Справа № 320/3838/14-а(2а/320/153/14)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2015 рокусправа № 320/3838/14-а(2а/320/153/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Проценко О.А. Божко Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги Мелітопольської міської ради Запорізької області, комунального підприємства Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської міської ради Запорізької області
на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2014 року у справі №320/3838/14-а (2-а/320/153/14)
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до відповідача за участю третьої особи про Мелітопольської міської ради Запорізької області Комунального підприємства «Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської міської ради Запорізької області визнання нечинними та скасування рішень сесії міської ради,-
ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся з позовом до Мелітопольської міської ради Запорізької області, третя особа Комунальне підприємство «Мелітопольжитлосервіс» про визнання нечинними та скасування рішень 15 сесії шостого скликання Мелітопольської міської ради №1/19 від 28.11.2011р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» та №1/11 від 30.05.2012р. стосовно надання Комунальному підприємству «Мелітопольжитлосервіс» в постійне користування земельної ділянки по пр..50 річчя Перемоги, 49/2, площею 064 кв. м. для розміщення та експлуатації ринку.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2014 року позов задоволено.

Суд постановив: визнати нечинним рішення 15 сесії шостого скликання Мелітопольської міської ради Запорізької області №1/19 від 28.11.2011р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки».

Скасувати рішення 15 сесії шостого скликання Мелітопольської міської ради Запорізької області №1/19 від 28.11.2011р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки».

Визнати нечинним рішення 23 сесії шостого скликання Мелітопольської міської ради Запорізької області №1/11 від 30.05.2012 року стосовно надання Комунальному підприємству «Мелітопольжитлосервіс» в постійне користування земельної ділянки по пр..50 річчя Перемоги, 49/2 площею 964 кв. м. для розміщення ринку.

Скасувати рішення 23 сесії шостого скликання Мелітопольської міської ради Запорізької області №1/11 від 30.05.2012 року стосовно надання Комунальному підприємству «Мелітопольжитлосервіс» в постійне користування земельної ділянки по пр..50 річчя Перемоги, 49/2 площею 964 кв. м. для розміщення ринку.

Постанова суду обгрунтована тим, що рішення відповідача не можна визнати обґрунтованими та розсудливими, оскільки, звертаючись до ради з приводу виділення земельної ділянки, третя особа не надала проектну документацію на будівництво нового ринкового комплексу Комунального підприємства «Мелітопольжитлосервіс» та дані про конструктивні елементи будівлі чи інших споруд, на підставі яких є можливість зясувати дотримання будівельних норм та правил (ДБН В.2.2.-23-2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі», ДБН 360-92), а також норм Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» від 30.03.1994 року № 198, згідно яких в населених пунктах малі архітектурні форми (крім кіосків для продажу проїзних квитків на зупинках громадського транспорту) розміщуються за межею тротуару, пішохідних доріжок, але на відстані не менш ніж 1 метр, але не ближче ніж 5 метрів до проїзної частини доріг і вулиць. Документи, що підтверджують дотримання норм Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил охорони електричних мереж» від 4 березня 1997 р. № 209 також надано не було.

Крім того, суд дійшов висновку, що рішення відповідача не відповідають нормам Земельного кодексу України, зокрема ч.2 ст.123 ЗК України, оскільки у заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не йдеться про наявність необхідних додатків.

Крім того, як встановлено у судовому засіданні, узгодження місця розташування нового ринку з боку третьої особи - Комунального підприємства «Мелітопольжитлосервіс» з власником суміжного ринку позивачем ФОП ОСОБА_1 не проводилось, що свідчить про порушення прав останнього.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність рішення суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить названу постанову скасувати, в задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що план-схема ринку КП «Мелітопольжитлосервіс» на спірній земельній ділянці погоджена уповноваженими органами.

Вказано, що оскаржене рішення є правовим актом індивідуальної дії, з чітко визначеним адресатом і застосуванням відносно КП «Мелітопольжитлосервіс», права позивача вказаними рішеннями не порушено, а КАС України не передбачає можливості захисту від можливих порушень.

Крім того, зазначено, що судом першої інстанції позивачу безпідставно поновлено строк звернення до адміністративного суду та прийнятий додатковий адміністративний позов.

Третьою особою також подано апеляційну скаргу, у якій третя особа просить постанову суду скасувати, в задоволенні позову - відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано те, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки Мелітопольська міська рада виступає як суб'єкт цивільних правовідносин.

