приписами діючих норм ст. ст. 49, 51 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, нараховувати та здійснювати позивачу відповідні виплати.

На підставі наведених вище доводів суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати позивачу додаткової пенсії відповідно до вимог ст.49, ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита зобовязання відповідача вчинити дії щодо проведення перерахунку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю з 15 жовтня 2010 року по 24 травня 2011 року (по день прийняття постанови) відповідно до вимог ст.49, ч.1 ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про зобовязання відповідача виплачувати позивачу додаткову пенсію в розмірі, встановленому Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи зі змісту наведеної норми, позивач має право звертатись до суду за захистом саме порушеного права. Оскільки позивачем заявлені вимоги про зобовязання відповідача виплачувати позивачу додаткову пенсію в розмірі, встановленому Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофина майбутнє, суд вважає, що в цій частині у позові повинно бути відмовлено.

Позивача, як постраждалого від аварії на ЧАЕС, звільнено ст.4 Декрету КМ України Про державне митовід сплати судового збору.

Суд також звільняє головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від сплати судового збору згідно з п. 34 ст.4 Декрету КМ України Про державне митоі відносить витрати по судовому збору за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 11, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у здійсненні перерахунку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до вимог ст.49, ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язати головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вчинити дії щодо проведення перерахунку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю ОСОБА_1 відповідно до вимог ч.1 ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 15.10.2010 року по 24.05.2011 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В останній частині позовних вимог відмовити.

Постанова прийнята в порядку скороченого провадження підлягає негайному виконанню.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новобузький районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя