Справа № 565/541/15-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Демчина Т.Ю.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"23" червня 2015 р. Справа № 565/541/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "20" травня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області про зобов"язання перевести на інший вид пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року до суду звернулась ОСОБА_3 з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську Рівненської області з вимогою зобов'язати відповідача перевести її з 07.04.2015 року на пенсію по втраті годувальника. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачка перебуває на обліку в УПФ м.Кузнецовська та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку. Її чоловік ОСОБА_4 помер, на час його смерті позивачка перебувала на його утриманні.

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20.05.2015 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області призначити ОСОБА_3 пенсію у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_4 з 08 квітня 2015 року, перевівши її з пенсії за віком.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», непрацездатними членами сім'ї померлого годувальника вважаються чоловік (дружина) у разі досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, а цією нормою встановлено пенсійний вік для жінок, які народились у період з 01.10.60 р. по 31.03.61 р. - 59 років 6 місяців. На час звернення із заявою про переведення на інший вид пенсії позивачка такого віку не досягла, у зв'язку з чим у такому переведенні їй було відмовлено.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явилися. Про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПФУ в м.Кузнецовськ та отримує пенсію за віком. Згідно довідки УПФУ в м. Кузнецовськ № 490 від 02.04.15 р., пенсію призначено із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. ОСОБА_4 помер 28.03.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ № 163445.

Згідно довідки УПФУ в м.Кузнецовськ № 489 від 02.04.2015 р., ОСОБА_4 перебував на обліку в УПФУ в м.Кузнецовськ і отримував пенсію за віком по Списку № 1 по день смерті. З довідок виданих відповідачем вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_4 значно перевищує розмір пенсії його дружини.

08.04.2015 року позивачка звернулася до УПФУ в м. Кузнецовськ про переведення її з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Листом від 10.04.2015 року за вих. № 886/с-25 УПФУ в м. Кузнецовськ відмовлено ОСОБА_3 у переведенні на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Таку відмову обґрунтовано тим, що у розумінні ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вона на даний час не є непрацездатним членом сім'ї померлого чоловіка, оскільки не досягла пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, що для осіб, до категорії яких по даті народження належить позивачка, складає 59 років 6 місяців.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що до пенсіонерів за віком віднесені особи, яким відповідно до законодавства призначена пенсія за віком, у тому числі, із зменшенням пенсійного віку згідно ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членами сім'ї вважаються, крім інших категорій осіб, чоловік (дружина), якщо вони досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року.

З копії паспорта позивача встановлено, що вона народилась 28.11.1960 року.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Враховуючи, що Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" чітко встановлено, що чоловік (дружина) вважається непрацездатним членом сім'ї, якщо така особа є інвалідом або досягла пенсійного віку, а позивач не є інвалідом, не досягла пенсійного віку встановленого ст.26 цього Закону, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем правомірно було відмовлено позивачу в призначенні пенсії по втраті годувальника.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що, отримавши пенсію за віком, ОСОБА_3 набула статусу пенсіонера за віком, незалежно від досягнення встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» віку.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що поняття непрацездатного члена сім'ї згідно норми ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" обумовлює, зокрема, обов'язкове досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, а не просто наявність статусу пенсіонера.

Право на призначення пенсії по втраті годувальника позивач набуде 28.05.2020р. згідно ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області задовольнити.

Постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "20" травня 2015 р. скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.О. Зарудяна

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,34400

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Кузнецовськ Рівненської області м-н.ОСОБА_4,25-А, м.Кузнецовськ, Рівненська область, 34400

- ,