Крім того, вказано, що після початку розгляду справи по суті прийнятий додатковий адміністративний позов, що суперечить ст. 137 КАС України.

Також в апеляційній скарзі вказано, що висновок судово-технічної експертизи та пояснення експерта свідчать про те, що на теперішній час права позивача у зв'язку з виділенням КП «Мелітопольжитлосервіс» земельної ділянки не порушуються.

Позивач подав заперечення на апеляційні скарги, у яких просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, як закону та обгрунтовану.

Так, позивач вказує, що заява третьої особи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не відповідає нормам ст. 123 ЗК України.

Землевпорядна документація третьої особи не відповідає нормам ст.ст. 39, 198 ЗК України, зокрема відсутнє погодження суміжного землекористувача ОСОБА_1

Рішення суду, як вказує позивач, узгоджується з нормами ст.ст. 17, 137 КАС України.

В судовому засідання представник Мелітопольської міської ради Запорізької області апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі.

Представник КП «Мелітопольжитлосервіс» апеляційну скаргу третьої особи підтримав в повному обсязі.

Представник позивача проти задоволення апеляційних скарг відповідача та третьої особи заперечував.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги Мелітопольської міської ради Запорізької області та КП «Мелітопольжитлосервіс» слід задовольнити частково, виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, рішенням Мелітопольської міської ради Запорізької області від 28 листопада 2011р. №1/19 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Комунальному підприємству «Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської ради Запорізької області по пр..50 річчя Перемоги, 49/2 площею 0,9га для розміщення ринку в постійне користування за рахунок міських земель.

Рішенням Мелітопольської міської ради Запорізької області №1/11 від 30 травня 2012 року комунальному підприємству «Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської міської ради Запорізької області надано в постійне користування земельну ділянку по пр.. 50 річчя Перемоги, 49/2 площею 964кв. м. для розміщення та експлуатації ринку .

Судом також встановлено, що позивач є орендарем земельної ділянки, яка є суміжною із земельною ділянкою, що була надана КП «Мелітопольжитлосервіс» спірними рішеннями.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Порядок надання земельної ділянки комунальної власності у користування визначено ст.. 123 ЗК України.

Відповідно до ч.2 ст. 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як свідчить зміст заяви третьої особи, зареєстрованої відповідачем 18.11.2011 року за № 20/829 (т.2 а.с.84), названа заява нормам ст.. 123 ЗК України не відповідала.

Згідно висновку державної експертизи землевпорядної документації від 23.05.2012 року № 54, здійсненої Головним управлінням Держкомзему у Запорізькій області (т.2 а.с.84), заява третьої особи стосувалась «землі вулиць», «через ділянку проходять водопровід та лінія електромережі».

Ст. 39 ЗК України передбачено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Доказів стосовно того, що генеральний план населеного пункту (м.Мелітополь) передбачав розташування на території проспекту ім.. 50 річчя Перемоги ринку, відповідач не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що рішення Мелітопольської міської ради від 28.11.2011р. №1/19 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» не можна визнати законним та обгрунтованим, що є підставою для скасування названого рішення.

Згідно ч.6 ст.123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Відповідно до ч.ч.9, 10 ст. 123 ЗК України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Як зазначено вище, доказів дотримання вимог ст.. 39 ЗК України відповідач не надав.

Відповідні відомості були відсутні також у складі землевпорядної документації третьої особи, про що свідчить висновок державної експертизи землевпорядної документації від 23.05.2012 року № 54, в якому містяться наступні зауваження до землевпорядної документації (проекту землеустрою): «відсутнє погодження суміжного землекористувача ОСОБА_1І в порушення вимог ст. 198 ЗКУ. У разі незгоди суміжника прикласти рішення міськради про вирішення земельного спору або рішення суду (ст. 158-161 ЗКУ).

Кути повороту меж земельних ділянок не прив'язані до 2-х пунктів Державної геодезичної мережі (п. 2.4. Інструкції затвердженої наказом Держкомзему від 04.05.99 М 43). На кадастровому плані земельної ділянки визначити межі сервітутів 02.03.02 (право експлуатації ліній електропередачі та водоводу), 02.03.01 (право проходу та проїзду на велосипеді), обмеження 01.06.10 (заборона будівництва та розміщення стаціонарних споруд); зазначити про встановлення таких обмежень (обтяжень) в пояснювальній записці».

