Справа № 817/714/15
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/714/15

19 червня 2015 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 особа - підприємець ОСОБА_4
до ОСОБА_5 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 особа - підприємець ОСОБА_4 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_5 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.11.2014.

В обґрунтування позову заперечує висновки податкового органу щодо завищення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 9442,00 грн. Зазначає, що всі суми податкового кредиту з ПДВ сформовані на підставі отриманих податкових накладних по оподатковуваних операціях та у межах господарської діяльності. Вказує, що акт перевірки був сформований з ігноруваннями наявних первинних документів, які фіксують господарські операції.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримала з наведених у ньому підстав, просила задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_5 об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області позов не визнав, подав заперечення (а.с.84-86). Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що перевіркою податкових декларацій з податку на додану вартість та додатку 5 "Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за липень-серпень 2014 року встановлено, що податковий кредит ФОП ОСОБА_4 сформований по операціях з придбання товарів (робіт, послуг), що не повязані з господарською діяльністю платника, а саме до податкового кредиту липня 2014 року включено податкову накладну №105 від 08.07.2014 від ПАТ "Житомирський комбінат силікатних виробів" на суму 22968 грн. (без ПДВ), у т.ч. ПДВ 4593,60 грн. по придбанню блоків з ніздрюватого бетону А-13 С-600х300х200-Д500-В2, (М25)-F25 та до податкового кредиту серпня 2014 року включено податкову накладну №451 від 28.08.2014 від ПАТ "Житомирський комбінат силікатних виробів" на суму 29092,64 грн. (без ПДВ), у т.ч. ПДВ 4848,77 грн. по придбанню блоків з ніздрюватого бетону А-13 С-600х300х200-Д500-В2, (М25)-F25. Зазначив, що до перевірки не надано акти виконаних робіт на встановлення будь-яких основних засобів, введення їх в експлуатацію тощо. Не надано документального підтвердження необхідності здійснення придбання вищенаведених товарів (блоків з ніздрюватого бетону). Крім того, за субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_4 не рахується ні транспортних засобів, а також нерухомого майна (будівель, споруд тощо).

В ході проведення перевірки встановлено, що фактично за результатами звірки даних, зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ, із даними первинних документів, що підтверджують факт оплати платником товарів/послуг, загальна сума ПДВ що підтверджена до відшкодування складає: за липень 3522,00 грн. (липень 2014 року - 1200,73 грн., і травень 2014 року - 2321,61 грн.) та за серпень в сумі 9043,00 грн.

Із врахуванням зазначеного та даних додатка 2 до податкової декларації з ІІДВ за липень 2014 року частина залишку відємного значення не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (не погашена податковими зобов'язаннями попередніх податкових періодів) за серпень складає 3522,00 грн., із врахуванням зазначеного та даних додатка 2 до податкової декларації з ПДВ за серпень 2014 року частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена ФОП ОСОБА_4 постачальникам та/або до державного бюджету, не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (не погашена податковими зобовязаннями попередніх податкових періодів) за вересень складає 6476 грн.

З наведених підстав спірне рішення представник відповідача вважає правомірним, в задоволенні позову просив відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з таких підстав.

Матеріалами справи стверджено, що ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець Рокитнівською районною державною адміністрацією 29.11.2001 (а.с.6); взятий на облік як платник податків з 30.11.2001, зареєстрований платником податку на додану вартість, свідоцтво № 77787989 від 24.12.2011; фактичний вид діяльності - лісопильне та стругальне виробництво, оптова торгівля лісоматеріалами, про що зазначено безпосередньо в акті перевірки (аркуш акта 2, а.с.89) та сторонами не заперечується.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 12.11.2014 № 504 та направлення від 12.11.2014 № 132/17 уповноваженою особою ОСОБА_5 ОДПІ ГУ Міндоходів у Рівненській області згідно з пп.78.1.8 п.78.1 ст.78, п.200.11 ст.200 Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1238 "Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органом право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку" в період з 12.11.2014 по 18.11.2014 проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ОСОБА_4 від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язязання та сумою податкового кредиту по декларації за липень 2014 року, у сумі 8116 грн., за серпень 2014 року у сумі 13844 грн. та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за серпень в сумі 8116 грн. та за вересень в сумі 11324 грн., відображених у податкових деклараціях з ПДВ та уточнених розрахунків, поданих за відповідний звітний (податковий) період, а саме серпень 2014 року та вересень 2014 року (вх. № від 18.01.2014).

