Справа № 545/711/15-а
Суддя: Гальченко О. О.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/711/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" червня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Гальченко О.О.,

при секретарі Перепадченко Я.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за уточненим адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ м. Полтава про визнання дій службової особи ІДПС ГДПС ВДАІ м. Полтава ОСОБА_2 неправомірними та протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 12.03.2015 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання дій службової особи неправомірними та протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення, на виконання ухвали судді від 13.03.2015 року надав 30.03.2015 року уточнену позовну заяву. Послався в позові на те, що 03.03.2015 року він рухався на своєму автомобілі НОМЕР_1 по вул. В. Тирнівській м. Полтави від вул. Г.Сталінграду в напрямку вул. Калініна. Навпроти Автовокзалу проїхав регульований пішохідний перехід в крайній лівій смузі на зелений колір світлофору та зупинився зразу за ним, оскільки спереду стояла грузова газель, а попереду неї кільцевий автобус. Які збиралися повернути на вул. Калініна та зупинились на червоний сигнал світлофору. Дочекавшись зеленої стрілки на ліво, він повернув та був зупинений інспектором ДАІ прапорщиком міліції - ОСОБА_2, який його звинуватив у порушенні п.8.7.3.; 8.10. ПДР України. А саме, проїзд на заборонений сигнал світлофора. Він попрохав інспектора надати докази порушення. Йому було запропоновано переглянути так звані «відеодокази» на побутовій відеокамері «Sony», який тримав його колега. А зйомка велася на відстані близько 100 м. та з кутом огляду 35-45 градусів. Він пояснив службовій особі ОСОБА_3, що рухався виключно на зелене світло світлофора з дотриманням ПДР, жодного заборонного сигналу світлофора не порушував, і взагалі не знає про яке порушення йдеться, якщо його зупинили по вул. Калініна, 59, а порушення нібито скоїв по вул. В.Тирнівській. Свої пояснення по суті про те, що їхав виключно на зелений сигнал світлофора підтримує, а дії працівників ДАІ вважає неправомірними по відношенню до себе, записав у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме на додатковому аркуші, який залишився у інспектора.

Відповідно Наказу № 77: п.12.3. Оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, проводиться після обробки інформації, що міститься на електронних носіях, особою, яка відповідальна за роботу цього технічного засобу. Зазначена особа робить роздруківки матеріалів фото-, кінозйомки чи відеозапису, перевіряє транспортний засіб по автоматизованій інформаційно-пошуковій системі "Автомобіль" для встановлення власників або співвласників транспортних засобів, фотокартку передає до підрозділу з адміністративної практики для реєстрації. Крім того, розглянувши справу відповідач перевищив службові повноваження , тому що п.12.4. Наказу № 77 прямо передбачає, що у випадках, передбачених п.12.3 цього наказу - Інспектори з адміністративної практики Державтоінспекції МВС або особи, які виконують їх обов'язки, складають картку обліку про адміністративне правопорушення, розглядають матеріали адміністративної справи згідно із ст. 258, 276, 278 КУпАП та виносять постанову в справі про адміністративне правопорушення. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відповідач не є інспектором з адмінпрактики, жодного документа який би вказував на те, що він не є особою, яка виконує обов'язки інспектора з адмінпрактики надано не було і в матеріалах справи про це не вказано.

Відповідно до п. 2.13. Інструкції «З організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», до протоколу, складеного з використанням показань технічних приладів, долучаються фото-, відео або інші матеріали, на яких зафіксовані показання цих приладів. Ні в протоколі, ні в постанові у справі про адміністративне правопорушення, даних про допуск даного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні, повірку, сертифікат відповідності, похибки при вимірюваннях немає, що робить вимірювання незаконним у відповідності до ст. 10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вважає, що вказана вище постанова в справі про адміністративне правопорушення від 3 березня 2015 року серії ПС №332666 винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Це підтверджується наступним : серед матеріалів про адміністративне правопорушення, яке він начебто скоїв, є протокол про адміністративне правопорушення серії ПС№ 332666, зміст якого не відповідає дійсності, обставинам справи, та вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а також описує неіснуюче адміністративне правопорушення.

Ст. 256 КУпАП передбачає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ( у разі її виявлення ); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Працівник ДАІ зазначив у протоколі(серія АП1№072189), що він складений З березня 2015 р. в 11 год. 00 хв. в м. Полтава по вул. Калініна, хоча фактично протокол складався на місці зупинки автомобіля, яким він керував, тобто по вул. Калініна 59. Більше того, по інформації, яка вказана в протоколі, місце так званого порушення , вказано вул. Великотирнівська ( без будь-якого номеру ),протяжність вулиці 4 кілометри. Та також в постанові ( серія ПС2№ 332666 ) час так званого порушення вказано 10.53. що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП про зміст протоколу про адмінправопорушення,та взагалі здорового глузду. Виходячи з наведеного, місце вчинення правопорушення в протоколі не вказано. Працівник ДАІ місцем вчинення правопорушення вказав м. Полтава по вул. Великотирнівська. Однак, протяжність цієї вулиці в м. Полтаві 4 кілометри і на ній розташовано 10 світлофорів. За таких обставин місце вчинення так званого правопорушення в протоколі не вказано, виходячи з наведеної в протоколі інформації його встановити неможливо, а тому його зміст не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Крім того, він попрохав інспектора пройти на місце та з»ясувати на місці. На що він відповів : «У мене ніг на кожного не вистачить.». Та зумів «на глаз» з відстані близько 100 м. та з кутом огляду 35-45 градусів встановити де він знаходився. Що грубо порушує п.1.6. розпорядження № 466 МВС України від 21.05.2009 року, в якому виключається складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушення. На його заперечення стосовно «відеодоказів», інспектор не відреагував. Та його вимогу не надав ніяких документів на відеокамеру, що грубо порушує : ст.10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Крім того, ані в протоколі, ані в постанові у справі про адміністративне правопорушення не наведено даних про допуск даного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні, повірку, похибки при вимірюваннях, робить вимірювання незаконними у відповідності до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». А в постанові взагалі не вказується на основі яких доказів вона винесена. Слід нагадати, що у відповідності до ст.10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій результат можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами

допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки. До того ж, у постанові відсутні вказівки на те, хто саме проводив фото фіксацію. Між тим, це повинно бути зафіксовано, тим більше, що у відповідності до п.12.4. до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які згідно до п. 1.21. Розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009 року вивчили та здали заліки з використання таких приладів і повинні знати складові частини, технічні характеристики та порядок використання технічних засобів та технічних приладів, які застосовуються для виявлення порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху. Тому, при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників. Це також говорить про порушення нормативних актів МВС при фіксації порушень, та перешкоджає застосуванню її результатів для притягнення осіб до адміністративної відповідальності. Наказ МВС України від 01.03.2010 року № 33 «Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах ДАІ МВС для виявлення та фіксування порушень ПДР» містить виключний перелік технічних засобів, якими можуть користуватися співробітники ДАІ, та ніяких фото- та відео- камер він не передбачає.

Вважає, що інспектор Маркелов Ю.О. навмисно порушив вимоги наказів та закону, використавши побутову відеокамеру невідомого походження і не маючу жодного державного офіційного документа на неї. Звинувативши його в порушенні ПДР, інспектор грубо порушує його права на захист. Також, він попрохав інспектора надати йому карточку маршруту патрулювання. В грубій формі він відповів, що нічого не винен, що є грубим порушенням «Інструкції про діяльність підрозділів Дорожньо-патрульної служби».

Вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності від 03.03.2015 року за ч.2 ст. 122 КУпАП необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам повноважень. Також, під час винесення постанови не дотримано вимоги ст.245, 276, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Вказане свідчить про те, що працівник ДАІ розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, тобто відсутності доказів його вини, та упереджене ставлення до нього, заради галочки перед начальством ( або статистики ). Оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними. Також, інспектор відмовився зупиняти та притягнути як свідка в справі пішохода, який перебігав дорогу поперед його машини поза межами пішохідного переходу.

Прохав визнати дії службової особи ІДПС ГДПС ВДАІ м. Полтава прапорщика міліції ОСОБА_2 з притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності неправомірними та протиправними. Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 332666 від 3 березня 2015 року складене інспектором ІДПС ГДПС ВДАІ м. Полтава прапорщиком міліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, надавши можливі докази на його підтвердження. Вказав, що правила дорожнього руху не порушував, проїхав перехрестя на зелений сигнал світлофора. В протоколі не вірно зазначено час вчинення порушення ( 11-00год., а фактично час -10-53год. ), відсутня прив»язка № будинку по вул. В. Тирнівській. Не зазначено № відеокамери, сертифікат відповідності як це передбачено ст. 10-15 ЗУ «Про метрологію…», ст.256 КУпАП. Дії інспектора вважає неправомірними, так як він не до кінця виявив обставини вчинення ним правопорушення, відмовився на його прохання здійснити виміри відстаней на місці та пройти на місце вчинення порушення. Фіксування скоєння ним порушення було здійснено з порушеннями вимог закону, так як відеокамера не є належною технікою для такого фіксування. Щодо переглянутого відеодоказу наполягав, що на заборонений сигнал світлофору не їхав. Дещо плутався у своїх показах та відповідях на запитання суду по суті обставин позову.

Представник відповідача УДАІ УМВС України у Полтавській області - ОСОБА_5 ( а. с. 40 ) позов не визнала, надавши письмові заперечення на позов, пославшись на те, що при складанні протоколу та при винесенні постанови про накладення стягнення на ОСОБА_4 інспектором ДАІ не допущено жодних порушень, що встановлено згідно висновку службової перевірки від 16.03.2015 року. Вимогу скасувати постанову позивач не обґрунтував і відповідні докази не надав. Під час розгляду справи інспектор ДПС врахував, що порушення ПДР не призвело до тяжких наслідків, на порушника було накладено стягнення штраф у мінімальному розмірі, передбаченому ст. 122 ч.2 КУпАП. Прохала відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, відеодоказ наданий представником відповідача, матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, в даному випадку на орган ДАІ.

Між тим, позивачем не надано суду доказів на підтвердження обставин, на які він посилається.

Як вбачається із матеріалів справи, то відповідачем надано суду достатньо обґрунтованих доказів в спростування обставин, на які посилається позивач.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні уточненого позову ОСОБА_1 про визнання дій службової особи ІДПС ГДПС ВДАІ м. Полтава ОСОБА_2 неправомірними та протиправними, скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення відмовити за безпідставністю.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова надрукована суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя ОСОБА_6