Справа № 2-а-1384/11
Суддя: Бібік М. В.
Дата ухвалення: 2011-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новобузький районний суд Миколаївської області
Справа № 2-а-1384/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2011 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Бібік М.В.

при секретарі Слюсаренко А.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Новий Буг адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до УДАІ УМВС України в Миколаївській області про визнання дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 10.03.2011 року про накладення адміністративного стягнення, -

В с т а н о в и в:

15.03.2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до УДАІ УМВС України в Миколаївській області вказавши в ньому, що за постановою серії ВЕ № 284262 винесеної інспектором ДПС Жовтневої роти УДАІ ГУМВС України молодшим сержантом міліції ОСОБА_3 10.03.2011 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. В постанові зазначено, що 10.03.2011 року, на 271 км. автодороги Дніпропетровськ-Миколаїв, позивач ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки ЗаЗ-1103з номерним знаком ВЕ 7968АН здійснив обгін транспортного засобу МАЗ, номерний знак НОМЕР_1 на перехресті доріг, чим порушив вимоги п. 14.6. аПравил дорожнього руху України.

Заперечуючи проти вказаних дії відповідача, позивач наголошує в позові на те, що порушень ПДР України 10.02.2011 року він не допускав, зазначив, що рухаючись автомобілем ЗаЗ-1103з номерним знаком ВЕ 7968 по автодорозі Дніпропетровськ-Миколаїв здійснив обгін попутного транспортного засобу МАЗза кілометр до перехрестя. Тому вважаючи постанову інспектора ДПС від 10.03.2011 року про накладення адміністративного стягнення незаконною, позивач просив суд її скасувати та визнати дії відповідача, викликані безпідставним притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням адміністративного стягнення, неправомірними.

В судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини викладені ним в адміністративному позові, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Своїх письмових заперечень на позов він також до суду не направив.

В силу ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає, що справу можливо вирішити за відсутності відповідача, який є субєктом владних повноважень, на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали позову з долученими до нього документами, суд вважає, що адміністративний позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач по справі в силу дії ст.ст. 287, 288 КУпАП, а також положень ст..ст. 2, 17, 104, КАС України, має право, шляхом подачі в суд адміністративного позову, оскаржити дії відповідача, як представника державного органу, які повязані з накладанням адміністративного стягнення, так і саму постанову про накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що 20.02.2011 року інспектором ДПС Жовтневої роти УДАІ ГУМВС України молодшим сержантом міліції ОСОБА_3 винесено постанову серії ВЕ № 229060, якою на позивача ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, яке полягає в тому, що ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки ЗаЗ-1103з номерним знаком ВЕ7968АН на на 271 км. автодороги Дніпропетровськ-Миколаїв, здійснив обгін транспортного засобу МАЗ, номерний знак НОМЕР_1 на перехресті доріг, чим порушив вимоги п. 14.6. аПравил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Втім, посадовою особою, що винесла постанову про накладення адміністративного стягнення від 10.03.2011 року, свідків чи інших доказів, які б могли підтвердити факт вчинення правопорушення позивачем ОСОБА_2 та спростувати його доводи щодо відсутності його вини у вчиненні правопорушення, як протоколі про адміністративне правопорушення так і в вказаній постанові не зазначені. На пропозицію суду, яку було викладено в ухвалі від 16.03.2011 року, надати докази на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, останнім не надані, тоді як наявні матеріали справи ставлять під сумнів відповідність постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 обставинам справи.

Таким чином, суд вважає, що дії працівника відповідача - інспектора ДПС Жовтневої роти УДАІ ГУМВС України молодшого сержанта міліції ОСОБА_3Ю, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП є неправомірними, що виступає підставою для скасування, винесеної відносно нього постанови від 10.03.2011 року про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 11,158-163,167 КАС України, суд,

П о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до УДАІ УМВС України в Миколаївській області про визнання дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 10.03.2011 року про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити повністю.

Дії інспектора ДПС Жовтневої роти УДАІ ГУМВС України молодшого сержанта міліції ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., - визнати неправомірними.

Постанову інспектора ДПС Жовтневої роти УДАІ ГУМВС України молодшого сержанта міліції ОСОБА_3 від 10.03.2011 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., - скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Бібік