Справа № 22-а-15944/11
Суддя: Олійник В. І.
Дата ухвалення: 2011-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія100Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

Іменем України

18 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-судді Волохова Л.А.,

суддів: Олійника В.І., Панасюка С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на рішення Таращанського районного суду Київської області від 07 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що вона є потерпілою від аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи та є пенсіонером, а тому згідно із ст. 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, їй, як інваліду 2 групи, передбачена пенсія в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком.

У звязку з тим, що призначена їй державна пенсія не відповідає вимогам ст.54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відповідач відмовив їй в проведенні перерахунку пенсії згідно цього Закону, вона просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні, перерахунку та виплаті їй державної пенсії, відповідно до ст.ст. 54, 67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та зобовязати відповідача призначити та виплачувати їй пенсію, згідно ст.54 Закону, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, з послідуючим перерахунком та виплатою, починаючи з липня 2007 року.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 07 вересня 2010 року позов задоволено частково.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області провести перерахунок та виплату державної пенсії ОСОБА_3 відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, визначеної на підставі ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за період з 01 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2005 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується наявними в справі письмовими доказами.

Відповідно до ст. 49 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч.4 ст.54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності ніж 8 мінімальних пенсій за віком.

Позивачка, оспорюючи дії відповідача, вважав, що вона отримує державну в розмірі, значно нижчому, ніж передбачено ст. 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в звязку з чим і звернулася до суду за захистом своїх прав. Посилалася на те, що відповідачем безпідставно при нарахуванні пенсії застосовуються не норми вищевказаного закону, а підзаконні нормативні акти, якими є постанови Кабінету Міністрів України, які звужують обсяг прав в сфері пенсійного забезпечення, гарантовані йому відповідним законом.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про порушення відповідачем норм ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова Кабінету Міністрів України № 654 Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету суперечить вимогам ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 Про незалежність судової влади зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивачка має право на перерахунок державної відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза період з 01 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року, оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами і при вирішенні даного спору підлягають застосуванню саме положення ст. 54 Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При таких обставинах, коли судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області залишити без задоволення.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 07 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_4
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_5