Справа № 22-а-10325/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія63Доповідач у 2 інстанціїОлійник
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого-судді Олійника В.І.,

Суддів: Матвієнко Ю.О., Панасюка С.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Апеляційного суду Київської області справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області на постанову Володарського районного суду Київської області від 15 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дитині війни, -

встановила:

У травні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що вона є дитиною війни, а тому згідно із ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війниїй щомісячно, починаючи з 01 січня 2006 року, повинна була виплачуватися соціальна допомога в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте, на протязі 2008-2009 років виплачувалась у розмірі 10% затвердженого прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, тому посилаючись на вказану норму Закону та рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп, яким були визнані не конституційними окремі положення Закону України Про державний бюджет на 2007 рік, зокрема положення п.12 ст.71, якою було припинено на 2007 рік дію ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війниі приймаючи вищезгадане рішення Конституційний суд України виходив з того, що Верховна Рада України не повноважена при ухваленні Закону України Про Державний бюджет України включати в нього положення про внесення змін до діючих законів України, припиняти дії окремих законів України. Або будь-яким способом змінювати іншими законами України правове регулювання суспільних відносин, просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови проведення перерахунку соціальної допомоги, передбачену ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, та зобовязати відповідача нарахувати на її користь недоплачену їй щомісячну соціальну допомогу за 2008-2009 роки в сумі 1275,00 грн.

Постановою Володарського районного суду Київської області від 15 червня 2009 року позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку соціальної допомоги як дитині війни ОСОБА_2 відповідно до ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги як дитині війни ОСОБА_2 до ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війниза 2008 рік, починаючи з 01 квітня 2008 року по 01 травня 2009 року.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п.2.1. Постанови правління Пенсійного Фонду України Про затвердження Положення про управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положення про управління Пенсійного фонду України в районах і міста від 30 квітня 2002 року № 8-2, основним завданням органів Пенсійного фонду України є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Згідно ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивачкаперебуває на обліку в УПФУ у Володарському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнимає право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивача на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Ухвалюючи постанову про частковезадоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війниі здійснити позивачці відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо періоду проведення нарахувань та виплат, з 01 квітня 2008 рік, оскільки лише 22 травня 2008 року рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 були визнані неконституційними положення пункту 41 розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Тому, враховуючи положення ст.99 КАС, Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню від 22 травня 2008 року по 01 травня 2009 року з врахуванням вже виплачених за цей період коштів.

За наведених обставин, постанова суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Володарського районного суду Київської області від 15 червня 2009 року змінити в частині періоду, за який повинен бути здійснений перерахунок та виплата ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної допомоги у вигляді підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, зазначивши даний період від 22 травня 2008 року по 01 травня 2009 року, з врахуванням вже виплачених за цей період коштів.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: