Справа № 22-а-58/12
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2012-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № Провадження №22-а-58/12 22-а/1090/4822/12 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія100Доповідач у 2 інстанціїОлійник
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2012 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-судді Олійника В.І.,

суддів: Рудніченко О.М., Фінагєєва В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква, про визнання права на проведення перерахунку доплати до пенсії та зобовязання провести перерахунок і виплату доплати за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, -

в с т а н о в и л а :

Позивачка у квітні 2010 року звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивона має право як непрацюючий пенсіонер на доплату до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, але відповідачем вказана доплата проводиться в значно нижчому розмірі. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд провести перерахунок та виплату до пенсії відповідно до ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобилської катастрофив розмірі однієї мінімальної заробітної плати визначеної відповідною статтею Закону України Про Державний Бюджет Українина відповідний рік, починаючи з 22 травня 2008 року.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на проведення перерахунку доплати до пенсії відповідно до вимог ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобилської катастрофи за проживання на території радіоактивного забруднення за період починаючи з 22 травня 2008 року.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква Київської області провести перерахунок доплати до пенсії та провести виплату ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за проживання на території радіоактивного забруднення відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита виплату, встановивши її розмірі однієї мінімальної заробітної плати визначеної відповідною статтею Закону України Про державний бюджет Українина відповідний рік, починаючи з 22 травня 2008 року.

Стягнено з Управління Пенсійного Фонду України у місті Біла Церква на користь ОСОБА_2 37 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 червня 2010 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області як непрацюючий пенсіонер.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка зареєстрована і постійно проживає в м.Біла Церква, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23 липня 1991 року віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до ч.2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем виплачувалась доплата до пенсії відповідно до вимог постанови КМ України № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

Позивачка оспорюючи дії відповідача вважала, що вона отримувала доплату значно нищу, ніж це передбачено ч.2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ч.2 ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суперечить вимогам ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" дію положень ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 2008 рік були призупинені в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року за № 10-рп визнано неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2008 рік", зокрема п. 28 розділу 2 зазначеного Закону, яким було призупинено дію ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції приймаючи постанову про задоволення позову частково, обґрунтовано виходив з положень ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку доплати до пенсії, передбаченої ст.39 Закону, наведеного вище, застосуванню підлягають саме положення вказаного закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також, колегія суддів погоджується із правомірністю висновку суду першої інстанції щодо того, що позов підлягає задоволенню в межах строку позовної давності, встановленої ЦПК України (діючий на той час), тобто за три роки.

Проте колегія суддів не може погодитися із висновком суду щодо стягнення з Управління Пенсійного Фонду України у місті Біла Церква на користь ОСОБА_3 37 грн. судових витрат.

За таких підстав апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква, про визнання права на проведення перерахунку доплати до пенсії та зобовязання провести перерахунок і виплату доплати за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині стягнення з Управління Пенсійного Фонду України у місті Біла Церква на користь ОСОБА_3 37 грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст.197, 198, 201, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Біла Церква Київської області задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2010 року скасувати в частині стягнення з Управління Пенсійного Фонду України у місті Біла Церква на користь ОСОБА_2 37 грн. судових витрат.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: