Справа № 813/3182/15
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 червня 2015 року № 813/3182/15

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Брильовський Роман Михайлович, ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України про зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Державної служби інтелектуальної власності України про зобовязання вчинити дії.

Відповідно до частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і пятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як видно з позовної заяви усі позовні вимоги позивача викладені не у відповідності до вимог частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

З цього приводу суд додатково зазначає, що пункти 1 та 2 позовних вимог за своєю суттю є заходами забезпечення позову, який регулюється положеннями статті 117, 118 Кодексу адміністративного судочинства України, тому такі вимоги не можуть бути позовними вимогами.

Що стосується пункту 3 позовних вимог, то суд зазначає, що надання доказів відповідно до пункту 5 частини 3 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України є правом особи, яка бере участь у справі. Згідно з статтями 69-75 докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи, постановивши відповідну ухвалу. Враховуючи наведене, суд зазначає, що зобовязання відповідача подати докази не може бути позовною позовною вимогою у відповідності до статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відносно пунктів 4 та 5 позовних вимог, суд зазначає, що питання призначення експертизи врегульовані статтею 81 Кодексу адміністративного судочинства України та її призначення теж не може виступати позовною вимогою.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому законодавством. Розмір судового збору визначається відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до підп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

З урахуванням вимог статті 6 цього Закону, суд зазначає, що з позовних заяв, що містять кілька вимог немайнового характеру, судовий збір справляється з кожної вимоги окремо.

Аналогічна позиція висвітлена в довідці «Про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами Закону України «Про судовий збір» (постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір»).

Як вбачається з позовної заяви позивач заявляє шість вимог немайнового характеру, однак судовий збір сплачений в сумі 73,08 грн як за одну позовну вимогу.

За вказаних обставин суддя приходить до висновку про необхідність залишити позовну заяву позивача без руху та надати строк для приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 106 КАС України, а саме: шляхом уточнення позовних вимог відповідно до вимог статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України та долучення до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору за усі позовні вимоги у відповідному розмірі.

Сплата судового збору здійснюється за наступними платіжними реквізитами: одержувач - УДКСУ у Залізничному районі м. Львова; ; банк одержувача - ГУ ДКСУ у Львівській області; МФО 825014; рахунок 4003; код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу судовий збір за подання позову до (вказати найменування відповідача).

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.106, 108, 165, Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України про зобовязання вчинити дії без руху.

Позивачу усунути недоліки позовної заяви в строк до 10 липня 2015 року.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п?яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Суддя Р.М. Брильовський