Справа № 545/125/15-а
Суддя: Гальченко О. О.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/125/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Гальченко О.О.,

при секретарі Перпадченко Я.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до голови Супрунівської сільради Полтавського району Полтавської області про скасування розпорядження посадової особи органу місцевого самоврядування та зобов»язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач після усунення недоліків позову 06.02.2015 року звернувся до суду до відповідача з адміністративним позовом про скасування розпорядження посадової особи органу місцевого самоврядування та зобов»язання вчинити певні дії ( а. с. 49 53 ), посилаючись на те, що 20.11.2014 року розпорядженням № 49/02-07 сільського голови Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області було прийнято на роботу, згідно контракту на посаду начальника Комунального підприємства «Житлово-комунальний комбінат с. Супрунівка Полтавського району» - ОСОБА_2.

Він, як депутат Супрунівської сільської ради вважає дане розпорядження незаконним та свавільним. Саме тому звертається до суду з позовом про його скасування, з наступних підстав.

20.11.2014 року відбулася тридцять п»ята сесія Супруніської сільської ради шостого скликання. Він як депутат безпосередньо приймав участь у даній сесії. На порядок денний було винесено більше 30 питань. Восьмим та дев»ятим у порядку денному були питання звіту виконувача обов»язків начальника КП «ЖКК с. Супрунівка» - ОСОБА_2 про роботу КП «ЖКК с. Супрунівка», і головне питання затвердження контракту з в.о. начальника КП«ЖКК с. Супрунівка» - ОСОБА_2.

Все начебто нічого, заслухали звіт керівника житлово-експлуатаційної організації, затвердили його на посаді і все. Та голова Супрунівської сільської ради - ОСОБА_3 вирішив узурпувати це право, і зацитувавши норму Закону, яка має загальний характер, відмовився ставити його на голосування. Та мало того, проголосувати за «прийняти до відома» депутати відмовилися, так як вважали і вважають, що це одноосібне призначення є незаконним.

Вищевказане розпорядження голови Супрунівської сільської ради -ОСОБА_3 є незаконним з наступних підстав. Також це розпорядження посадової особи органу місцевого самоврядування впливає на законні права та обов»язки третіх осіб : КП «Житлово-комунальний комбінат с. Супрунівка Полтавського району», а також безпосередньо на даний момент керівника - ОСОБА_2 Саме тому ці особи залучені ним у даній справі.

Усі питання, які виносилися на сесію 20.11.2014 року обов»язково підлягали голосуванню та затвердження депутатами. Та це не головне.

Головним у даному випадку є та обставина, що згідно статуту КП «ЖКК с. Супрунівка Полтавського району» єдиним засновником є Супрунівська сільська рада Полтавського району Полтавської області.

Вищим органом управління Супрунівської сільської ради, згідно Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є сесія сільської ради.

Окрім того, діяльність КП «ЖКК с. Супрунівка Полтавського району» регулюється спеціальним нормативним актом Статутом підприємства, який зареєстрований та є дійсним згідно чинного законодавства, тим паче, що затверджений знову ж таки сесією Супрунівської сільської ради.

Відповідно до п. 6.1. даного статуту «Вищим органом управління підприємством є засновник». Засновником, як вже зазначав вище є Супрунівська сільська рада - як колегіальний орган. Вищим органом управління є сесія сільської ради, і аж ніяк не одноосібне управління голови сільської ради. Мало цього, в п. 6.1. Статуту підприємства чітко вказано, що до компетенції засновника, а не голови сільської ради, віднесено питання призначення на посаду та звільнення з посади начальника підприємства. Саме тому, даний документ ( Статут ) є спеціальним нормативним актом, який безпосередньо регулює діяльність КП «ЖКК с. Супрунівка Полтавського району», і головне порядок призначення начальника.

П. 6.3. даного Статуту чітко вказує : «Начальник призначається на посаду та звільняється з посади засновником підприємства шляхом укладення контракту або його розірванням». Тобто, самим Статутом підприємства чітко визначено порядок призначення начальника, і його порушення є підтвердження ігнорування головою ради встановленого алгоритму призначення керівника комунального підприємства.

Що ж стосується зачитування головою сільської ради ОСОБА_3 п. 10 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 65 Господарського кодексу, то хотілося б зазначити наступне.

П. 10 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дійсно містить загальну норму про те, що сільський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад. Однак, норма даного закону носить загальний порядок. Спеціальний порядок встановлюється безпосередньо Статутом підприємства. Крім того, він чомусь забув згадати п. 16 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», де чітко зазначено, що сільський голова укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради. Укладення контракту з начальником КП «ЖКК с. Супрунівка Полтавського району» неможливе без його попереднього затвердження сесією.

Це що стосується безпосередньо нормативного регулювання даної ситуації, а зараз хочу перейти до самого процесу голосування.

Згідно протоколу сесії від 20.11.2014 року, процедура голосування за кандидатуру ОСОБА_2 відбувалася наступним чином. Супрунівський сільський голова - ОСОБА_3 зачитує, що нібито згідно п.10 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» голова призначає та звільняє керівника підприємства, що належить до комунальної власності. Далі йде, на його думку, головна юридична нісенітниця. По перше, це те, що начебто прийняття рішення сесією сільської ради про затвердження контракту, призначення та звільнення начальника КП «ЖКК с. Супрунівка» не відноситься до компетенції сесії сільської ради. Якщо навіть припустити, що це відповідає дійсності, то напрошується логічне запитання : «Навіщо голова, який буцімто одноособово вирішує дане питання, виносить його на розгляд сесії???».

По-друге, констатація головою того, що питання укладення контракту з начальником не має ніяких юридичних наслідків є повним юридичним абсурдом. Укладення контракту та призначення на посаду начальника тягне за собою цілий ряд юридичних наслідків. Першим наслідком є початок трудової діяльності керівника, яка регулюється нормами трудового законодавства. Другий наслідок це призначення відповідальної особи за діяльність комунального підприємства, яка несе цю відповідальність у тому числі і юридичну перед усією громадою ( сесією ), а не одним головою ради. Третій наслідок полягає у розподілі фінансів, у тому числі і на заробітну плату, премії, податки тощо, що також може потягнути за собою юридичні наслідки. Саме тому одноосібне управління кандидатурою начальника комунального підприємства є ніщо інше, як зловживання владою та своїми посадовими обов»язками головою Супрунівської сільської ради.

І головним у цьому голосуванні є те, що поставивши питання «прийняти до відома контракт з в.о. начальника КП «ЖКК с. Супрунівка» - ОСОБА_2С.» - рішення не прийнято. Проте, цей факт не зупинив голову сільської ради і він одноособово видав незаконне розпорядження № 49/02-07 від 20.11.2014 року та призначив ОСОБА_2 на посаду начальника КП «ЖКК с. Супрунівка». На підставі даного розпорядження був укладений трудовий договір у вигляді контракту.

Підсумувавши, потрібно констатувати ще раз про порушення головою Супрунівської сільської ради ОСОБА_3 усіх можливих норм та процедур, які регулюють порядок призначення та звільнення керівника комунального підприємства, а додатково ще й думку самої територіальної громади у вигляді сесії сільської ради. Усе вищезазначене є не просто слова, кожне його написане слово підтверджується доданими до позовної заяви доказами та документами.

Згідно ч.1 ст.18 КАСУ місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні : адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;

Відповідно до ч.4 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача суб»єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов»язання відповідача суб»єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов»язання відповідача суб»єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача суб»єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції ( повноважень ) суб»єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об»єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Прохав розпорядження № 49/02-07 сільського голови Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 20.11.2014 року скасувати. Зобов»язати голову Супрунівської сільської ради включити в порядок денного чергової сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області питання призначення на посаду начальника КП «ЖКК с. Супрунівка Полтавського району» ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач позов підтримав із викладених в ньому підстав, наполягав, що на сесії сільський голова відтіснив громаду і громадян, узурпував владу, приймаючи рішення та цитував суду Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні». Запитував суд чому так поступив голова і так сталося та одночасно висловив думку, що вважає, що раніше сільський голова та ОСОБА_2СМ. разом служили, живуть в одному будинку і дружать, дружина голови працює в ЖЕУ бухгалтером. На уточнення відповідача вказував, що регламент сільради приймав. На неодноразові уточнення суду не міг вказати та обгрунтувати в чому полягає порушення його прав по даному позову. Наголошував, що якщо не скасувати таке розпорядження, то завтра в КП «ЖКК…» він прийде, а там буде вже дружина відповідача працювати. Крім того, він був на даній сесії та голосував за питання порядку денного під № 8 та 10 і був проти лише з питання 10. Доказів узурпування сільським головою цих питань або відмови ставити їх на голосування, доказів що сільський голова запропонував проголосувати «за» «прийняти до відома», але він відмовився голосувати через свою думку, що це одноосібне призначення суду не надав через їх відсутність, пославшись лише на додані ним докази до позову у вигляді Статуту КП «ЖКК с. Супрунівка Полтавського району» та протокол від 20.11.2014 року 39 сесії сільради 6 скликання. А також, рішення даної сесії не оскаржував.

Відповідач в особі голови Супрунівської сільради ОСОБА_3 позов не визнав через необгрунтованість, вказавши, що дійсно сільрада є засновником КП, але повноважною особою, яка є законним представником сільради є він, тому і прийняв оскаржуване розпорядження виключно до своїх повноважень як сільського голови на підставі п. 2.4. розділу 3 регламенту сільради, який приймався за участю позивача. Він від імені громадян є джерелом народної влади, які делегують йому повноваження на сесії, на виконкому і як голови згідно закону. Тому питання звільнення і прийняття у даному випадку відносяться виключно до його повноважень як сільського голови. А також, на підставі ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», які йому делегувала громада. Крім цього, звіт ОСОБА_2 був затверджений і претензій по роботі до нього не було, в тому числі і у позивача. Заперечив наявність дружніх стосунків з третьою особою, вказавши, що дійсно лише проживає із ним в одному будинку.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог КП «ЖКК с. Супрунівка Полтавського району» та одночасно третя особа - ОСОБА_2 позов не визнав з підстав вказаних відповідачем. Вказав, що з відповідачем будь-яких дружніх стосунків не має, а лише робочі.