За результатами перевірки складено акт № 597/17/НОМЕР_2 від 18.11.2014, відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення п.200.4 ст.200, абз.3 п.198.3 ст.198 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого приватним підприємцем завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту липня 2014 року та серпня 2014 року, в результаті чого ФОП ОСОБА_4 завищено суму бюджетного відшкодування за серпень 2014 року в сумі 4594 грн. та за вересень 2014 року в сумі 4848 грн. (а.с.89-93).

ОСОБА_5 об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Рівненській області на підставі акта перевірки № 597/17/НОМЕР_2 від 18.11.2014 прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.11.2014, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість на 9442,00 грн., в тому числі: за серпень 2014 року в сумі 4594,00 грн. та за вересень 2014 року в сумі 4848,00 грн. (а.с.94).

Позивач використав процедуру адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення, за наслідками якої скарги платника податків залишені без задоволення, податкове повідомлення-рішення - без змін (а.с.32-36).

Вирішуючи адміністративний спір по суті суд враховує наступне.

Як встановлено з акта перевірки № 597/17/НОМЕР_2 від 18.11.2014, що згідно з поданим ФОП ОСОБА_4 до Рокитнівського відділення ОСОБА_5 ОДПІ уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з ПДВ за липень 2014 року та додатками: від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, відображене у рядку 19 податкової декларації, складає 8116,00 грн. та/або сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок, відображена у рядку 23 декларації за серпень 2014 року, яку сформовано з урахуванням від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, нарахованої за попередні звітні (податкові) періоди, а саме: липень 2014 року, складає 8116 грн. (аркуш акта 3, а.с.90).

Згідно з поданою ФОП ОСОБА_4 до Рокитнівського відділення ОСОБА_5 ОДПІ декларацією по податку на додану вартість за серпень 2014 року та додатками: від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, відображене у рядку 19 податкової декларації, складає 11324 грн. та/або сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок, відображена у рядку 23 декларації за вересень 2014 року, яку сформовано з урахування залишку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, нарахованої за попередні звітні (податкові) періоди, а саме: серпень 2014 року, складає 11324 грн. (аркуші акта 3-4, а.с.90).

Дослідженням акта перевірки встановлено, що станом на 12.11.2014 за результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення від'ємного значення, не встановлено включення ФОП ОСОБА_4 до складу податкового кредиту за липень-серпень 2014 року податкових накладних не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що ОСОБА_4 до складу податкового кредиту включено придбання наступних товарів згідно з податковими накладними: №105 від 08.07.2014 від ПАТ "Житомирський комбінат силікатних виробів" на суму 22968 грн., в т.ч. ПДВ 4593,60 грн. на придбання блоків з ніздрюватого бетону А-13 С-600х300х200-Д500-В2, (М25)-F25. До перевірки не надано акти на встановлення будь-яких основних засобів, введення їх в експлуатацію тощо. Не надано документального підтвердження необхідності здійснення придбання вищенаведених товарів (блоків з ніздрюватого бетону). Крім того, суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_4 не рахується транспортних засобів, а також нерухомого майна (будівель, споруд тощо), що підтверджено актом планової документальної перевірки від 15.07.2011 №324/17/НОМЕР_2 (аркуш акта 5, а.с.91).

У зв'язку з чим, податковий орган дійшов висновку, що в порушення абз.3 п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України СПД ОСОБА_4 до складу податкового кредиту в липні 2014 року віднесено суми сплаченого ПДВ у зв'язку з придбанням матеріалів, які не підлягали використанню в господарській діяльності. Загальна сума податкового кредиту у серпні 2014 року становить за даними платника 13924 грн. (розд.ІІ, ряд.17, колонка "Б" декларації), за даними перевірки - 9043 грн.

