Справа № 812/305/15
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 червня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/305/15

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Лиманюка М.А.

та

представників сторін:

прокурор - Постельга І.В.

від позивача - не прибув

від відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку справу за адміністративним позовом Прокурора Старобільського району Луганської області в інтересах держави в особі Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 3803,85 грн.,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Прокурора Старобільського району Луганської області в інтересах держави в особі Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період 01.07.2014 по 01.04.2015 в розмірі 3803,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності Старобільською районною державною адміністрацією18.04.2005. Перебував на податковому обліку в Старобільській ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області з 20.04.2005.

05.03.2015 за рішенням фізичної особи підприємця ОСОБА_1 проведено державну реєстрацію припинення підприємниць діяльності. За час здійснення підприємницької діяльності у відповідача, у звязку із не сплатою грошового зобовязання зі сплати єдиного соціального внеску за ІІ, ІІІ, ІV квартали 2014 року, виник податковий борг в розмірі 3803,85 грн.

На виконання вимог статті 25 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» податковим органом направлено на адресу відповідача податкову вимогу від 09.02.2015 № Ф-53, яка отримана останнім 24.02.2015. Дана вимога відповідачем не оскаржена.

У зв'язку з чим прокурор просить стягнути з відповідача - ОСОБА_1, заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період 01.07.2014 по 01.04.2015 в розмірі 3803,85 грн.

Прокурор у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві.

В судове засідання представник позивача не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника ОДПІ (а.с. 53).

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про визнання адміністративного позову, просив провести розгляд справи без його участі (а.с. 42).

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд прийшов до наступного.

Закон України від 08.07.2010 № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Законом № 2464 визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований фізичною особою підприємцем 18.04.2005 за № 2 000541 (а.с. 19).

05.03.2015 за № 4000541 до Єдиного державного реєстра юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 за власним рішенням (а.с. 26).

Перебував на обліку як платник податків та зборів в Старобільській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області з 20.04.2004, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 20.04.2005 № 136 (а.с. 8).

Пунктом 3-1 частини 1 статті 1 закону № 2464 визначено, що органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску) та забезпечує її реалізацію (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), та його територіальні органи.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України № 2464 облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообовязкового державного соціального страхування.

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників (частина 2 статті 5 Закону № 2464).

Згідно другого абзацу пункту 3 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 08 липня 2010 року № 2464 перереєстрація платників страхових внесків та застрахованих осіб не здійснюється. Пенсійний фонд спільно з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, проводить звірення платників страхових внесків у порядку, встановленому Пенсійним фондом спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, за погодженням із фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

ОСОБА_1 як фізична особа - підприємець з огляду на положення Закону № 2464 був платником єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 13.01.201 б/н та на підставі глави 1 розділу ХІV Податкового кодексу України фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) переведено на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 01 січня 2012 року (а.с. 57).

Пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону № 2464 передбачено, що платник єдиного внеску зобовязаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообовязкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового звязку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону № 2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

Відповідно до статті 1 Закону № 2464 мінімальний страховий внесок - це сума єдиного внеску, що визначається розрахунковою як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті.

Частиною 11 статті 8 Закону № 2464 встановлено, що єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Статтею 8 Закону України від 16.01.2014 № 719-VII «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати на 2014 рік у місячному розмірі 1218,00 грн. Таким чином, мінімальний страховий внесок у 2014 році у місячному розмірі становить 422,65 грн.

Згідно з абзацом 3 частини 8 статті 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи (абзац 5 частини 8 статті 9 Закону № 2464).

Відповідно до частини 11 статті 9 Закону № 2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Частиною 12 статті 9 Закону № 2464 встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Таким чином, відповідно до вимог Закону № 2464 ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності повинен був нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі єдиний внесок.

На підставі пункту 7 частини 1 статті 13 Закону № 2464 органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Частиною 4 статті 25 Закон № 2464-VІ передбачено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі, якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці дев'ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення норм Закону № 2464 не сплатив єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, у звязку з чим за ним утворилася заборгованість за період з 01.07.2014 по 30.04.2015 у загальному розмірі 3803,85 грн., що підтверджується карткою особового рахунку (а.с. 15).

Відповідно до вимог частини 4 статті 25 Закону № 2464 позивачем на підставі облікових даних з картки особового рахунку страхувальника сформована вимога від 09.02.2015 № Ф-53 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 7372,56 грн. (а.с. 10).

Вимога від 09.02.2015 № Ф-53 про сплату боргу (недоїмки) отримана відповідачем 24.02.2015, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 10 - зворотній бік).

Протягом десяти календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) відповідач суму заборгованості не сплатив, вимогу про сплату боргу (недоїмки) з органом доходів і зборів не узгодив та у судовому порядку не оскаржив.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 13 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та підпункту 20.1.19 пункту 20.1 татті 20 Податкового кодексу України органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги визнання відповідачем суми заборгованості зі сплати єдиного внеску, суд дійшов висновку, що позовні вимоги документально обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки прокурор та позивач звільнені від їх сплати у встановленому порядку, а статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 7, 9, 17, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Прокурора Старобільського району Луганської області в інтересах держави в особі Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 3803,85 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2014 по 30.04.2015 в розмірі 3803 (три тисячі вісімсот три) гривні 85 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2