Справа № 2213/2350/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2015 р. м. Київ К/800/47108/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 03 квітня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2013 року у справі №2213/2350/12 за позовом ОСОБА_4 до Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Полонського районного відділу земельних ресурсів Хмельницької області, Малошкарівської сільської ради Полонського району Хмельницької області, третя особа - Полонський районний виробничий відділ Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" Хмельницька регіональна філія, про визнання дій неправомірними, скасування розпорядження та державних актів на право приватної власності на землю та за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області, Полонського районного відділу земельних ресурсів Хмельницької області, ОСОБА_4, третя особа - Полонський районний виробничий відділ Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" Хмельницька регіональна філія, про визнання дій неправомірними та скасування розпоряджень,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2007 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області про скасування розпорядження Полонської районної державної адміністрації від 02.04.2007 №160/2007 та від 14.03.2007 №118/2007 та про скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, видані ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Полонська районна державна адміністрація протиправно, незважаючи на факт перебування земельної ділянки в оренді позивача згідно з договором оренди землі від 12.10.2006, винесла розпорядження від 02.04.2007 №160/2007 та від 14.03.2007 №118/2007, якими передала у власність громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельні ділянки площею 1,0 га кожній.

У жовтні 2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання нечинними та скасування розпоряджень Полонської районної державної адміністрації від 11.05.2006 №180/2006 «Про поновлення з ОСОБА_4 договору оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» та від 15.12.2006 №10/20006 «Про внесення змін до розпорядження голови Полонської державної адміністрації від 11.05.2006 року № 180/2006».

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_4 із посиланням на чинність розпорядження Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області від 11.05.2006 №180/2006, яким йому поновлено дію договору оренди від 05.03.2003, створює перешкоди у розпорядженні позивачами належних їм земельними ділянками, що були передані у власність позивачам згідно з розпорядженнями Полонської районної державної адміністрації від 02.04.2007 №160/2007 та від 14.03.2007 №118/2007.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 03 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2013 року, визнано нечинними та скасовано: розпорядження голови Полонської районної державної адміністрації від 14.03.2007 №118/2007 «Про передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства»; державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,000 га, розташовану за межами населеного пункту Малошкарівської сільської ради, Полонського району Хмельницької області, виданий 20.04.2007 року для ОСОБА_3; розпорядження голови Полонської районної державної адміністрації від 02.04.2007 №160 «Про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства»; державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,000 га, розташовану за межами населеного пункту Малошкарівської сільської ради, Полонського району Хмельницької області, виданий 20.04.2007 року ОСОБА_2;

у задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просили скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що розпорядженням Полонської районної державної адміністрації від 03.03.2003 №78/2003 «Про передачу в оренду земель державної власності фізичним та юридичним особам для ведення особистого селянського господарства, товарного селянського виробництва» ОСОБА_4 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передано в оренду за межами населеного пункту Малошкарівської сільської ради земельну ділянку в розмірі 16 га строком на 3 роки.

На підставі вказаного розпорядження між ОСОБА_4 та Полонською районною державною адміністрацією 05.03.2003 укладено договір оренди земельної ділянки, державну реєстрацію якого здійснено 16.04.2003.

В подальшому Полонською районною державною адміністрацією прийнято розпорядження від 11.05.2006 №180/2006 та від 15.12.2006 №10/2006, якими поновлено вказаний договір оренди земельної ділянки строком на 49 років.

Розпорядженням Полонської районної державної адміністрації від 14.03.2007 №118/2007 «Про передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1 га за рахунок земель, якими вона раніше користувалася, розташовану за межами населених пунктів Малошкарівської сільської ради.

Розпорядженням Полонської районної державної адміністрації від 02.04.2007 №160 «Про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1 га за рахунок земель, якими вона раніше користувалася, розташовану за межами населених пунктів Малошкарівської сільської ради.

20.04.2007 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 видано державні акти на право власності за земельні ділянки площами по 1 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за межами населеного пункту Малошкарівської сільської ради.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності розпоряджень Полонської районної державної адміністрації від 02.04.2007 №160/2007 та від 14.03.2007 №118/2007 як таких, що прийнято за відсутності факту вилучення у встановленому законом порядку земельної ділянки із користування ОСОБА_4

Відмовляючи у задоволенні позову в частині позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2, суди попередніх інстанцій вказали на недоведеність з боку позивачів обставин, якими вони обґрунтовували протиправність розпоряджень Полонської районної державної адміністрації від 11.05.2006 №180/2006 та від 15.12.2006 №10/20006, а саме: відсутності план-схеми земельної ділянки з визначенням меж, не зазначення конкретної земельної ділянки, строк дії оренди якої продовжувався, а також існування розпоряджень про виділення позивачам земельних ділянок.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, вказує на передчасність позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову ОСОБА_4, а також помилковість позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для розгляду в порядку адміністративного судочинства переданого на вирішення суду спору в частині позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 125 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Судами попередніх інстанцій в обґрунтовування позиції про протиправність розпоряджень місцевої державної адміністрації про надання громадянам земельних ділянок у власність з мотивів перебування зазначених земельних ділянок у користуванні ОСОБА_4, не перевірено наявності факту державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 12.10.2006, укладеного на виконання розпорядження від 11.05.2006 №180/2006 про продовження дії попереднього договору оренди.

Крім того, судом апеляційної інстанції при розгляді зазначеного спору залишено поза увагою доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в частині відсутності факту накладення земельних ділянок, що передані ним у власність оскаржуваними розпорядженнями, та земельної ділянки, що передавалась в оренду ОСОБА_4

За вказаних обставин, колегія суддів вказує на невідповідність судових рішень судів попередніх інстанцій вимогам щодо їх обґрунтованості.

Відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень в частині позовних вимог ОСОБА_4 та направлення справи у вказаній частині на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Одночасно з викладеним, колегія суддів вказує на помилковість позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для розгляду в порядку адміністративного судочинства переданого на вирішення суду спору в частині позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з огляду на наступне

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Аналіз вказаних положень свідчить про те, що у випадку, якщо суб'єкт у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції та, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

У той же час, правовідносини, що склались між ОСОБА_4 та районною державною адміністрацією, виникнення яких обумовлено пролонгацією місцевою державною адміністрацією договору оренди землі, є правовідносинами, що пов'язані та витікають з виконання господарського договору оренди землі, тобто, Полонська районна державна адміністрація у спірних правовідносинах не здійснювала владних повноважень відносно ОСОБА_4 або ж ОСОБА_3В чи ОСОБА_2, оскільки діяла як сторона господарського договору, у зв'язку з чим в силу положень статті 12 Господарського процесуального кодексу України, вказаний спір є підвідомчим господарським судам.

З урахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку щодо наявності у переданому на вирішення суду спорі в частині позовних вимог ОСОБА_3В чи ОСОБА_2, визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції.

Відповідно до частини першої статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 157, 160, 167, 220, 222, 227, 228, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 03 квітня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2013 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області, Полонського районного відділу земельних ресурсів Хмельницької області, ОСОБА_4, третя особа - Полонський районний виробничий відділ Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" Хмельницька регіональна філія, про скасування розпоряджень - закрити.

Справу за позовом ОСОБА_4 до Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області Полонського районного відділу земельних ресурсів Хмельницької області, Малошкарівської сільської ради Полонського району Хмельницької області про визнання нечинними розпоряджень та скасування державних актів направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала. набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та не може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: