Справа № 806/5718/14
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"23" червня 2015 р. Справа № 806/5718/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Волянській О.В. ,

за участю сторін,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" квітня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання протиправним рішення, зобов'язання повернути вилучену зброю ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з вказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 15.06.2014 року про анулювання дозволів на право носіння та зберігання зброї та спецзасобу;

- зобовязати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області повернути йому, як законному власнику, вилучену 15.06.2014 року зброю, а саме: ТОЗ-78-04М, калібр 22LR, заводський номер 0902147; Сайга 7,62х39, заводський номер НО1133236, дозвіл №ЖИ 1356-2 дійсний до 07.11.2015 року; Remington-750, калібр 30-06Spr, заводський номер D 8025374; ЕМ Маузер 98-К, калібр 8х87JS, заводський номер КІЧН 000241; ЕМ Мосіна, калібр 7,62х54R, заводський номер Ю22420, дозвіл №ЖИ001356, дійсний до 04.12.2014 року; пристрій для відстрілу патронів гумовими кулями Комбриг, калібр 9, заводський номер ГВ 682, дозвіл №ЖИ 003373 дійсний до 04.12.2014 року; ИЖ-54, калібр 12, заводський номер В 1499, дозвіл №ЖИ 08-9372 дійсний до 09.08.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що анулювання йому дозволів на право носіння та зберігання зброї та спецзасобу є протиправним, а отже вилучена зброя на підставі спірного анулювання підлягає поверненню.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним рішення УМВС України в Житомирській області від 15.06.2014 року, яке викладене у висновку "Про анулювання дозволів на право носіння та зберігання зброї та спеціального засобу громадянину ОСОБА_3"

Зобов"язано УМВС України в Житомирській області повернути ОСОБА_3, як законному власнику, вилучену 15.06.2014 року частину зброї, а саме ТОЗ-78-04М, калібр 22LR заводський номер 0902147 та Сайга 7,62х39 заводський номер НО 1133236.

В решті позову - відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою, Відповідачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права просили скасувати постанову в задоволеній її частині, прийняити нову постанову про відмову в задоволенні, а в відмовленій частині - залишити без змін.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_3 видані дозволи №ЖИ 08-9372 дійсний до 09.08.2014 року, №ЖИ001356 дійсний до 04.12.2014 року; №ЖИ 003373 дійсний до 04.12.2014 року та №ЖИ 1356-2 дійсний до 07.11.2015 року на право носіння та зберігання зброї, а саме: ТОЗ-78-04М, калібр 22LR, заводський номер 0902147; Сайга 7,62х39, заводський номер НО1133236, Remington-750, калібр 30-06Spr, заводський номер D 8025374; ЕМ Маузер 98-К, калібр 8х87JS, заводський номер КІЧН 000241; ЕМ Мосіна, калібр 7,62х54R, заводський номер Ю22420; пристрою для відстрілу патронів гумовими кулями Комбриг, калібр 9, заводський номер ГВ 682; ИЖ-54, калібр 12, заводський номер В 1499.

15 червня 2014 року інспектором СДСЛ та ДОН УГБ УМВС України в Житомирській області складено висновок про анулювання дозволів на право носіння та зберігання зброї та спецзасобу наданих громадянину ОСОБА_3.

Підставою для складення такого висновку стало те, що відносно ОСОБА_3В, Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області відкрите кримінальне провадження за ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003051 та 15.06.2014 року позивачу повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а отже відповідно до п.4 наказу МВС України від 21.08.1998 №622 на ОСОБА_3 не поширюються законні підстави для володіння мисливською зброєю та спецзасобом.

У звязку із прийняттям вказаного висновку, 15 червня 2014 року органами внутрішніх справ у ОСОБА_3 вилучено зброю та спецзасіб.

Не погодившись із таким рішенням, позивач звернувся до адміністративного суду із даним позовом.

Надаючи оцінку даним правовідносинам, суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги виходив з наступного.

Пунктом 9 "Положення про дозвільну систему", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, встановлено, що видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється, зокрема на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), - у порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України (далі - МВС).

На виконання вищевказаного положення, МВС наказом від 21.08.1998 №622 затверджено "Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів" (далі - Інструкція).

У відповідності до п.1.3 Інструкції основними завданнями органів внутрішніх справ є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, бойових припасів до зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Пунктом 7.7 Інструкції передбачено, що контроль за зберіганням вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв, що належать громадянам, здійснюється органами внутрішніх справ відповідно до законодавства.

