Справа № 22-а-20495/11
Суддя: Сліпченко О. І.
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія99Доповідач у 2 інстанціїСліпченко
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Лащенка В.Д.,

суддів: Сліпченка О.І., Корзаченко І.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 4 січня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни ,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2008 р. позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивувала тим, що вона є дитиною війни і згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Вказувала, що відповідач виплачує їй підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просила визнати такі дії відповідача протиправними, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити на його користь недоплачену йому як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2007 роки .

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 4 січня 2010 року позов задоволено . Визнано неправомірною відмову відповідача у проведенні нарахування та виплати підвищення і зобовязано відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу ОСОБА_2, як дитині війни, виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року включно в загальному розмірі 2733,30 грн.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а постанова зміні з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнидітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ у Бориспільському районі , отримує пенсію за віком, має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнимає право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте позивачу таке підвищення відповідачем у 2006-2007 роках не виплачувалось , що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Проте колегія суддів не може повністю погодитись з висновками суду, оскільки вони зроблені в результаті порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи .

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Згідно ст.100 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, справа розглядається за правилами КАС України.

Проте суд першої інстанції поновив позивачу строк для звернення до суду, як пропущений з поважних причин, посилаючись на похилий вік позивача та юридичну необізнаність як підстави поновлення строку , а також на те, що про порушення свого права за минулі роки позивач дізнався лише в листопаді 2008 року та прийшов до неправильного висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача щомісячної державної соціальної допомоги за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року включно в загальному розмірі 2733,30 грн.

Крім того судова колегія не погоджується з висновком суду про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 зазначених виплат в твердій сумі , оскільки суд не вправі визначати розмір грошової суми, яку належить нарахувати та виплатити позивачу, в звязку з тим, що вчинення цієї дії є виключною компетенцією відповідного Управління Пенсійного фонду України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції необхідно змінити в частині строку нарахування і виплати підвищення.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неврегульованість механізму розрахунку підвищення до пенсії дітям війни, оскільки ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни(в чинній редакції) чітко встановлює розмір підвищення до пенсії у відсотковому відношенні до мінімальної пенсії за віком.

Необґрунтовані і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.3 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування .

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205 КАС України, колегія судів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 4 січня 2010 року в частині строку нарахування і виплати підвищення змінити, зобовязавши управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячне підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війниу розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 3 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року з урахуванням вже проведених виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ч.5 ст.254 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: