Справа № 812/59/15
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тихонов І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року справа №812/59/15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_2, суддів Ляшенка Д.В., Ястребової Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року по адміністративній справі №812/59/15 за позовом публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про стягнення суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Луганськтепловоз» просив стягнути з Державного бюджету України суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодування за декларацією з ПДВ за липень 2008 року в розмірі 27543 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 20.08.2008 року подав до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2008 року, якою визначено суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку в банку, в розмірі 10382644,00грн. За вказаний період відповідач провів позапланову виїзну перевірку з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, результати якої оформлено актом, за висновками якого ПАТ «Луганськтепловоз» завищив суму бюджетного відшкодування на 27543 грн.

10.10.2008 податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 3/0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 27543грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем в судовому порядку. Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 06.04.2009 позов задоволен. Проте, постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.07.2009 в задоволенні позовних вимог ПАТ "Луганськтепловоз" відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.10.2014 постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.07.2009 скасовано, постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06.04.2009 залишено без змін.

Тобто, судовими рішеннями підтверджено право позивача на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ у сумі 27543 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ПАТ "Луганськтепловоз суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за декларацією з ПДВ за липень 2008 року в розмірі 27543 грн.

Відповідач Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області, не погодившись з судовим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував положення п.п.7,10,12,15 ст.200 Податкового Кодексу України, відповідно до яких, органи казначейства повинні відшкодовувати ПДВ виключно на підставі відповідних висновків податкових органів.

Відповідач - Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів, не погодившись з судовим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, оскільки податковий орган не отримував ухвалу ВАСУ від 23.10.2014 року, то і підстав для надіслання до казначейства висновку із зазначенням суми податку, шо підлягає відшкодуванню з бюджету у відповідача не має.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ПАТ "Луганськтепловоз" (ідентифікаційний код 05763797) є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ "Холдингова компанія "Луганськтепловоз", є юридичною особою, зареєстроване виконавчим комітетом Луганської міської ради 18 червня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 749508 та статутом підприємства (а.с.07-10).

Згідно зі свідоцтвом № 100337613 позивач є платником податку на додану вартість, перебуває на податковому обліку у відповідача № 1, (а.с.11).

20.08.2008 року ВАТ "Холдингова компанія "Луганськтепловоз" подало до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2008 року, в якій платник податку у рядку 22.2 визначив зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 10550606,00 грн. до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (а.с.12-13).

20.08.2008 року ВАТ "Холдингова компанія "Луганськтепловоз" подало до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2008 року, де в рядку 25.1 було заявлено суму податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню на рахунок платника у банку, у розмірі 10382644,00 грн. (а.с.12-13).

Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Луганську проведена виїзна позапланова перевірка ВАТ "Холдингова компанія "Луганськтепловоз" з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку за липень 2008 року, результати якої оформлено актом від 01.10.2008 року № 694/08-3/05763797 (а.с.15-20).

Перевіркою, зокрема, встановлено завищення суми бюджетного відшкодування за липень 2008 року в сумі 27543,00 грн. внаслідок зайвого зарахування до складу податкового кредиту від'ємного значення попереднього (звітного) податкового періоду в результаті невірного застосування пільги при реалізації відходів та брухту власного виробництва.

На підставі акта податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.10.2008 року № 3/0, яким ВАТ "Холдингова компанія "Луганськтепловоз" зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 27543,00 грн. (а.с.14).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 06.04.2009 року податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську 10.10.2008 року № 13/0 визнано недійсним (а.с.21-23).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.07.2009 року постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06.04.2009 року скасовано, прийнято нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ВАТ "ХК "Луганськтепловоз" відмовлено (а.с.24-25).

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 17.05.2013 року постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.07.2009 року скасовано, постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06.04.2009 року залишено без змін. (а.с.26-28).

На підставі ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі викладеного, з огляду на приписи ч.1 ст.72 КАС України є правомірним визначення ПАТ «Луганськтепловоз» суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за липень 2008 року в розмірі 27543 грн.

На підставі п.200.15 ст.200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган Державного казначейства України. Орган Державного казначейства України тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням. Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Проте, в порушення зазначених приписів податковий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання ухвали Вищого адміністративного суду від 17.05.2013 року не подав до казначейської служби висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету за декларацією з податку на додану вартість за липень 2008 року, в розмірі 27543,00 грн.

Пунктом 200.17 статті 200 ПК України визначено, що джерелом сплати бюджетного відшкодування (в тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операцій з коштами державного бюджету.

Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 року № 845 (далі - Порядок), визначений механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (далі - державні органи).

На підставі п.2 Порядку безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно із пп.6 п.16 Порядку органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів з метою забезпечення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного та місцевих бюджетів з відшкодування такого податку.

Стягувач, на користь якого прийняті судові рішення про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, відповідно до пункту 23 Порядку подає документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцем реєстрації стягувача в органі державної податкової служби. Орган Казначейства надсилає після надходження зазначених документів до органу державної податкової служби запит щодо визначення розміру залишку невідшкодованих з державного бюджету сум податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість бюджету з відшкодування такого податку. У разі коли на дату надходження виконавчого документа або у процесі його виконання розмір такого залишку зменшився, орган державної податкової служби узгоджує протягом п'яти робочих днів зазначений розмір із стягувачем, про що повідомляє органу Казначейства за встановленою формою. Після закінчення строку узгодження розміру зазначеного залишку орган Казначейства передає виконавчий документ та інші документи, необхідні для його виконання, до Казначейства. Казначейство здійснює в порядку черговості надходження виконавчих документів безспірне списання коштів державного бюджету в розмірі, встановленому судом або узгодженому органом державної податкової служби із стягувачем, та перераховує такі кошти на рахунок стягувача, зазначений у виконавчому документі або його заяві про виконання рішення про стягнення коштів.

Зазначене спростовує доводи апелянта казначейської служби, що органи державної казначейської служби повинні відшкодовувати податок на додану вартість виключно на підставі відповідних висновків податкових органів.

Згідно із статтею 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Державна казначейська служба України, діяльність якої спрямовується і координується через Міністра фінансів України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає: 1) розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства; 2) контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, взятті бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов'язаннями; 3) ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів з дотриманням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку; 4) здійснення інших операцій з бюджетними коштами.

Згідно з Постановою КМ України № 39 від 17.01.2011 «Про затвердження порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість» відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів або за рішенням суду.

Оскільки у разі невідшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість право платника порушується внаслідок неодержання коштів з бюджету, тому належним способом захисту цього права є вимога про стягнення з Державного бюджету зазначених коштів.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року по адміністративній справі №812/59/15 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року по адміністративній справі №812/59/15 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року по адміністративній справі №812/59/15 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді Д.В.Ляшенко

ОСОБА_3