Справа № 162/802/15-а
Суддя: Труш В. О.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №162/802/15-а
Номер провадження 2-а/162/1246/2015
19 травня 2015 року смт. Любешів
Любешівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого- судді Труша В.О.,
за участю секретаря Гичук О.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Михалик Г.В.,
представника відповідача Динюка І.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій відповідача протиправними, зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах, -
У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі, в якому просить суд зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на шість років у відповідності до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як особі, яка постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення та станом на 01 січня 1993 року проживала в цій зоні не менше трьох років.
Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує положеннями статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також тим, що 06 листопада 2014 року йому виповнилося 54 роки і з 11.01.1982 року по 08.01.1987 року він проживав у селі Тоболи Камінь-Каширського району Волинської області, а з 10.01.1987 року по даний час проживає в смт. Любешів Волинської області, які відносяться до переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 року.
Позивач стверджує, що станом на 01 січня 1993 року він прожив у вказаній зоні понад 4 роки, тому має право на пенсію за віком, призначену на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на шість років.
Згідно доводів ОСОБА_1 цей факт підтверджується відомостями про його місце проживання (реєстрації), зазначеними у паспорті громадянина України та довідках уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), а також фактом надання йому статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 3 та видачею 25 жовтня 1993 року Волинською обласною державною адміністрацією відповідного посвідчення серії НОМЕР_1 .
В період часу з 08 грудня 1981 року по 24 липня 1992 року, як зазначає позивач, він працював бурильником Нижнє-Одеського управління бурових робіт об`єднання Комінефть, прирівняного до Крайньої Півночі, вахтовим методом, працюючи по 14 днів щомісяця, і місця свого постійного проживання не змінював.
Позивач зазначає, що у вказаний період протягом відпусток та між вахтового відпочинку тривалістю 14 днів він перебував в с. Тоболи Камінь-Каширського району та в смт. Любешів Волинської області, де проживає його сім`я ( дружина та двоє дітей), а після звільнення в липні 1992 року з роботи у Нижнє-Одеському управлінні бурових робіт об`єднання Комінефть повернувся до свого постійного місця проживання в смт. Любешів Волинської області, де й проживає на даний момент.
Позивач вказує, що 17 жовтня 2014 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, додавши усі необхідні документи, передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1.
Відповідачем було призначено позивачу пенсію у мінімальному розмірі, а з 01 лютого 2015 року виплату пенсії було припинено для запобігання виникнення переплати, оскільки факт проживання на території радіоактивного забруднення суперечить відомостям про роботу та вимагає додаткового вивчення. Після чого Управлінням Пенсійного фонду України в Любешівському районі було прийнято рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії із зниженням пенсійного віку, про що повідомлено його листом від 03.03.2015 року №3086/02-10. Підставою для відмови у призначенні пенсії Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі зазначає, що ОСОБА_1 належним чином не підтвердив, що станом на 01.01.1993 року прожив у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років, оскільки з довідки №02/74-л від 10.02.2015 року про трудову діяльність вбачається, що в період з 08.12.1981 року по 24.07.1992 року він працював не у зоні гарантованого добровільного відселення.
Позивач вважає, що Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі незаконно, всупереч статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та пункту 29 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, відмовило йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Позивач не згідний з даним рішенням відповідача, тому змушений звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Михалик Г.В. повністю підтримали позовні вимоги та їх обгрунтування, заявлені до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі . Просили суд їх задовольнити.
Крім того, з пояснень позивача слідує, що у зазначені періоди з 08 грудня 1981 року по 24 липня 1992 року він здійснював роботу за межами території гарантованого добровільного відселення вахтовим методом, працюючи по 14 днів щомісяця. З 1981 року по 08 січня 1987 року проживав в с. Тоболи Камінь-Каширського району Волинської області, а з 10 січня 1987 року живе у смт. Любешів Волинської області, що є його постійним місцем проживання, де станом на 01 січня 1993 року проживав понад 4 роки і проживає на теперішній час. При зверненні до відповідача за призначенням пенсії, подав усі необхідні для цього документи.