Відповідно до абз.2 п.22 ч.1 ст.11 Закону України "Про міліцію", міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право, зокрема, анулювати дозволи на придбання, зберігання і носіння зброї та боєприпасів, видані громадянам, якщо вони порушують установлені правила, порядок їх зберігання чи використання, зловживають спиртними напоями, вживають наркотичні засоби без призначення лікаря, інші одурманюючі засоби, страждають на психічні розлади, та в інших передбачених законодавством випадках.

Пунктом 4.1 Інструкції визначено, зокрема, що органи внутрішніх справ у разі виявлення порушень правил дозвільної системи мають право анулювати дозволи на придбання, зберігання і носіння зброї та боєприпасів, видані громадянам, у разі порушення порядку її зберігання або використання та у випадках, передбачених п.5.1 цієї Інструкції.

Абзацом пункту 5.1 Інструкції встановлено, що органи внутрішніх справ не мають права давати згоду керівникам підприємств, установ, організацій та суб'єктам господарювання на укладення трудових договорів на виконання таких робіт, а також видавати дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, пневматичної чи холодної зброї, пристроїв та патронів до них громадянам, а також проводити їх перереєстрацію в разі:

- наявності в особи медичних протипоказань до виконання вказаних функціональних обов'язків та володіння зброєю;

- наявності даних про систематичне (два чи більше разів) порушення такою особою громадського порядку, зловживання спиртними напоями, вживання наркотичних речовин без призначення лікаря, інших одурманюючих засобів, скоєння насильства в сім'ї, що підтверджується документально;

- пред'явлення такій особі обвинувачення у вчиненні злочину;

- наявності в особи судимості за злочин, яка не погашена або не знята в установленому порядку;

- відсутності довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування;

- відсутності права, визначеного актами законодавства, на придбання, зберігання і носіння пристроїв.

В пункті 5.1 Інструкції міститься вичерпний перелік підстав для не видачі дозволу на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, пневматичної чи холодної зброї, пристроїв та патронів до них громадянам, а також проводити їх перереєстрацію. Зазначений перелік також застосовується для анулювання вказаних дозволів.

Як вже зазначалося, висновок про анулювання дозволу на право носіння та зберігання зброї та спецзасобу громадянину ОСОБА_3 складений на підставі того, що Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області було відкрите кримінальне провадження за ст.121 ч.1 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003051 та 15.06.2014 року позивачу повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Однак, пункт 5.1 Інструкції передбачає, анулювання дозволів на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, пневматичної чи холодної зброї, пристроїв та патронів до них громадянам у разі коли особі пред'явлено саме обвинувачення у вчиненні злочину, а не повідомлення про підозру.

Статтею 22 КПК України дано визначення статусу осіб: підозрюваного та обвинуваченого.

Так, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст.291 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу даних норм, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що в розумінні Кримінально-процесуального кодексу повідомлення про підозру та пред'явлення особі обвинувачення у вчиненні злочину є різними процесуальними діями, які не є тотожними.

Відповідно до ч.1 ст.291 вказаного Кодексу, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003051 стосовно ОСОБА_3 складений слідчим та затверджений прокурором лише 12 вересня 2014 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що інспектором СДСЛ та ДОН УГБ УМВС України в Житомирській області 15 червня 2014 року протиправно складено висновок про анулювання дозволу на право носіння та зберігання зброї та спецзасобу громадянином ОСОБА_3, оскільки станом на 15 червня 2014 року, останньому, не було пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину.

На підставі зазначеного, суд вважав за необхідне зобов"язати УМВС України в Житомирській області повернути позивачу частину вилученої 15.06.2014 року зброї, а саме: ТОЗ-78-04М, калібр 22LR заводський номер 0902147 та Сайга 7,62х39 заводський номер НО 1133236 на які не закінчився строк дії дозволів.

Щодо іншої частини зброї, відносно якої закінчилися строки дії дозволів, суд відмовив в поверненні. В зазначеній частині, судове рішення не оскаржується.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції щодо підставності часткового задоволення позову.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає постанову суду першої інстанції, в оскарженій частині - правомірною та такою що відмовідає нормам як матеріального так і процесуального права, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої іенстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" квітня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" червня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10014

3- відповідачу/відповідачам: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області Старий бульвар, 5/37,м.Житомир,10008

4 - представнику позивача, ОСОБА_4, вул.В.Бердичівська, 28, КДКА, м.Житомир, 10014. - ,