Справа № 2а-107/10/0614
Суддя: Тимошенко А.О.
Дата ухвалення: 2010-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-107/10/0614
Провадження № без н/п
П О С Т А Н ОВ А

І м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2010 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Єнько Т.А..

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання донарахувати і виплатити допомогу на оздоровлення,-

встановив:

09 грудня 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради в якому просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради неправомірними та зобовязати його донарахувати і виплатити щорічну допомогу на оздоровлення, передбачену ст. 48 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в наступних розмірах:

за 2008 рік в розмірі 2605 гривень;

- за 2009 рік в розмірі 3130 гривень.

В судовому засіданні позивач позов підтримав га пояснив, що він є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, як ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС. Маг 2 групу інвалідності, яка пов'язана з ліквідацією наслідків аварії. У зв'язку з цим, відповідно до статті 48 ЗУ Про статує та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, йому щорічно повинна виплачуватись допомога на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Така допомога йому виплачувалась в липні 2008 року та жовтні 2009 року, але в розмірі по 120 гривень. У зв'язку з цим просить позов його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала га пояснила, що для звернення до суду встановлений строк в один рік, а тому позивач не має право ставити питання про нарахування йому допомоги на оздоровлення за 2008 рік. Вимога про донарахування допомоги за 2009 рік є безпідставною, оскільки відповідно до статті 48 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вона виплачується в розмірі, встановленому КМУ. У зв'язку з цим просить в позові відмовити.

Суд. заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, вважає що позов не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 2). Він є інвалідом 2 групи та втратив 80% професійної працездатності (а.с. 5). Захворювання,

внаслідок якого позивач втратив працездатність та отримав інвалідність, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 6). У зв'язку з цим він має право на щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до статті 48 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 48 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції до 01.01.2008 року, інвалідам 2 групи щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 48 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено в наступній редакції: «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України». Така редакція статті почала діяти з 01.01.2008 року. Розмір щорічної допомоги на оздоровлення встановлений постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Для інвалідів 2 групи він становив 120 гривень.

Однак рішенням Конституційного Суду України № 10 рп-2008 від 22 травня 2008 року були визнані неконституційними зміни, які внесені до статті 48 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і ця стаття знову почала діяти в тій редакції, яка була чинна до 01.01.2008 року. Отже позивач з 22.05.2008 року мав право отримати допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Не дивлячись на це. Управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради в липні 2008 року виплатило ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення в розмірі 120 гривень, хоча станом на липень 2008 року мінімальна заробітна плата становила 525 гривень. Виходячи з цього допомога на оздоровлення в 2008 році повинна була становити 2725 гривень (545 гривень х 5). Недоплаченими залишились 2605 гривень (2725 гривень - 120 гривень).

Про порушення свого права позивач дізнався саме в липні 2008 року, коли йому була виплачена допомога на оздоровлення в розмірі 120 гривень. З цього часу він мав річний строк для звернення до суду, який закінчувався в липні 2009 року. З позовом ОСОБА_1 звернувся 09.12.2009 року. Отже він пропустив строк звернення до суду. На підставі цього суд відмовляє йому у задоволенні позову в частині визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання донарахувати і виплатити допомогу на оздоровлення за 2008 рік. оскільки представник відповідача заявила в судовому засіданні про застосування наслідків пропуску строку зверення до суду.

Стосовно визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання донарахувати і виплатити допомогу на оздоровлення за 2009 рік судом встановлено, що згідно статті 71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Ця стаття розповсюджується і на виплату допомоги на оздоровлення відповідно до етапі 48 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В 2009 році відповідачу також була виплачена допомога на оздоровлення в розмірі 120 гривень, що відповідає розміру, встановленому

Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, дії відповідача є правомірними, а тому суд відмовляє позивачу у задоволенні позову в частині визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання донарахувати і виплатити допомогу на оздоровлення за 2009 рік за безпідставністю,

Керуючись ст. ст. 6, 11, 17, 18, 69, 70, 71, 94, 158, 160-163 КАС України, на підставі ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік», Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,-

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради в частині визнання дій неправомірними та зобовязання донарахувати і виплатити допомогу на оздоровлення за 2008 рік у звязку з пропущенням строку звернення до суду.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради в частині визнання дій неправомірними та зобовязання донарахувати і виплатити допомогу на оздоровлення за 2009 рік у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до Малинського районного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_3