Справа № 461/11932/13-а
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2013-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2013 року Галицький районий суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Тарапацькому Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управліня Пенсійного Фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобовязання до дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить визнати протиправною відмову в проведенні перерахунку призначеної йому пенсії за шкоду здоровю, відповідно ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з часу поновлення виплати йому пенсії по другій групі інвалідності, по захворюванню, повязаному з виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 25.01.2012 року по 23.12.2012 року та зобовязати відповідача провести перерахунок такої пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що є учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС 1-ї категорії та інвалідом 2-ї групи, у звязку з чим має право на отримання додаткової пенсії в розмірі 75% від прожиткового мінімуму, в той час як протягом зазначеного часу отримував додаткову пенсію у неповному розмірі.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, та письмові заперечення на позов.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів належним і неупередженим судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 2-ї групи, що стверджується відповідним посвідченням /а.с.4/ та має право на отримання пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Згідно ст.49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено, що у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком, по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.1 ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, особам віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Із змісту ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вбачається, що вихідним критерієм обчислення державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, яка згідно ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму, визначеного законом для осіб, які втратили працездатність.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 25.01.2012, № 3-рп/2012 "У справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Законом України "Про державний бюджет України на 2011 рік", в редакції Закону від 23.12.2010 року, на 2011 рік дію ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не зупинено.

Відповідно до п.7 ч.1 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011 року, який набрав чинності 19.06.2011 року, прикінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, згідно якого "Установити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат особам, які є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 19.06.2011 року делеговано Кабінету Міністрів України.

Водночас, на момент набрання чинності зазначеним Законом, Кабінетом Міністрів України не встановлено нового порядку та розміру виплат основної та додаткової пенсії особам, що мають статус учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

На виконання вимог п.7 ч.1 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011 року, 06.07.2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23.07.2011 року.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України №745 від 06.07.2011 року "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тим, що належать до категорії 1, інвалідам 2 групи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у розмірі 15 % від прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Закони України "Про державний бюджет України на 2011 рік" від 23.12.2010 року та "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011 року неконституційними, станом на час розгляду справи, не визнані.

Надаючи перевагу Законам України "Про державний бюджет України на 2011 рік" від 23.12.2010 року та "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011 року, суд виходить із того, що закони є актами єдиного органу законодавчої влади України - Верховної Ради України. Конституція України не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмету правового регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

У п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997 року №4 -зп зазначено: "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової юридичної сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовує однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Тобто під час вирішення питання, яка з однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню для розв'язання спорів зазначеної категорії, перевагу слід надавати тій з них, що прийнята пізніше.

З огляду на викладене, до набрання чинності нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України, прийнятого на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", застосуванню підлягають положення ст.50, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС"

Отже, з 01 січня по 22 липня 2011 року включно, територіальні органи Пенсійного фонду України повинні діяти у відповідності з приписами ст.ст.50, ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а з 23.07.2011 року у відповідача відсутні підстави для нараховування та виплати позивачеві додаткової пенсії у розмірах, що передбачені ст.50, ч.4 ст.54 вказаного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України за № 20 -рп / 2011 рік від 26 грудня 2011 року по справі за № 1 - 42 / 2011 р. визнано таким, що відповідає Конституції України ( є конституційним ), пункт 4 розділу VII " Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" від 23 грудня 2010 року № 2857 з наступними змінами.

Відповідно п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2012 рік " установлено, що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської Катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного Фонду України на 2012 рік.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ", яка набрала чинності з 01 січня 2012 року, встановлено розміри та порядок нарахувань пенсій, грошових допомог та інших виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд приходить до висновку, що протиправних дій зі сторони відповідача щодо нарахування позивачу додаткової пенсії за вказаний період, суд не вбачає, оскільки обчислення і виплата додаткової пенсії позивачеві здійснюється відповідачем згідно ст. 7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік ", Закону України "Про державний бюджет України на 2012 рік ", Постанови КМ України за № 745 від 06 липня 2011 року та № 1210 від 23 листопада 2011 року.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Одночасно суд вважає, позивачем пропущено строк звернення до суду з поважних причин, оскільки позивач направляв на адресу суду аналогічний позов ще 06.06.2012 року, тобто з часу, коли він дізнався про порушення свого права не минуло шести місяців та помилково вважав, що такий поступив в провадження суду, а тому строк звернення до суду слід поновити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7-12, 17, 18, 86, 70-72, 87, 94, 99, 100, 128, 158 -163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк звернення до суду.

В задоволенні позову відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

Суддя: Стрельбицький В.В.