Судом встановлено, що КП «ЖКК с. Супрунівка Полтавського району» здійснює свою діяльність на підставі Статуту затвердженого 33 сесією 6 скликання Супрунівської сільради ( а. с. 14 24 ), про що сторони у справі не заперечували. 20.11.2014 року відбулася 39 сесія 6 скликання Супрунівської сільради Полтавського району, перебіг якої фіксувався відповідним протоколом ( а. с. 25 44 ). Даний протокол містить дані про присутніх осіб, порядок денний сесії із його затвердженням, результати голосування та розділ : «Різне». Було обрано лічильну комісію у складі двох осіб, до якої увійшов позивач ( а. с. 28 ). Порядком денним : під № 7 «Про розгляд колективного звернення працівників КП «ЖКК с. Супрунівка» щодо поведінки ОСОБА_1, під № 8 «Звіт в. о. начальника КП «ЖКК с. Супрунівка» ОСОБА_2 про роботу КП «ЖКК с. Супрунівка», під № 9 «Про затвердження контракту з в. о. начальника КП «ЖКК с. Супрунівка» ОСОБА_2 ( а. с. 25 26 ). Як вбачається по результатам голосування з вказаних питань, то позивач, перебуваючи у лічильній комісії, контролюючи розподіл голосів на голосуванні, голосував «за», оскільки по цим питанням осіб, які голосували б «проти» або «утримались» - не було ( а. с. 33 34 ). Вказаний протокол, а також рішення даної сесії не було оскаржено. Позивач не надав суду докази в порядку та розумінні 69 71 КАСУ, а також в порядку ст. 72 КАСУ щодо зазначених обставин у позові стосовно узурпації влади сільським головою на сесії, що виразилося у його відмові ставити питання на голосування, відмови депутатів голосувати, коли голова запропонував голосувати «за» «прийняти до відому». Крім того, позивач вказував у позові, що він визнає, що заслухали звіт та затвердили на посаді ОСОБА_2 ( а. с. 50 ).

Суд, заслухавши сторін, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до 6 ч. 1 КАСУ кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 69 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть у справі,та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи….Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. ст. 10 ч. 4, 12 ч. 3, 14 ч. 1, 42 ч. 3, 24 п. 10, 59 ч. 1 п. 8, 10, 77 п. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад.

Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Сільські, селищні, міські, районні в місті ( у разі їх створення ) ради можуть дозволяти за ініціативою жителів створювати будинкові, вуличні, квартальні та інші органи самоорганізації населення і наділяти їх частиною власної компетенції, фінансів, майна.

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

Сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

На підставі встановлених судом обставин по позову та аналізу приведених норм діючого законодавства позивач ні при зверненні до суду із позовом ні на уточнення суду в засіданні не вказав, в чому полягає його порушене право, свободи та інтереси та на підставі своїх прав сторони у адміністративному позові не надав суду доказів по зазначеним обставинам в позові через їх відсутність. Оскільки із наданих ним доказів до позову не вбачається будь-якої узурпації ним влади, відмов в голосуванні і т. д. Відповідач по справі як сільський голова в даному випадку діяв як керівник та очільник сільради, тобто очільник засновника КП «ЖКК с. Супрунівка Полтавського району» в межах своїх повноважень наданих йому законом та на підставі норм закону відповідно до порядку визначеного Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» приведеного судом вище. При цьому, посилання позивача в позові на договори в розумінні ЦК України, тобто правочини, не стосується взагалі до контрактів, оскільки контракт це форма трудового договору.

Відповідач спростував позовні вимоги саме доказами, на які послався позивач та додав до позову, чим довів свої заперечення проти позову.

Оскільки вимога про скасування розпорядження не підлягає задоволенню, а з неї випливає вимога про зобов»язання сільського голови, то вона також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 3 п. 8, 6-14, 17, 18, 19, 60, 71, 104, 105, 106, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 140 145 Конституції України, ст. 10 ч. 4, 12, 14 ч. 1, 24 ч. 3, 42 п. 10, 59 ч. 1 п. 8, 10, 77 п. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року ( із наступними змінами та доповненнями ), суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до голови Супрунівської сільради Полтавського району Полтавської області про скасування розпорядження посадової особи органу місцевого самоврядування та зобов»язання вчинити певні дії відмовити як безпідставному.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Полтавський районний суд Полтавської області суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, в разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень, в порядку ч. 4 ст. 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб»єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова надрукована суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя ОСОБА_4