Справа № 2а-13701/10/2070
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року м. Київ К/9991/130/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2011

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2011

у справі № 2а-13701/10/2070

за позовом Селянського фермерського господарства «ЛАН»

до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області

про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.08.2005 № /0 повністю та податкового повідомлення-рішення від 03.08.2005 № /0 в частині нарахування фінансових санкцій з податку на додану вартість в сумі 8570 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2011, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2011, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано незаконними та скасовано податкове повідомлення-рішення від 03.08.2005 № 000561700/0 повністю та податкове повідомлення-рішення № /0 в частині нарахування фінансових санкцій в сумі 8570,00 грн.

Лозівська ОДПІ у Харківській області подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову повністю. Посилається на порушення судами норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено такі обставини.

Підставою для визначення позивачу за податковим повідомленням-рішенням від 03.08.2005 № /0 податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 9653,31 грн., в т.ч. 3217 грн. основного платежу та 6435,54 грн. штрафних (фінансових) санкцій, слугували висновки перевірки, викладені в акті від 01.08.2005 № 106/26-104/22668709, про порушення вимог п. 1.2, п. 1.17 ст. 1, п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 1, п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4, п. 7.1 ст. 7, п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Підставою для визначення позивачу за податковим повідомленням-рішенням від 03.08.2005 № /0 фінансових санкцій з податку на додану вартість в сумі 8570,00 грн. слугували висновки перевірки про порушення позивачем вимог п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що полягало у заниженні податкового зобов'язання у спеціальній декларації за січень 2005 року в результаті порушення вимог ст. 9 Закону України «Про Державний бюджету України на 2005 рік», оскільки позивач при визначенні бази оподаткування податком на додану вартість операцій з поставки продукції виходив з договірної вартості, що є нижчою ніж фактичні витрати на її виготовлення за 2004 рік.

За позицією відповідача порушення полягали у тому, що позивач протягом 2004 року провів розрахунки за оренду земельних паїв вирощеним цього самого року врожаєм, в бухгалтерському обліку ці операції відобразив у січні 2005 року, однак при здійсненні перерахунку натуральної форми плати за оренду земельних паїв у грошову виходив з фактичної собівартості продукції, що склалась у 2002 році, оскільки у 2003 році внаслідок форс-мажорних обставин (стихійного лиха) загинули посіви.

Відповідач вважає, що позивач повинен був здійснювати перерахунок натуральної форми плати за оренду земельних паїв у грошову виходячи з фактичної собівартості визначених договором видів продукції, яка склалася у господарстві за минулий рік, тобто за 2004 рік, оскільки в бухгалтерському обліку виплати відображені в січні 2005 року.

Суди попередніх інстанцій не погодилися з такою позицією відповідача та зазначили, що відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України «Про проведення перерахунку обсягів натуральної та відробіткової плати за оренду земельної частки (паю) у грошову» від 23.04.1999 № 672 при проведенні перерахунку натуральної форми плати за оренду земельних паїв у грошову повинна братися до уваги собівартість продукції за минулий рік, тобто за 2003 рік.

Суд касаційної інстанції знаходить правильною позицію судів попередніх інстанцій, оскільки Постанова Кабінету Міністрів України «Про проведення перерахунку обсягів натуральної та відробіткової плати за оренду земельної частки (паю) у грошову» від 23.04.1999 № 672, передбачає, що перерахунок обсягів натуральної та відробіткової форм плати за оренду земельної частки (паю) у грошову проводиться виходячи з фактичної собівартості визначених договором видів продукції, робіт (послуг), яка склалася в господарстві за минулий рік. Оскільки розрахунки за оренду земельних паїв вирощеним цього самого року врожаєм проводились у 2004 році, то минулим роком був 2003 рік.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції знаходить обґрунтованими висновки судів про протиправність оспорюваних податкових повідомлень-рішень про нарахування відповідачем позивачу податкових зобов'язань з податку з доходів фізичних осіб та з податку на додану вартість, визначаючи базу оподаткування виходячи із собівартості продукції, яка склалася у господарстві за 2004 рік.

Підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою безпосередньо до Верховного Суду України у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В.Ланченко

Ю.І. Цвіркун