Справа № 263/1597/15-а
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/1597/15-а
Провадження № 2а/263/73/2015
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2015 року суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Шатілова Л.Г., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій щодо перерахунку пенсії неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И ЛА:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій щодо перерахунку пенсії неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що він знаходиться на обліку в УПФУ Жовтневого району м. Маріуполя, та отримує пенсію. Згідно посвідчення № НОМЕР_1 від 28 листопада 1995 року він має статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, а тому має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників війни. Також позивач у посвідченні № НОМЕР_2 від 25.03.1994 року має відмітку «Діти Війни». Позивач зазначив, що згідно довідки МСЄК він має другу групу інвалідності безстроково. У грудні 2014 року він звернувся до відповідача УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області з заявою про перерахунок пенсії з січня 2012 року по теперішній час, оскільки вважає, що відповідач при нарахуванні пенсії не включив в розрахунок потрібні доплати: як члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни учасника війни, згідно статусу «Діти війни», як інваліду ІІ групи. У відповіді УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя від 24.12.2014 року позивач дізнався, що розмір його пенсії був нарахований згідно довідки за період праці та отриманої заробітної платні з урахуванням страхового стажу 25 років 06 місяців 02 дня, тобто без будь-яких доплат, на які він, на його думку, має право, тому розмір його пенсії є низьким та дорівнює 1115,43 грн. Просив визнати неправомірними дії УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя та зобов`язати здійснити вірний перерахунок його пенсії з урахуванням всіх доплат, пільг, соціальних допомог (як члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни учасника війни), доплату згідно статусу «Діти Війни» (щомісячну доплату до мінімальної пенсії за віком в розмірі 30% від мінімальної пенсії, та доплату як інваліду ІІ групи) за період з 01.01.2012 року по теперішній час. Також просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 гривень, оскільки зазначає, що від противоправних дій УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя у нього погіршився стан здоров`я, він дуже сильно турбувався за розмір своєї пенсії, у зв`язку з чим погіршився його сон. Вказав, що не міг підтримувати стосунки з друзями та родичами, також на таку низьку пенсію позивач не міг лікуватися та підтримувати належний стан здоров`я.

Ухвалою суду від 06.02.2015 року при відкритті провадження у справі було залишено без розгляду позовні вимоги позивача за період з 01.01.2012 року по 05.08.2014 року на підставі вимог ст. 99 КАС України.

Представник відповідача надав до суду заперечення, в яких, не визнаючи поданий позов, зазначив, що 28 грудня 2011 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення». Пунктом 4 цієї постанови встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене ст. 6 Закону № 1295, проводиться у розмірі 7% прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. З 01.01.2014 року підвищення до пенсії позивачеві проводиться у встановленому цією постановою розмірі 66,43 гривень, і фінансується за рахунок коштів Державного бюджету. На виконання делегованих повноважень Кабінет Міністрів України з 24.04.2014 року запровадив у дію постанову № 112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення», якою вніс зміни до постанови № 1381. Вважає, що пенсійним органом правомірно було проведено нарахування доплати позивачеві як «дитині війни» у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 1381. Також у заперечення зазначено, що згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» № 1622 від 31.07.2014 року встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статей 5, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статей 6-1, 6-2, 6-3 та 6-4 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Зазначає, що на даний час позивачеві сплачується підвищення як «дитині війни» у розмірі 7% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатні. Щодо доплат за статус члена сім`ї померлого ветерана війни відповідач зазначив, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551, до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать, зокрема, один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні. ОСОБА_1 має статус члена сім`ї померлого військовослужбовця, що підтверджується довідкою, виданою Жовтневим військовим комісаріатом за № 4/286 від 28.01.1994 року, та посвідченням Серії НОМЕР_3 від 28.11.1995 року, виданим УПСЗН Жовтневого району м. Маріуполя. Листом УПСЗН Жовтневого району м. Маріуполя від 15.03.2012 року за № 01/10-0994 було повідомлено про реєстрацію шлюбу ОСОБА_1 (свідоцтво про шлюб від 22.03.2011 року Серії НОМЕР_4 ). З 01.04.2012 року позивачеві припинено сплату зазначеної надбавки до пенсії у зв`язку з реєстрацією шлюбу. У зв`язку з викладеним вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у їх задоволенні відмовити в повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до вимог статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до категорії дітей війни та знаходиться на обліку в УПФУ в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області як такий, що отримує пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення позивача.