Підсумкова оцінка результатів державної експертизи полягала у наступному: «проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 0964 га по пр.. 50 річчя Перемоги, 49, м.Мелітополь, Запорізької області для розміщення та експлуатації ринку у постійне користування КП «Мелітопольжитлосервіс» не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, повертається на доопрацювання. Контроль за усуненням зауважень покладається на начальника відділу управління Держкомзему у м.Мелітополь Запорізької області і про наслідки повідомити Головне управління Держкомзему у Запорізькій області».

Доказів виправлення названих недоліків на момент прийняття відповідачем рішення від 30.05.2012 року № 1/11про надання земельної ділянки до суду не надано.

За таких обставин слід дійти висновку, що відповідач не довів обґрунтованості та правомірності названого рішення.

Виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції в частині скасування рішень Мелітопольської міської ради № 1/19 від 28.11.2011 року та № 1/11 від 30.05.2012 року є законним та обгрунтованим.

Доводи відповідача та третьої особи стосовно того, що названі рішення не порушують прав та інтересів позивача не приймаються судом, виходячи з такого.

Як встановлено судом та не спростовується матеріалами справи, ФОП ОСОБА_1 є суміжним землекористувачем стосовно земельної ділянки, виділеної третій особі, а отже, ОСОБА_1 має право вимагати відповідності рішень органів місцевого самоврядування нормативним актам, що регулюють права та обовязки суміжних землекористувачів, зокрема визначення меж земельної ділянки, сервитутів, тощо.

Слід також зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як пояснив позивач та не спростовано іншими учасниками, відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2003 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та Мелітопольською міською радою, діючого до 27 червня 2053 року, земельна ділянка передається під розміщення торгівельного майданчика. На той час були відсутні будь-які інші ринки, навколо переданої в оренду ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки. Відомості про таку забудову відсутні і в генеральному плані міста. ФОП ОСОБА_1, отримуючи ділянку для торгівлі, виходив з економічної доцільності такої діяльності.

Розташування на суміжній земельній ділянці іншого ринку суттєво впливає на результат господарської діяльності позивача та, відповідно, стосується інтересів останнього.

Посилання відповідача та третьої особи на порушення судом норм процесуального права не приймаються судом, виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 10, статті 25, пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради

Відповідно до пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

Системний аналіз положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (частини першої статті 10, статей 16, 17, 18, 25, 26 та інших) свідчить про те, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. Як суб'єкти владних повноважень органи місцевого самоврядування вирішують в межах закону питання в галузі земельних відносин.

Так, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 01.04.2010 № 10-рп/2010 положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності. Виходячи з викладеного, слід дійти висновку, що спір між сторонами є публічно - правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Доводи апеляційних скарг про те, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 137 КАС України, колегія суддів вважає помилковими, оскільки позивачем додатковий позов було подано 12.12.2012р. , до початку судового розгляду справи по суті, на стадії вирішення судом першої інстанції клопотань осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про скасування рішень Мелітопольської міської ради Запорізької області №1/19 від 28.11.2011р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», №1/11 від 30.05.2012 року в частині, що стосується надання Комунальному підприємству «Мелітопольжитлосервіс» в постійне користування земельної ділянки по пр..50 річчя Перемоги, 49/2 площею 964 кв. м. для розміщення ринку» є законним та обгрунтованим.

Що стосується висновків суду про визнання вказаних рішень нечинними, то такі висновки не відповідають нормам ст.. 171 КАС України, яка повязує нечинність рішення у формі нормативного акту з його існуванням у часі та можливістю застосування до правовідносин, які мали місце до визнання рішення протиправним у судовому порядку.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції про задоволення позову у повному обсязі не відповідає нормам процесуального права, що згідно ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду та часткового задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,202,205,207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Мелітопольської міської ради Запорізької області, комунального підприємства «Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської міської ради Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2014 року у справі №320/3838/14-а( №2-а/320/153/14) - скасувати.

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення 15 сесії шостого скликання Мелітопольської міської ради Запорізької області №1/19 від 28 листопада 2011 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки».

Визнати протиправним та скасувати рішення 23 сесії шостого скликання Мелітопольської міської ради Запорізької області №1/11 від 30 травня 2012 року стосовно надання Комунальному підприємству «Мелітопольжитлосервіс» Мелітопольської міської ради Запорізької області в постійне користування земельної ділянки по пр.50-річчя Перемоги, 49/2, площею 964 кв.м. для розміщення та експлуатації ринку.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.А. Божко