Справа № 2-а-11794/11/2218
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2013-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Спірідонова Т. В.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2013 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Ватаманюк Р.В.

судді: Залімський І. Г. Білоус О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров"я Хмельницької міської ради на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров"я Хмельницької міської ради про щомісячну допомогу по догляду за дитиною,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом про про стягнення заборгованості допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобов"язання вчинити певні дії.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2011 року позов задоволено частково, а саме: визнано неправомірними дії відповідача щодо невиплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачам в розмірі не меншому від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років в період з 08.01.2011 року по 10.10.2011 року; зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату позивачам грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період часу з 08.01.2011 року по10.10.2011 року включно, виходячи з розміру визначеного ст.43 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування у зв"язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими, народженням та похованням".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та у разі, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів

Відповідно до положень ст. ст. 197, 183-2 КАС України, суд проводить розгляд справи у порядку письмового провадження. За таких умов, згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має на утриманні дітину до 3-х років, що підтверджується свідоцтвоми про народження, видані 17.09.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького районного управління юстиції Хмельницької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми"встановлено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно статті 5 цього Закону всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника).

Статтею 3 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми"передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми"та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 23, 25 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені відповідні зміни до Закону України "Про держвану допомогусім"ям з дітьми" та Закону Українии"Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування у з"язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням". Зокрема , змінами до статті 13 Закону України "Про державну домогу сім"ям з дітьми" його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування у з"язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" було виключено статті 40- 44.

Пунктом 2 розділу 3 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України було передбачено, що розділ 2 цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином , з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вище зазаначені положення Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування у з"язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", а з 1 січня 2009 року- статті 13, 15 Закону України "Про державну домогу сім"ям з дітьми"

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім"ям з дітьми (далі - Порядок) був затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону України "Про державну домогу сім"ям з дітьми" (пункт 1 Порядку). Новий акт Уряду на виконання статті 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" не приймався.

За змістом пункту 17 цього Порядку право на виплату допомоги мають особи, зазначені в статті Закону України "Про державну домогу сім"ям з дітьми", яка на час винекнення спірних відносин поширювала свою дію щодо виплати допомоги лише на незастрахованих осіб.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 25.12.2012 року по адміністративній справі № 21-410а12.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно визначився з тим , що для вирішення спору стосовно виплати допомоги особі, яка застрахована у системі соціального загальнообов"язкового державного соціального страхування, в даному випадку такою особою є позивач, повинні застосовуватися норми спеціального закону (яким є Закон України Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування у з"язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням"), а тому, позовні вимоги позивача про стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, пілягають задоволенню, що і було вірно вирішено судом першої інстанції.

Доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та є необгрунтованими , у зв"язку з чим , суд апеляційної інстанціїприйшов до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги , відтак постанову суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі наведеного, враховуючи положення ст. 195 КАС України та беручи до уваги надане суду апеляційної інстанції право перегляду рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо вирішення заявлених вимог у спосіб, строках та межах визначених законом.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення і охорони здоров"я Хмельницької міської ради, -залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2011 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Залімський І. Г.

Білоус О.В.