Справа № 162/1762/14-а
Суддя: Труш В. О.
Дата ухвалення: 2015-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №162/1762/14-а

Номер провадження 2-а/162/68/2015

05.01.2015 року смт. Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Труш В. О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про визнання протиправною бездіяльність та зобов"язання провести перерахунок і виплату пенсії, -

встановив:

У поданій до суду 05 грудня 2014 року позовній заяві Позивачка зазначає, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, є потерпілою від Чорнобильської катастрофи третьої категорії та непрацюючим пенсіонером та належить до категорії громадян, на яку поширюються соціальні пільги, передбачені Законом України „Про соціальний захист дітей війни.

У зв'язку з цим, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 39, ч. 2 ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ), відповідачем їй повинно виплачуватись підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткова пенсія у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком та відповідно до ст. 6 Законом України „Про соціальний захист дітей війни щомісячна соціальна допомога в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Останнім їй на порушення вимог зазначених статей Закону №796-ХІІ та Закону України „Про соціальний захист дітей війни згадані доплати виплачуються в менших розмірах згідно Постанови Кабінету Міністрів України, що призвело до порушення її прав.

Просить суд визнати дії відповідача щодо невиплати підвищення до пенсії та додаткової пенсії у розмірах визначених ст.ст. 39, 51 Закону №796-ХІІ, щомісячної соціальної допомогу, як дитині війни у розмірах визначених Законом України „Про соціальний захист дітей війни неправомірними, зобов'язати здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткову пенсію у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону №796-ХІІ та недоплаченої щомісячної соціальної допомоги, як дитині війни в межах строку позовної давності по 02 серпня 2014 року та звернути постанову в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

Відповідач позов не визнав. У своїх запереченнях управління Пенсійного фонду України у Любешівському районі покликається на рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, № 1-рп/2005 від 17 березня 2005 року. Відповідно до статті 20 Закону України Про Кабінет Міністрів України, Положення про Пенсійний фонду України Кабінет Міністрів України забезпечує проведення державної соціальної політики та затверджує бюджет пенсійного Фонду України. Таким чином, Уряд України є органом, який забезпечує проведення державної соціальної політики, а Пенсійний Фонд орган, який її реалізовує, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету. Згідно з пунктом 6-7 Прикінцевих положень Закону України Про державний бюджет України на 2014 рік в редакції Закону № 1622-VII Верховна Рада України зокрема встановила, що положення статей 39, 51 Закону № 796-ХІІ, ст. 6 Законом України „Про соціальний захист дітей війни застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України тощо. Розміри виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року з наступними змінами. Відповідачу відповідні суми нараховані та виплачені. Крім цього, звертає увагу суду, що визначений статтею 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV) мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, використовується виключно для обрахунку пенсій відповідно до цього Закону. Відтак законодавчий механізм вирахування мінімальної пенсії за віком в цілях Закону № 796-ХІІ відсутній.

Дослідженням поданих сторонами доказів, аналіз законодавства приводить суд до висновку про необхідність задоволення позову.

Судом встановлено, що позивачка ІНФОРМАЦІЯ_2 має статус дитини війни, перебуває на обліку управлінні Пенсійного фонду України в Любешівському районі як непрацюючий пенсіонер, отримує пенсію за віком, є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3, постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідними документами доданими до позовної заяви та не заперечується відповідачем у поданому ним запереченні.

Вказаний населений пункт, відповідно до Переліку населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23 липня 1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12 січня 1993 року, віднесено до зон гарантованого добровільного відселення.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом №796-ХІІ.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтями 39, 51 Закону № 796-ХІІ в редакції від 06 червня 1996 року встановлювалось, що особам-непрацюючим пенсіонерам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, призначалась додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком та доплата до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Стаття 6 Закону № 2195-IV в редакції 18 листопада 2004 року встановлювала підвищення до пенсії дітям війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України статті 39, 51 Закону № 796-ХІІ, статтю 6 Закону № 2195-IV викладено в нових редакціях, які рішенням Конституційного Суду України № 10рп-/2008 від 22 травня 2008 року визнані неконституційними.

Отже, відповідно до статті 152 Конституції України статті 39, 51 Закону № 796-ХІІ у період спірних правовідносин діяли в редакції від 06 червня 1996 року, стаття 6 Закону № 2195-IV -- в редакції від 18 листопада 2004 року.

Разом з тим, відповідно до Законів № 4282-VI від 22 грудня 2011 року, № 5515-VI від 06 грудня 2012 року норми і положення статей 39, 51 Закону № 796-ХІІ, статті 6 Закону № 2195-IV у 2012 та 2013 роках застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року цю законодавчу практику визнано такою, що відповідає Конституції України.

Постановами Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року та № 1381 від 28 грудня 2011 року з наступними змінами визначено нижчі розміри соціальних виплат порівняно з статтями 39, 51 Закону № 796-ХІІ у редакції від 06 червня 1996 року та статтею 6 Закону № 2195-IV у редакцій від 18 листопада 2004 року відповідно.

Однак відповідачем не враховано, що Кабінету Міністрів України надавалось право встановлення розміру соціальних виплат дітям війни та особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, Законами № 4282-VI від 22 грудня 2011 року, № 5515-VI від 06 грудня 2012 року виключно на 2012 та 2013 роки. Починаючи з 01 січня 2014 року відповідної законодавчої норми не було. Вказане положення прийнято Законом України № 1622-VII від 31 липня 2014 року і набрало чинності 03 серпня 2014 року.

Таким чином, встановлено, що відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу додаткової пенсії, доплати до пенсії, підвищення до пенсії як дитині війни у період, який є предметом судового розгляду, керувався лише підзаконними нормативно-правовим актом, не враховуючи при цьому положень статей 39, 51 Закону № 796-ХІІ, статті 6 Закону № 2195-IV. Така практика не відповідає визначеним Конституцією України принципам правої визначеності, ієрархічності дії нормативно-правових актів тощо. Закони України мають вищу юридичну силу перед підзаконними актами, якими зокрема є постанови Кабінету Міністрів України.

Суд вважає необхідним захистити права та інтереси позивача шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок додаткової пенсії, доплати до пенсії ОСОБА_1 як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, яка проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, підвищення до пенсії як дитині війни. При цьому суд не визначає конкретні суми нарахування, оскільки це є повноваженнями органів Пенсійного фонду України. Проте вказує, що при розрахунку додаткової пенсії, доплати як дитині війни слід керуватись положеннями частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV, адже іншого механізму визначення мінімального розміру пенсії за віком законодавством не встановлено.

В силу положень пункту 1 частини 1 статті 256 КАС України рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Розподіл судових витрат між сторонами слід здійснити за правилами статті 94 КАС України.

Керуючись статтями 6, 11, 94, 158-163, 183-2 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Любешівському районі Волинської області щодо ненарахування та невиплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та підвищення до пенсії як дитині війни - неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити донарахування та виплату ОСОБА_1, як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає у зоні гарантованого добровільного відселення підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 51 Закону України "Про статтус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" мінімального розміру пенсії за віком, з 05 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року з урахуванням проведених виплат.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити донарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 05 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року з урахуванням проведених виплат та вимог ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Постанову у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Зобов'язати управління Державного казначейства України в Любешівському районі стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з подачею копії скарги до апеляційної інстанції.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_2

Згідно з оригіналом.

Суддя Любешівського

районного суду ОСОБА_2