Справа № 22-а-15931/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія99Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

Іменем України

18 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-судді Волохова Л.А.,

суддів: Олійника В.І., Панасюка С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 18 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щомісячної державної допомоги, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що він є дитиною війни і згідно із ст..6 Закону України Про соціальний статус дітей війниз 01 січня 2006 року йому мало виплачуватися щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Але у 2006-2007 роках таке підвищення не виплачувалось, а у 2008 виплачено лише 10%. Вважав такі дії відповідача незаконними, бо рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 було визнано неконституційними положення Законів України Про Державний бюджет на 2007 рікта Про Державний бюджет на 2008 рік про зупинення та внесення змін до ст6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Посилався, що розмір допомоги має обраховуватися з мінімальної пенсії за віком, встановленої ст..28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсіне страхування, тобто з розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за відповідний період. Просив відновити строк звернення до суду, визнати відмову відповідача у перерахунку підвищення до пенсії як дитині війни за 2006-2009 роки протиправною, зобовязати відповідача виплатити йому підвищення за 2006 травень 2009 роки в сумі 4390,10 грн. з урахуванням інфляційних 647,60 грн. та проводити нарахування і виплату підвищення до пенсії відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 18 вересня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області щодо невиплати ОСОБА_3, як особі яка має статус дитини війни щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 щомісячне підвищення до пенсії відповідно до ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війниу розмірі 30% мінімальної пенсії за період з 03 серпня 2008 року по 30 травня 2009 року з урахуванням вже проведених виплат.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області просить постанову Ірпінського міського суду Київської області від 18 вересня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачка має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте така надбавка виплачувалась їй у значно меншому розмірі.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Інших доводів, які б спростовували зроблені судом висновки, в апеляційній скарзі не наведено.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 18 вересня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_4
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_5