Згідно з принципом верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 1, частина друга статті 3, частина друга статті 6, частина перша статті 8 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі за текстом постанови Спеціальний Закон) до дітей війни віднесені особи, які є громадянами України, яким на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років.

Відповідно до чинної редакції ст. 6 Спеціального Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% від мінімальної пенсії за віком.

На підставі ст. 7 Спеціального Закону фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було визначено жодних обмежень щодо застосування положень ст. 6 Спеціального Закону станом до 03 серпня 2014 року.

Натомість на підставі Закону України від 31 липня 2014 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набув чинності 03 серпня 2014 року, «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» були доповнені п. 6-7, за яким було встановлено, що з 01 січня 2014 року норми і положення ст.ст. 5, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 03 серпня 2014 року було надано повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір доплати до пенсії, передбачений ст. 6 Спеціального Закону, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджетів на 2014 рік.

При цьому за Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Так за п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», прийнятої з метою здійснення, починаючи з 2012 року, заходів щодо поетапного до 2015 року підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення, було встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 66,43 грн.

Таким чином, з урахуванням внесених змін у Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», які набули чинності 03 серпня 2014 року, починаючи з цієї дати застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», оскільки вказані зміни до порядку застосування положень ст. 6 Спеціального Закону були прийняті пізніше, тому мають пріоритет.

Тому, при визначенні розміру доплати до пенсії позивачеві, починаючи з 06 серпня 2014 року, слід керуватися розміром підвищення до пенсії, встановленим Постановою КМУ від 28 грудня 2011 року № 1381.

Зважаючи, що позивач отримує підвищення до пенсії в розмірі, визначеному п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», що становить 66,43 грн., тому його вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язання його зробити нарахування та виплату йому доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі викладеного вмотивування задоволенню не підлягають.

Також суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо здійснення доплат за статус члена сім`ї померлого ветерана війни, виходячи з наступного.

Згідно посвідчення від 28.11.1995 року № НОМЕР_1 позивач має пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, а також згідно посвідчення від 25.4.1997 року Серії НОМЕР_5 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників війни.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.

Відповідно до п.1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісті) або померли внаслідок поранення, контузій чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів. До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать, зокрема, один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.

Згідно з п. 4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

У зв`язку з тим, що Листом УПСЗН Жовтневого району м. Маріуполя від 15.03.2012 року № 01/10-0994 було повідомлено про реєстрацію шлюбу ОСОБА_1 (свідоцтво про шлюб від 22.03.2011 року Серії НОМЕР_4 ), УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя правомірно з 01.04.2012 року припинив сплату зазначеної надбавки до пенсії у зв`язку з реєстрацією шлюбу.
Відповідно до довідки МСЕК від 03.02.1998 року № 197045 ОСОБА_1 має другу групу інвалідності та отримує пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за віком.

За загальним правилом, встановленим статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та при наявності стажу не менше 15 років.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ передбачено, що право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Відповідно до ст. 19 зазначеного Закону пенсії за віком призначаються у розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров`я, внаслідок, зокрема, загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства).

Разом з тим статтею 29 передбачено, якщо у інвалідів є трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, то пенсія по інвалідності призначається в розмірі пенсії за віком при відповідному стажі роботи.

Згідно ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам I групи 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

З відповіді УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя від 24.12.2014 року № 15538/05 зазначено, що розмір пенсії ОСОБА_1 обчислюється з урахуванням його страхового стажу 25 років 06 місяців 02 дні та заробітної плати за період з 01.12.1984 року по 30.11.1989 року (60 місяців), та складає 1115,43 грн. З розрахунку вбачається, що відповідач при обчисленні пенсії керується положеннями статей 25, 27, 40 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому нарахування пенсії саме у такому розмірі є правомірним та обґрунтованим.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмовляє у їх задоволенні.

Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року, зі змінами, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не було доведено, що моральна шкода була завдана йому саме неправомірними діями відповідача.

Н підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 КАС України, -
П О С Т А Н О В И Л А:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій щодо перерахунку пенсії неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.Г. Шатілова