Справа № 2-а-2171/07/0206
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2013-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-2171/07/0206
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
31 липня 2013 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Вінницького апеляційного адміністративного суду Смілянець Е. С., перевіривши матеріали апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 на постанову Замостянського районного суду м.Вінниці від 29 березня 2007 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення, -

В С Т А Н О В И В :
Постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 29.03.2007 року вказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, військова частини НОМЕР_1 оскаржила його в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області. Крім того, разом з матеріалами апеляційної скарги скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового акту.

Мотивуючи зазначене клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, апелянт зауважив, що підставою пропуску строку слугувала відсутність коштів для оплати державного мита та велика кількість подібних справ, внаслідок чого апелянт не мав змоги від слідкувати надходження всіх рішень прийнятих не на користь військової частини. Відтак, на думку скаржника, останній був позбавлений можливості вчасно звернутись до суду з апеляційною скаргою.

Апеляційний суд Вінницької області ухвалою від 25.05.2010 року відмовив апелянту у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Замостянського районного суду м.Вінниці від 29.03.2007 року, з підстав неповажності причин пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, в подальшому за результатом касаційного розгляду, Вищий адміністративний суд ухвалою від 04.07.2013 року скасував рішення суду апеляційної інстанції, та направив дану справу для продовження розгляду. Мотивуючи свою позицію, суд касаційної інстанції посилався на відсутність в матеріалах справи доказів щодо належного повідомлення скаржника про час та місце розгляду справи у суді першої інстанції, а також доказів отримання відповідачем копії рішення суду першої інстанції, що в свою чергу виключало можливість своєчасного подання апеляційної скарги.

Враховуючи, наведені обставини вказана апеляційна скарга ВЧ НОМЕР_1 надійшла до розгляду до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Перевіривши додержання особою, яка подала апеляційну скаргу, вимог статей 185-187 КАС України, та беручи до уваги висновки судів попередніх інстанцій, приходжу до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без руху, з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 186 КАС України, (що діяла на момент прийняття рішення) заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Як досліджено з матеріалів справи, оскаржувана постанова Замостянського районного суду м. Вінниці від 29.03.2007 року винесена у відкритому судовому засіданні, за участю представників сторін.

У відповідності ж до положень частини 3 статті 167 КАС України (діючої на момент ухвалення оскаржуваної постанови) копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається особі, яка бере участь у справі, але не була присутня в судовому засіданні.

Надаючи правову оцінку доводам апелянта, слушною є позиція суду касаційної інстанції про відсутність в матеріалах справи доказів щодо належного повідомлення скаржника про час та місце розгляду справи у суді першої інстанції, а також доказів отримання відповідачем копії рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, вважаю за необхідне зауважити, що в матеріалах справи міститься ухвала Замостянського районного суду м.Вінниці від 16.09.2008 року про роз`яснення оскаржуваного судового рішення від 29.03.2007 року, при цьому зазначене питання розглядалось у відкритому судовому засіданні за участю представника апелянта, що є беззаперечним свідченням про обізнаність скаржника як з існуванням оскаржуваної постанови суду від 29.03.2007 року, так і безпосередньо з її змістом, про що свідчать відповідні заперечення ВЧ НОМЕР_1 (а.с.30).

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу потрібно залишити без руху, запропонувавши апелянту протягом тридцяти днів з моменту отримання даної ухвали надати до Вінницького апеляційного адміністративного суду відповідне обґрунтоване клопотання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 29.03.2007 року, з моменту роз`яснення вказаного судового рішення від 16.09.2008 року до моменту подачі відповідачем апеляційної скарги 27.02.2009 року.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає підстави пропуску строку апеляційного оскарження, вказані апелянтом в апеляційній скарзі, не підтвердженими належними доказами, що не надає можливості встановити їх поважність, а тому апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 слід залишити без руху.

На підставі зазначеного, керуючись ч. 1 ст. 108, ч.2 ст.186, ч.3, 4 ст.189 КАС України, -

У Х В А Л И В :
1. Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Замостянського районного суду м.Вінниці від 29 березня 2007 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення, - залишити без руху.

2. Запропонувати апелянту протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надати суду апеляційної інстанції докази на підтвердження поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 212 КАС України.

Суддя-доповідач Смілянець Е. С.