Справа № 285/989/13-а
Суддя: Романюк Ю. Г.
Дата ухвалення: 2013-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 285/989/13-а

провадження у справі № 2-а/0285/66/13

13 березня 2013 року 16 год. 03 хв. м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Ю.Г., за участю секретаря Матвіюк Т.М. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора з охорони дорожнього руху ВДАІ Новоград-Волинського МВ капітана міліції ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії посадової особи, щодо притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2013 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування, винесеної відповідачем 23.02.2013 року постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача, а постанову складену з порушенням прав громадянина та всупереч законодавству України визнати незаконною та скасувати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що викладені у протоколі та постанові обставини про те, що він здійснив проїзд регульованого залізничного переїзду на заборонений сигнал світлофора «червоний», не відповідають дійсності, оскільки він проїхав регульований залізничний переїзд до закриття шлагбаума та відповідного звукового сигналу за відсутністю заборонного сигналу світлофора. Окрім того, відповідач для обєктивного прийняття рішення по справі не допитав в якості свідка особу, яка знаходилась в автомобілі. При розгляді справи позивач був позбавлений можливості скористатись передбаченими законом правами. Вважає, що його вина у вчиненому правопорушенні відповідачем доведена не була. З винесеною постановою не згоден. Зазначає, що відповідачем було допущено ряд процесуальних порушень при винесенні оскаржуваної постанови, а тому вона є незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Надав суду пояснення, які зводяться до того, що 23 лютого 2013 року він рухався автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Шевченка в м. Новоград-Волинський. Після того як переїхав регульований залізничний переїзд пролунав звуковий сигнал про те, що переїзд

закривається та проїзд заборонений. На світлофорі не подавалось жодного сигналу взагалі. Проїхавши 300 м після перетину залізничного переїзду, був зупинений відповідачем, який повідомив про те, що ним було вчинено правопорушення передбачене ч. 1 ст. 123 КУпАП. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була винесена до складання протоколу. Даний факт може підтвердити свідок ОСОБА_3, який рухався разом ним в якості пасажира, але інспектор ДПС навмисно не вписав його в протокол, як свідка. Також ним було заявлено клопотання про надання можливості скористатись юридичною допомогою, але інспектор ДПС не надав такої можливості.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та пояснив, що позивач порушив пп. «в» п. 20.5 ПДР України, а саме: рухався через переїзд коли було увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума. Позивач переїхав залізничний переїзд після звукового сигналу і на червоний сигнал світлофора. Окрім того, під час перетину позивачем залізничного переїзду, шлагбаум почав опускатися, ледь не зачепивши автомобіль. Пасажира в автомобілі позивача при зупинці не було. Постанова була винесена із дотриманням всіх вимог чинного законодавства, права позивача порушені не були. Клопотань, повязаних із наданням юридичної допомоги позивач не заявляв. Постанова була винесена після складання протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені обставини може підтвердити свідок ОСОБА_4, який у зазначений у постанові день та час перебував на службі разом із відповідачем. Просив суд відмовити у позові, оскільки позовні вимоги позивача є безпідставними та не обґрунтованими.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надав пояснення, які зводяться до того, що в зазначений в оскаржуваній постанові день та час позивач рухався на своєму автомобілі, у якому він був пасажиром, через залізничний переїзд по вул. Шевченка в м. Новоград-Волинський. Звуковий сигнал пролунав після того як вони переїхали залізничний переїзд. На світлофорі не подавалось жодного сигналу. Через 300 м після перетину залізничного переїзду автомобіль зупинив відповідач, повідомив, що позивачем було вчинено правопорушення передбачене ч. 1 ст. 123 КУпАП та запропонував підписати документ. Який саме документ - він не бачив. Від чого позивач відмовився і інспектор запропонував першому пройти до місця складання постанови. Що відбувалось далі, пояснити не може, оскільки залишився в автомобілі чекати на позивача.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 23.02.2013 року він разом із інспектором Сайко В.О. ніс службу по вул. Шевченка, м. Новоград-Волинський. Позивач переїхав залізничний переїзд після звукового сигналу і на червоний сигнал світлофора, пасажира в автомобілі позивача, під час зупинки його відповідачем - не було.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача, відповідача та свідків, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.02.2013 року відповідачем щодо позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення № 888559, з якого вбачається, що 23.02.2013 року о 10 год. 50 хв. в м. Новоград-Волинський, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1,

проїхав на заборонений сигнал світлофора (червоний) на залізничному переїзді, чим порушив п. 20.5 «в» Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність згідно з ч. 1 ст. 123 КУпАП (а.с.4).

Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 151342 від 23.02.2013 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 123 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 350 грн. (а.с.5).

Відповідно до пп. «в» п. 20.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, введених в дію 01.01.2002 року рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонений сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума. А згідно пп. «б» п. 20.5 Правил дорожнього руху, рух через переїзд забороняється і у випадку, якщо шлагбаум почав опускатися.

Частиною 1 ст. 123 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за порушення правил руху через залізничний переїзд.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно п. 4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26 лютого 2009 року, до протоколу про адміністративне правопорушення необхідно долучати письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності.

Під час розгляду даної адміністративної справи про оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку і порушень цих принципів відповідачем встановлено не було.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова була винесена з дотриманням вимог, передбачених ст. 283 КУпА. Відтак, суд не ставить під сумнів достовірність та відповідність обставин, викладених в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, дійсним обставинам справи, оскільки посадовою особою, яка складала та виносила вищезазначені документи дотримано вимоги чинного законодавства України.

Натомість, пояснення позивача надані у судовому засіданні містять протиріччя і розбіжності та жодним чином не спростовують факт вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 123 КУпАП.

Що стосується твердження позивача про те, що відповідачем було винесено спочатку постанову а потім протокол, то вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому відкидаються судом.

Щодо твердження позивача про те, що при винесенні протоколу та постанови про адміністративне правопорушення йому не було надано можливості скористатись законними правами, то вони не відповідають дійсним обставинам справи і спростовуються адміністративним протоколом, в якому позивач власноручно поставив свій підпис про своє ознайомлення з його змістом, де, зокрема, зазначено, що йому розяснені його права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

До показів свідка ОСОБА_3 суд ставиться критично та відкидає їх при прийнятті рішення, оскільки як відповідач так і свідок ОСОБА_4 вказали, що зазначена особа не була присутня під час зупинки інспектором автомобіля позивача, письмові пояснення даного свідка правопорушення у матеріалах справи відсутні, як відсутні і відомості про наявність такого свідка у самому протоколі чи клопотання позивача про допит цієї особи у якості свідка.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 123 КУпАП, що було в повній мірі доведено в судовому засіданні і підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає, що дії відповідача щодо винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідають вимогам закону, законних прав та інтересів позивача не порушують, підстав для скасування постанови не вбачає, а тому, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовляє.

Керуючись ст.ст. 11, 104, 160, 161, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 265, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до старшого інспектора з охорони дорожнього руху ВДАІ Новоград-Волинського МВ капітана міліції ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 18 березня 2013 року.

Суддя Ю.Г. Романюк