Справа № 2-а-1027/11
Суддя: Кравченко І. М.
Дата ухвалення: 2011-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

04.05.2011 Справа № 2-А-1027/ 11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2011 року смт. Білозерка

Суддя Білозерського районного суду Херсонської області Кравченко І.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Білозерському районі Херсонської області про перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області, в якому просила визнати незаконними дії УПФУ в Білозерському районі Херсонської області щодо ненарахування та невиплати їй основної та додаткової пенсії як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інваліду ІІ групи у звязку з захворюванням повязаним з наслідками аварії на ЧАЕС, зобов`язати відповідача виплатити їй не нараховану та невиплачену державну основну пенсію 1 категорії та додаткову пенсію по інвалідності ІІ групи у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з аварією на ЧАЕС у розмірі 8 мінімальних пенсій та 75% від мінімальної пенсії за віком з урахуванням проведених виплат, за період 2008 року по теперішній час.

Ухвалою суду від 01.04.2011 року відкрито скорочене провадження у справі за вимогами позивача до Управління Пенсійного Фонду України в Білозерському районі Херсонської області про перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період 31.09.2010 року по 31.03.2011 року, а в частині вимог за період з 09.09.2010 року по 31.09.2010 року позов залишено без розгляду.

В письмових запереченнях проти позову відповідач просив у задоволенні вимог позивача відмовити, посилаючись на законність дій УПФУ та що пенсія позивачу нараховується відповідно до змін, внесених п.29 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік»статтю 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі постанов Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008р. №530 та «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян»від 16.07.2008р. №654. Саме ці нормативні акти визначають розмір пенсій, які повинні нараховуватись і виплачуватись особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Законодавством України не визначено поняття «мінімальна пенсія за віком»як розрахункову величину для підвищення пенсії згідно з вимогами ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а визначення мінімальної пенсії за віком у ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», згідно ч. 3 цієї статті, стосується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. Крім того, у Державному бюджеті України на 2008 рік не передбачено видатків на виконання рішень суду про стягнення такої пенсії понад розміри, встановлені законами України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові доводи сторін, встановлено наступне.

На підставі ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визначені та закріплені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров»я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Судом встановлено, що позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи. У зв»язку із захворюванням, пов»язаним з наслідками аварії, його визнано інвалідом ІІ групи. Положенням ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»ОСОБА_1 віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Дані факти підтверджуються копією довідки № 017010 від 28.10.1999 року.

Підпунктами 12, 15 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік»від 28.12.2007р. №107-/І ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»викладено в новій редакції, а саме: встановлено, що особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю інвалідам 1 групи у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідам 2 групи у розмірі 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідам 3 групи у розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а в ч.4 ст.54 цього Закону внесено зміни, якими передбачено, що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв»язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для інвалідів 1групи 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, для інвалідів 2 групи 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, для інвалідів 3 групи 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

22 травня 2008 року Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 вказані зміни у ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

На підставі ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки зазначені зміни у ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визнано неконституційними, суд приходить до висновку, що потрібно застосовувати редакції цих статей, які діяли до внесення у них вищевказаних змін, а саме : відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», віднесеним до 1 категорії, які є інвалідами 1 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком, які є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Згідно ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для інвалідів 1 групи 10 мінімальних пенсій за віком, для інвалідів 2 групи 8 мінімальних пенсій за віком, для інвалідів 3 групи 6 мінімальних пенсій за віком.

Із ч. 2 ст.19 Конституції України вбачається, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України.

Відповідно до положення ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов»язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

На підставі викладеного, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку про те, що при визначенні розміру пенсії позивачу підлягають застосуванню ч.1 ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008), а не постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»та №654 від 16.07.2008р. «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Доводи відповідача, викладені в запереченнях, на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначених пенсій у таких розмірах є безпідставними, так як органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов»язань, які встановлені ст.46 Конституції України та ст.ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Крім того, суд не бере до уваги доводи відповідача, викладені заперечення про те, що ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» передбачає застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого абз.1 ч.1 цієї статті, виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачами конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст.50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено, що фінансування виплат по даному закону проводиться із Державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не із бюджету Пенсійного Фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України, тому не можна визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області щодо невиплати позивачам підвищення до пенсії як постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з адміністративного позову позивач пропустив встановлений законом строк звернення до суду. Закони та інші нормативно-правові акти є доступними для ознайомлення з ними усіма громадянами України, можливість обізнаності громадянина про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання особи, тому суд приходить до висновку про неповажність пропуску позивачами встановленого строку для звернення до суду.

У той же час, Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області зобовязане здійснити нарахування позивачу надбавки, передбаченої ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі відповідно інвалідам ІІ групи 75% мінімальної пенсії за віком з 31.09.2010 року за рахунок коштів Державного Бюджету України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.8,9,12, 158-163, 167 КАС України, на підставі ст.19 ч.2,46, 152 ч.2 Конституції України, ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008р., ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Білозерському районі Херсонської області про перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області щодо відмови провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інваліду 2 групи додаткової пенсії, передбаченої ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, та основної пенсії, передбаченої ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком за період з 31.09.2010 року по 31.03.2011року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інваліду 2 групи додаткової пенсії, передбаченої ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, та основної пенсії, передбаченої ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком за період з 31.09.2010 року по 31.03.2011 року за рахунок коштів Державного бюджету України з урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Білозерський районний суд Херсонської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя: Кравченко І.М.