Справа № 826/11727/13-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/800/63265/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року у справі № 826/11727/13-а за позовом ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві про скасування припису та постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11 липня 2013 року № 272/13 та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 01 липня 2013 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначив, що висновок Інспекції про порушення ним вимог ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є помилковим та необґрунтованим, оскільки нежилі приміщення надбудовані над бойлерною на АДРЕСА_1 булі введенні в експлуатацію в установленому законом порядку. Позивач зазначив, що викладені в акті перевірки обставини про те, що Інспекція не видавала дозволу та не приймала об'єкт в експлуатацію є протиправними, оскільки на той час, коли йому надавався дозвіл та приймався об'єкт в експлуатацію, були чинні інші закони.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову, якою позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11 липня 2013 року № 272/13. Визнано протиправним та скасовано припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 01 липня 2013 року.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року, Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком № 553, на підставі листа ПАТ «Київенерго» від 06.03.2012 року № 18/43/1823, посадовою особою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності ОСОБА_4 на об'єкті будівництва: реконструкція нежитлових приміщень (літ.А), надбудованих над бойлерною на АДРЕСА_1.

За результатами перевірки відповідачем складено акт перевірки від 01.07.2013 року, який підписаний позивачем із зауваженнями.

Проведеною перевіркою встановлено, що станом на 01.07.2013 р. Інспекція не видавала дозволу та не реєструвала інших документів дозвільного характеру, які б надавали право на виконання будівельних і підготовчих робіт та не приймала в експлуатацію об'єкт за вказаною адресою.

Перевіркою з виїздом на місце 25.06.2013 р. та на підставі наданих позивачем документів, встановлено, що за вказаною адресою будівельні роботи не виконуються, будівельники відсутні, будівельної техніки немає. На земельній ділянці по АДРЕСА_1 господарським способом в 2002-2013 роках (за інформацією замовника) самовільно реконструйовано нежитлові приміщення (літ. А), надбудовані над бойлерною, загальна площа яких складає 108,5 кв.м, без документа, що дає право на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Крім того, встановлена експлуатація самовільно реконструйованих нежитлових приміщень у якості: клініка ветеринарної допомоги «ІНФОРМАЦІЯ_1», зоомагазин, ветеринарна аптека, без прийняття їх в експлуатацію в установленому законодавством порядку, чим порушено вимоги ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461.

01 липня 2013 року Інспекцією державного-архітектурно будівельного контролю у м. Києві складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесено припис про усунення порушення, яким позивачу з 02 липня 2013 року заборонено експлуатацію самовільно реконструйованих нежитлових приміщень, надбудованих над бойлерною, загальна площа яких складає 108,5кв.м, які експлуатуються в якості: клініка ветеринарної допомоги «ІНФОРМАЦІЯ_1», зоомагазин, ветеринарна аптека, без прийняття їх в експлуатацію в установленому законом порядку. Також, приписом зобов'язано позивача у термін до 01 вересня 2013 року усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності в установленому законодавством порядку.

11 липня 2013 року відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу №272/13, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.3 п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в сумі 51 615 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у період з 2003 року по липень 2013 року позивач не вчинив дій по введенню спірного об'єкту в експлуатацію, внаслідок чого і поніс негативні наслідки у формі оскаржуваної постанови про накладення штрафу та припису про усунення порушень. Позивачем лише 09.07.2013 року подано до Інспекції декларацію про готовність об'єкту до експлуатації, в той час як реконструкції об'єкту була закінчена у 2003 році.

Між тим, суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що надбудова другого поверху бойлерної була належним чином прийнята в експлуатацію згідно акту приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Матеріали справи дійсно підтверджують факт експлуатації приміщень, що розташовані на другому поверсі будівлі, однак відповідачем не надано доказів експлуатації чи використання позивачем приміщення, яке розташоване на другому поверсі (згідно технічного паспорта - мансарда).

Колегія суддів Вищого адміністративного суду погоджується з позицією суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позову, проте вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності з 12.03.2011, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності з 12.03.2011, замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

У відповідності до частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності з 12.03.2011, експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Правовідносини щодо відповідальності юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності» від 22.12.2011 №4220-VI, який набрав чинності 19.01.2012 року, було внесено зміни, згідно яких Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» викладено в новій редакції.

Оскаржуваною постановою на ОСОБА_4 накладено штраф за правопорушення, передбачене пунктом абзацом 3 пункту 6 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» в редакції Закону України від 22.12.2011 №4220-VI, який набрав чинності 19.01.2012, відповідно до якого суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів II категорії складності - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат.

За змістом статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із офіційним тлумаченням цього положення, наданим у Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99 у справі № 1-7/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що відповідальність за експлуатацію або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, встановлена з 19.01.2012 року з прийняттям Закону України від 22.12.2011 року № 4220-IV «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності», яким Закон України «Про відповідальність підприємств, їх об'єднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування» викладено в новій редакції, а тому вона не може застосовуватися до позивача, який реконструював вказаний об'єкт будівництва до 19.01.2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено судами у своїх рішеннях, реконструкція нежитлових приміщень (літ.А), надбудованих над бойлерною на АДРЕСА_1, була здійснена позивачем у 2002-2003 роках.

Вказані обставини також зазначені відповідачем в акті перевірки від 01.07.2013 року.

Враховуючи викладене та зважаючи на обставини щодо періоду вчинення правопорушення, колегія суддів дійшла висновку про протиправність накладення фінансових санкцій за правопорушення, відповідальність за яке була передбачена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності» від 22.12.2011 №4220-VI, який на момент вчинення правопорушення був таким, що не набрав законної сили.

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 04 березня 2014 року у справі № 21-433а13.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог про скасування припису від 01.07.2013 р. та постанови від 11.07.2013 р. № 272/13, однак з підстав викладених вище.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України відхилити, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: