Справа № 804/5605/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2015 рокусправа № 804/5605/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2014 року

у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, просила:

- визнати незаконними дії податкового органу щодо безпідставного коригування показників електронної бази по особовій картці платника податків ФОП ОСОБА_4 по податковій декларації з ПДВ за лютий 2012 р.; та зобовязати відповідача відновити показники податкових зобовязань та податкового кредиту в електронній базіза лютий 2012 р. по контрагенту ТОВ Авінс Трейд, податковий кредит у розмірі 10133,33 грн. та по контрагентам ПАТ Запорізький оліяжиркомбінат, ТОВ ВО Дніпрошргалантерея, ПП Експохім, ТОВ Проско Ресурси, ТОВ Ретал Дніпро, ПАТ Дніпромліт, ПАТ Дніпрометиз суми податкових зобовязань у розмірі 13266,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами перевірки позивача були зроблені висновки про наявність ознак відсутності факту реального здійснення господарських операцій між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ Авінс Трейд за лютий 2012 р. по ланцюгу постачання, а тому податковий кредит за лютий 2012 р. підлягає коригуванню в розмірі 10133,33 грн. та податкові зобовязання за лютий 2012 підлягають коригуванню в розмірі 13266,03 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано незаконними дії податкового органу щодо безпідставного коригування показників електронної бази податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів по особовій картці платника податків ФОП ОСОБА_4 по податковій декларації з ПДВ за лютий 2012 р.; відповідача відновити показники податкових зобовязань та податкового кредиту в електронній базі за лютий 2012 р. по контрагенту ТОВ Авінс Трейд (код 34589798) податковий кредит у розмірі 10133,33 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що внесення відповідачем змін до інформаційної системи показників відповідної податкової звітності позивача на підставі акта від 18.11.2013 не ґрунтується на положеннях Податкового кодексу України, порушує права позивача як платника податків; самостійна зміна податковим органом на підставі довідки (акту) перевірки і без прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення задекларованих платником податків показників податкового кредиту чи податкових зобов'язань, як спосіб реагування на виявлені порушення податкового законодавства, не передбачений.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції податковий орган подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та в задоволенні позову відмовити. Посилається на те, що автоматизована система співставлення є електронною інформаційно-довідковою базою стосовно платників податків щодо декларування ними податкових зобов'язань та кредиту з податку на додану вартість. Вона створена для службового користування і оперативного співставлення податковим органом даних платників податків. Користувачами даної програми є лише податкові органи. Тобто, дані автоматизованого співставлення не впливають на права та обов'язки позивача, вказана система носить виключно інформаційно-довідковий характер та зміни в даній системі не призводять до зміни даних податкових декларацій, а також, внесення інформації є обовязком податкового органу.

Позивачем подано до апеляційного суду заперечення згідно яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Позивач стверджує, що зміна відповідачем задекларованих показників в автоматизованій системі співставлення на центральному рівні податкової звітності з ПДВ порушує права та інтереси позивача, оскільки декларуючи податкові зобов'язання платник податків має право на відповідність задекларованих ним показників показникам відображеним в електронній базі податкової звітності. Змінені бази також мають негативний вплив на інтереси позивача через те,що таким чином сформується негативна свідомість потенційних контрагентів позивача про надійність та законослухняність позивача, як комерційного партнера.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, просив вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін. Надав пояснення аналогічні, викладеним в запереченнях проти апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що податковим органом проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_4, про що складено Акт № 1526/17-3/НОМЕР_1 від 18.11.2013 р. Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_4 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ Авінс Трейд за лютий 2012 р.. В Акті перевірки зазначені наступні порушення:

- наявність ознак відсутності факту реального здійснення господарських операцій між ФРП ОСОБА_4 та ТОВ Авінс Трейд за лютий 2012 р. по ланцюгу постачання;

- як наслідок: порушення пп. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 198.1, 198.6 ст. 198 ПК України по операціях з ТОВ Авінс Трейд за лютий 2012 р.;

- відтак податковий кредит за лютий 2012 р. підлягає коригуванню в розмірі 10133,33 грн. та податкові зобовязання за лютий 2012 р. підлягають коригуванню в розмірі 13266,03 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно Витягу з електронної бази АС Системі співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів податковим органом внесено інформацію в електронну базу АС Системі співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів податкового кредиту в розмірі 10133,33 грн. за лютий 2012 р. по контрагенту Авінс Трейд на підставі Акта перевірки. За результатами перевірки податкові повідомлення-рішення не приймались.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо можливості часткового задоволення даного позову, виходячи з наступного.

В силу ст. 67 Конституції України передбачено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином уповноважені державою органи не можуть на власний розсуд ухилятися від реалізації наданих їм повноважень, але й не мають права виходити за межі, встановлені законодавством.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України.

Згідно пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

В силу ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень. Дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому слід зазначити, що Акт перевірки не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні ст. 17 КАС України; висновки, викладені в Акті перевірки, не породжують та не змінюють права та обовязки позивача, Акт перевірки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обовязків для позивача. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлення контролюючим органом порушення вимог законодавства, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення в ньому висновків перевірки, може бути надано судом при вирішення спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого Акта.

Як зазначено вище, за результатами перевірки на підставі висновків Акта податкові повідомлення-рішення, не приймались.

У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПКУ).

Відповідно до статті 71 ПКУ інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПКУ для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

У пункті 74.1 статті 74 ПКУ зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Висновки, викладені у зазначеному акті, є відображенням дій податкового інспектора, не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації, яка відображена в акті, не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Виходячи із системного тлумачення статей 71, 72, 74 ПКУ колегія суддів апеляційної інстанції дійшла такого правового висновку: для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. У цьому випадку безпосереднє викладення ДПІ суб'єктивного оціночного судження щодо наявності з боку платника податків порушень податкового законодавства є правом податкового органу, внаслідок чого відсутні порушені права позивача, які підлягають захисту.

Внесення податковим органом до електронної бази інформації, вказаної в акті є службовою діяльністю працівників ДПІ з виконання обов'язків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій. Оскільки права позивача оскаржуваними діями відповідача не порушуються, то позовні вимоги є безпідставними.

Дана позиція також висловлена в рішенні Верховного Суду України від 09.12.2014 року у справі № 21- 511а14.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість задоволення позову та виключення з інформаційної бази даних показників, внесених на підставі акта.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в інформаційні бази податковий орган може вносити саме добуту інформацію, яка викладена в акті.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права до встановлених у справі обставин, то постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись п. 3 ч.1. ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2014 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна