Справа № 22-а-15868/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія100Доповідач у 2 інстанціїОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-судді Волохова Л.А.,

суддів: Олійника В.І., Панасюка С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області про стягнення державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що вона є інвалідом 3 групи, потерпілою від наслідків аварії на ЧАЄС 1 категорії та отримує пенсію по інвалідності. Посилалася на ст.50, чт.4 ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи, якими визначено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів 3 групи не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком; особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком інвалідам 3 групи.

Вказувала, що відповідач нараховує та виплачує їй пенсію в неналежному розмірі, в звязку із чим в квітні 2010 року вона звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст.50, ч.4 ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але відповідач відмовив їй у проведенні такого перерахунку листом від 30 квітня 2010 року №169/М-3. Вважала, відмову відповідача незаконною та такою, що порушує її конституційні права, вказувала, що розмір невиплаченої їй пенсії складає 94484,14 грн.

Позивачка просила стягнути із відповідача на її користь в рахунок невиплаченої державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю 94484,14 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10 серпня 2010 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право на отримання державної пенсії в розмірі не менше шести мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиіз правом на послідуючий перерахунок в звязку із зміною розміру мінімальної пенсії за віком.

Стягнуто із управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області на користь ОСОБА_3 80226,87 грн. (вісімдесят тисяч двісті двадцять шість грн. 87 коп.).

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є інвалідом 3 групи, потерпілою від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області, і отримує пенсію по інвалідності, призначену згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст.49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч.4 ст.54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3 групі інвалідності ніж 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст.50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі: інвалідам 3 групи 50% мінімальної пенсії за віком.

Позивачка, оспорюючи дії відповідача, вважала, що вона отримує державну та додаткову пенсію в розмірі, значно нижчому, ніж передбачено ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в звязку з чим і звернулася до суду за захистом своїх прав. Посилалася на те, що відповідачем безпідставно при нарахуванні пенсії застосовуються не норми вищевказаного закону, а підзаконні нормативні акти, якими є постанови Кабінету Міністрів України, які звужують обсяг прав в сфері пенсійного забезпечення, гарантовані йому відповідним законом.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про порушення відповідачем норм ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 Деякі питання соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита від 17 липня 2008 року № 654 Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету суперечать вимогам ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 Про незалежність судової влади зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивач має право на перерахунок державної та додаткової пенсій відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами і при вирішенні даного спору підлягають застосуванню саме положення ст.ст. 50, 54 Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також, колегія суддів погоджується із правомірністю висновку суду першої інстанції щодо того, що позов підлягає задоволенню в межах строку позовної давності, встановленої ЦПК України (діючий на той час), тобто за три року. Разом з тим, суд першої інстанції визначаючи період за який мала бути стягнута із відповідача на користь позивача різниця між нарахованою та виплаченою основної та додаткової пенсії, відповідно до ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз 18 червня 2007 року по 18 червня 2010 року, не врахував, що рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 було постановлено 09 липня 2007 року та №10-рп/2008 було постановлено 22 травня 2008 року, а тому таке нарахування слід проводити з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 18 червня 2010 року.

Тому, враховуючи положення ст.257 ЦПК, Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 рік та з 22 травня 2008 року по 18 червня 2010 року з врахуванням вже виплачених за цей період коштів.

Крім того, колегія суддів не може погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 80226,87 грн., як недоплаченої суми основної та додаткової пенсії, оскільки вчинення цієї дії щодо нарахування, перерахунку та виплати конкретних сум з урахуванням раніше виплачених сум є виключною компетенцією тільки управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області.

Відповідно до ст.201 КАС України підставою для зміни судового рішення є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права, тому, з врахуванням вимог закону постанову суду необхідно змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення суду в такій редакції:

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії по 3 групі інвалідності відповідно до ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановивши її на рівні 6 мінімальних пенсій за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановивши її на рівні 50% від мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, за період з 07 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 18 червня 20010 року.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 201, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 серпня 2010 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в такій редакції:

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії по 3 групі інвалідності відповідно до ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановивши її на рівні 6 мінімальних пенсій за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановивши її на рівні 50% від мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, за період з 07 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 18 червня 20010 року.

В іншій частині рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 серпня 2010 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

ГоловуючийОСОБА_4
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_5