Представник відповідача ОСОБА_2 позову не визнав і дав суду пояснення, що за змістом аналогічні письмовим запереченням на позов. Заперечення сторони відповідача ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 , згідно записів його трудової книжки та довідок про роботу, в період з 1981 року по 24.07.1992 року працював на території Крайньої Півночі, а тому не міг одночасно проживати в зоні гарантованого добровільного відселення і відповідно станом на 01.01.1993 року не прожив у зазначеній зоні три роки. Необхідні для призначення пільгової пенсії документи ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі не подав.
Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши показання свідків і письмові докази, та надавши належну оцінку всім доказам по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про призначення пенсії на пільгових умовах є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивач від дня свого народження- 06 листопада 1960 року по 05 травня 1979 року, з 06 червня 1981 року по 25 листопада 1981 року, з 11 січня 1982 року по 08 січня 1987 року проживав в с. Тоболи Камінь-Каширського району Волинської області та з 09 січня 1987 року по даний час проживає в смт. Любешів Волинської області. Наведені обставини підтверджуються копією військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 27.04.1979 року Антрацитовським міським військовим комісаріатом Ворошиловградської області, довідкою Тоболівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області № 1327 від 13.10.2014 року, довідкою виконавчого комітету Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області №2918 від 14.10.2014 року, паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .
Окрім цього, факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 з моменту народження по січень 1987 року в с. Тоболи Камінь-Каширського району Волинської області та в смт. Любешів Волинської області в період з січня 1987 року по даний час підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що надані в судовому засіданні під присягою. Вказані особи засвідчили, що навіть в період роботи в організації Крайньої Півночі переважно ОСОБА_1 проживав в с.Тоболи Камінь-Каширського району Волинської області та в смт. Любешів Волинської області із своєю сім`ю, оскільки працював він у Нижнє-Одеському управлінні бурових робіт об`єднання Комінефть вахтовим методом по 14 днів щомісяця. Показаннями зазначених світків та долученими до матеріалів справи, виданими на ім"я ОСОБА_1 , документами на придбання будівельних матеріалів стверджується і та обставина, що позивач у вказаний період будувався і звів в смт.Любешів житловий будинок, в якому проживає на даний час із своєю сім"єю.
Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ствердили, що разом з позивачем ОСОБА_1 працювали в Нижнє-Одеському управлінні бурових робіт об`єднання Комінефть, що прирівнюється до роботи в районах Крайньої Півночі, робота здійснювалась вахтовим методом по 14 днів роботи та по 14 міжвахтового відпочинку за місцем постійного проживання. До місця роботи добиралися літаком з м.Львів до м.Ухта по маршруту польоту Ухта-Львів та Львів-Ухта.
Позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 3, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1 , видане Волинською обласною державною адміністрацією 25.10.1993 року.
Судом встановлено, що позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі із заявою від 17.10.2014 року (з додатками) про призначення йому пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку та додав до заяви необхідні документи.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначені та закріплені в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно з пунктом 3 статті 14 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до третьої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відносяться особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років.
Постановою Кабінету Міністрів Української РСР №106 від 23 липня 1991 року Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР Про правовий режим території, яка зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи с. Тоболи Камінь-Каширського району Волинської області та смт. Любешів Волинської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.
Отже, при видачі посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Волинською обласною державною адміністрацією 25.10.1993 року, факт постійного проживання ОСОБА_1 на території зони гарантованого добровільного відселення в с. Тоболи Камінь-Каширського району Волинської області та смт. Любешів Волинської області, а також факт його проживання у цій зоні не менше трьох років станом на 01 січня 1993 року було встановлено.
Зазначених фактів не спростовують записи трудової книжки ОСОБА_1 та архівні довідки Товариства з обмеженою відповідальністю ЛУКОЙЛ-КОМИ за №02/432-л від 29.12.2014 року та за №02/74-л від 10.02.2015 року, довідки Нижнє-Одеського управління бурових робіт об`єднання Комінефть за №30-1/1583 від 06.11.1990 року, згідно з якими у період з 08.12.1981 року по 24.07.1992 року позивач працював бурильником Нижнє-Одеського управління бурових робіт об`єднання Комінефть, оскільки його робота здійснювалась вахтовим методом.