Перевіркою також встановлено, що у серпні 2014 року СПД ОСОБА_4 до складу податкового кредиту включено придбання товарів згідно з податковою накладною №451 від 28.08.2014 ПАТ "Житомирський комбінат силікатних виробів" на суму 29092,64 грн., в т.ч. ПДВ 4848,77 грн. на придбання блоків з ніздрюватого бетону А-13 С-600х300х200-Д500-В2, (М25)-F25, чим порушено абз.3 п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України.

Аналізом результатів опрацювання податкових декларацій за звітні (податкові) періоди починаючи з періоду за наслідками якого виникло від'ємне значення до періоду, у якому заявлено бюджетне відшкодування ПДВ включено (згідно із Додатком 2 (Д2) до декларації з ПДВ за липень-вересень 2014 року), встановлено:

звітний період липень 2014 року: сума податкового кредиту (р.19 декларації) за даними платника 8116 грн., за даними перевірки - 3522 грн.; сума бюджетного відшкодування 3522 грн., не підтверджено суму бюджетного відшкодування (зменшено, відмовлено) - 4594,00 грн.;

звітний період серпень 2014 року: сума податкових зобов'язань (р.9 декларації) за даними платника 2600 грн., за даними перевірки 2600 грн.; сума податкового кредиту (р.19 декларації) за даними платника 11324 грн., за даними перевірки - 6476 грн., сума бюджетного відшкодування 6476 грн., не підтверджено суму бюджетного відшкодування (зменшено, відмовлено) - 4848,00 грн.;

звітний період вересень 2014 року: сума податкового кредиту (р.19 декларації) за даними платника 25366 грн., за даними перевірки - 25366 грн., сума бюджетного відшкодування 25366 грн., не підтверджено суму бюджетного відшкодування (зменшено, відмовлено) - 0,00 грн. (аркуш акта 6, а.с.91).

Перевіркою правомірності визначення податкових зобов'язань та податкового кредиту, розрахунків з бюджетом та показників, відображених у декларації за липень-серпень 2014 року встановлено завищення податкового кредиту в сумі 6875 грн.

В ході проведення перевірки встановлено, що фактично за результатами звірки даних, зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ, із даними первинних документів, що підтверджують факт оплати платником товарів/послуг, загальна сума ПДВ що підтверджена до відшкодування складає: за липень 3522 грн. та за серпень в сумі 9043 грн. (аркуш акта 7, а.с.92).

Із врахуванням зазначеного та даних додатка 2 до податкової декларації з ПДВ за липень 2014 року частина залишку відємного значення не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (не погашена податковими зобов'язаннями попередніх податкових періодів) за серпень складає 3522 грн., із врахуванням зазначеного та даних додатка 2 до податкової декларації з ПДВ за серпень 2014 року частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена ФОП ОСОБА_4 постачальникам та/або до державного бюджету, не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (не погашена податковими зобовязаннями попередніх податкових періодів) за вересень складає 6476 грн. (аркуш акта 8, а.с.92).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, встановлено порушення п.200.4 ст.200. п.198.3. ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за липень 2014 року та серпень 2014 року, чим завищено суму бюджетного відшкодування за серпень 2014 року в сумі 4594,0 грн. та вересень 2014 року в сумі 4848,0 грн.

Вищевказані висновки податкового органу спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами.

У статті 200 Податкового кодексу України викладений порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Зокрема, у п.200.1 вказаної норми передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

У п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України зазначено, що при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Підпунктом 200.4 ст.200 Податкового кодексу України визначено, що якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має відємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобовязання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок відємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Процедура формування податкового кредиту з ПДВ викладена у ст.198 Податкового кодексу України. Згідно п. 198.1 вказаної норми, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у звязку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Приписами п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У статті 201 Податкового кодексу України викладені основні положення щодо податкової накладної, зокрема, визначені обовязкові вимоги до змісту податкової накладної.

Таким чином, визначальним фактором, для формування податкового кредиту з ПДВ є належним чином оформлена контрагентом-постачальником податкова накладна та придбання або виготовлення товарів та послуг, а також придбання (будівництво, спорудження) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Судом встановлено, що основним видом господарської діяльності позивача є лісопильне та стругальне виробництво, просочування деревини, оптова торгівля лісоматеріалами (аркуш акта 2, а.с.89).

Ведення такої господарської діяльності здійснюється позивачем на його власній виробничій базі по переробці деревини, що знаходиться за адресою: с. Рокитне, вул. І.Франка, 99. Вказаний факт підтверджується: рішенням Рокитнівської сільської ради від 14.04.2005 за № 28; дозволом на виконання будівельних робіт № 102 від 26.05.2005; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 14.09.2013; витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серія ЕАН №410076 від 14.09.2013; дозволом № -2 від 29.01.2010 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; договором оренди землі від 04.01.2011; договором оренди землі від 21.03.2012; технічним паспортом на виробничий будинок (а.с. 54-69, 105-110).

Матеріалами справи стверджено, що ФОП ОСОБА_4 у контрагента-покупця ПАТ Житомирський комбінат силікатних з гробів придбано товарно-матеріальні цінності - блоки із ніздрюватого бетону на загальну суму 56654,24 грн., у тому числі податок на додану вартість (далі - ПДВ) - 9442,37 грн., що підтверджується видатковими накладними: № СК-0004236 від 08.07.2014 на загальну суму 27561,60 грн., у т.ч. ПДВ - 4593,60 грн. та № СК-0006053 від 28.08.2014 року на загальну суму 29092,64 грн., у т.ч. ПДВ - 4848,77 грн. (а.с.29, 31).

На вказані операції ПАТ Житомирський комбінат силікатних з гробів для ФОП ОСОБА_4 виписано податкові накладні № 105 від 08.07.2014 на загальну суму 27561,60 грн., у т.ч. ПДВ - 4593,60 грн. та № 451 від 28.08.2014 на загальну суму 29092,64 грн., у т.ч. ПДВ - 4848,77 грн. (а.с.28, 30), сума ПДВ по яких включена ФОП ОСОБА_4 до складу податкового кредиту податкових декларацій за липень-серпень 2014 року.

Оплата проведена в безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями № 173 від 07.07.2014 на загальну суму 27561,60 грн., в тому числі ПДВ - 4593,60 грн. та № 221 від 28.08.2014 на загальну суму 29092,64 грн., в тому числі ПДВ - 4848,77 грн. (а.с.46, 47).

Факт переміщення ТМЦ підтверджується товарно-транспортними накладними №4236 від 08.07.2014 та №6053 від 28.08.2014 (а.с.48,49).

У відповідача немає претензій до вказаних первинних документів, а також не оспорюється факт придбання вказаних товарів.

Придбані у ПАТ Житомирський комбінат силікатних виробів ТМЦ було повністю використано у господарській діяльності позивача, що підтверджується актом Про будівництво приміщення під пилораму із блоків з ніздрюватого бетону від 25.10.2014 (а.с.50).

Для розширення своєї господарської діяльності, позивач, на території власної виробничої бази по переробці деревини, що знаходиться за адресою: с. Рокитне, вул. І.Франка, 99, господарським способом здійснює будівництво приміщення під пилораму. Для виконання вказаних робіт (будівництво приміщення під пилораму), були придбані у ПАТ Житомирський комбінат силікатних виробів необхідні будівельні матеріали. Станом на квітень 2015 року, нова пилорама не введена в експлуатацію.

Таким чином, придбання позивачем будівельних матеріалів щодо яких виник спір, повязано із його господарською діяльністю.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те що, оскільки до перевірки не надано актів введення в експлуатацію основних фондів, то придбані матеріали, використані не в господарській діяльності позивача, оскільки, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також незалежно від строків введення в експлуатацію.

Отже, доводи податкового органу, які лягли в основу зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість не узгоджуються з нормами матеріального права, є надуманими та безпідставними.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами, що при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення суб'єкт владних повноважень діяв необґрунтовано, упереджено, без зясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, чим порушено законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.11.2014.

Судові витрати присуджуються на користь позивача відповідно до ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ОСОБА_5 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області № НОМЕР_1 від 26 листопада 2014 року.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 особа - підприємець ОСОБА_4 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Гломб Ю.О.