Відповідно до частини 1 статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Згідно з частиною 1 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Статтею 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України передбачено, що місце проживання це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації; а довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування це документ, який видається органом реєстрації особи за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.
Отже, з вказаних положень чинного законодавства України слідує, що довідки про періоди роботи та трудова книжка не є документами, які підтверджують місце проживання особи.
Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №1261 від 24 жовтня 2007 року Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України основними завданнями Пенсійного фонду України є призначення (перерахунок) пенсій та підготовка документів для їх виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.
Таким чином, управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області в даному випадку є належним відповідачем, оскільки в обсяг його повноважень входить призначення пенсії, підготовка документів для їх виплати та забезпечення своєчасної виплати пенсії.
З матеріалів пенсійної справи позивача, оглянутої в судовому засіданні, слідує, що 17.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області із заявою про призначення пенсії за віком. При цьому в підтвердження свого місця проживання позивач додав до вказаної заяви копію паспорту, а також інші документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема: трудову книжку, копію посвідчення особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3, довідку Тоболівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області №1327 від 13.10.2014 року, довідку виконавчого комітету Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області №2918 від 14.10.2014 року, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копію військового квитка.
Розглянувши дану заяву ОСОБА_1 , Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області листом № 3086/02-10 від 03.03.2015 року відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком, мотивуючи тим, що згідно з довідкою про періоди роботи та трудовою книжкою, ОСОБА_1 з 08.12.1981 року по 24.07.1992 року працював в районах прирівняних до Крайньої Півночі і станом на 01 січня 1993 року постійно не проживав (працював) не менше трьох років у зоні гарантованого добровільного відселення.
Проте, такий висновок відповідача суперечить відомостям паспорту громадянина України, а також іншим доказам по справі (копії посвідчення особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3, серії НОМЕР_1 , довідці Тоболівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області №1327 від 13.10.2014 року, довідці виконавчого комітету Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області №2918 від 14.10.2014 року та показанням свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Вказані докази справи, що досліджені та оцінені судом, в своїй сукупності та взаємозв`язку достовірно підтверджують факт постійного проживання ОСОБА_1 в період з моменту народження з 06.11.1960 року по 08.01.1987 року в с. Тоболи Камінь-Каширського району Волинської області та в період з 09.01.1987 року по даний час в смт. Любешів Волинської області, а станом на 01 січня 1993 року понад трьох років.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції, діючій на момент звернення позивача до відповідача із відповідною заявою про призначення пенсії), особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку для одержання державних пенсій: потерпілим від Чорнобильської катастрофи - особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.
Отже, виходячи із встановлених судом обставин, вбачається, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг 54-річного віку і письмовими доказами підтвердив обставину постійного проживання у вказаних вище населених пунктах, які відносяться до переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 року, станом на 01 січня 1993 року понад три роки, а тому є підстави для твердження про наявність у позивача права на пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на шість років, що передбачене пунктом 2 частини 1 статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, провести її нарахування та виплату з урахуванням уже проведених виплат.
Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Управлінням Пенсійного фонду України в Любешівському районі при вирішенні питання про призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах даних вимог закону дотримано не було, що суперечить положенням пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
За таких обставин, позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про призначення пенсії на пільгових умовах слід задоволити повністю, зобов`язавши Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити з 07.11.2014 року призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на шість років відповідно до пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, провести її нарахування та виплату з урахуванням уже проведених виплат.
З урахуванням наведеного, на підставі статті 19 Конституції України, статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, керуючись статтями 2, 6, 11, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити з 07 листопада 2014 року призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 6 років відповідно до пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як особі, яка постійно проживала і проживає в зоні гарантованого добровільного відселення і станом на 01 січня 1993 року прожила у цій зоні не менше 3 років, провести її нарахування та виплату з урахуванням проведених виплат.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Головуючий: /підпис/ В.О. Труш
СУДДЯ ЛЮБЕШІВСЬКОГО
РАЙОННОГО СУДДУ В.О. Труш