Справа № 331/6890/14-а
Суддя: Мінасов В. В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/331/20/15
У Х В А Л А

25 червня 2015 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі :

головуючого судді - Мінасова В.В.,

при секретарі - Федорович Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі подання головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець УДВС ВПВР ГУЮ в Запорізькій області звернулася до суду з заявою про заміну способу і порядку виконання судового рішення. У заяві зазначає, що у нього на виконанні знаходиться виконавчий лист, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про зобовязання УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок і виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком починаючи з 03 березня 2014, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Боржник повідомив виконавця про неможливість виконання рішення суду у повному обсязі у звязку з відсутністю відповідних асигнувань. Тому, відповідно до Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, просить суд змінити спосіб виконання рішення з «зобовязання» на «стягнення» з УПФУ в Жовтневому районні м.Запоріжжя на користь ОСОБА_1 21839,75 грн. нарахованої пенсії.

В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду подання були повідомлені у відповідності до законодавства. Про причини неявки сторони суд не повідомили. Тому суд вважає можливим розглядати подання без участі сторін.

Дослідивши матеріали надані суду, суд приходить до висновку що в задоволенні подання державного виконавця потрібно відмовити, з наступних підстав:

Судом встановлено, що 19 січня 2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист №2-а/331/163/14, 331/6890/14-а, в резолютивній частині якого зазначено: «Зобовязати УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок і виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком починаючи з 03 березня 2014, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Листом від 23.03.2015 року боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду в повному обсязі у звязку з відсутністю асигнувань, оскільки коштів на виплату заборгованості УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя для забезпечення виконання рішення суду не виділено.

Відповідно до ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а саме відсутності у видатковій частині державного бюджету витрат, повязаних з задоволенням судами позовних заяв отримувачів вказаної допомоги, сторона виконавчого провадження, може звернутися з заявою до суду про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

За приписами ч. 4 ст. 257 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Головним державним виконавцем у своєму поданні фактично порушується питання щодо заміни виплати на стягнення підвищення пенсії, що призведе до зміни змісту постанови суду, що суперечить вимогам Конституції України та КАС України, оскільки постанова суду є чинною та підлягає виконанню.

Крім того, по тексту подання головним державним виконавцем чітко не наводяться ті виняткові обставини, які б в сенсі ст. 263 КАС України, могли б слугувати встановленню способу виконання рішення суду, запропонованого державним виконавцем.

Також, згідно з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 12.02.2014 р. № К/800/598/14, заміна «зобовязання» на «стягнення» не є зміною способу і порядку виконання рішення, оскільки це призводить до зміни суті позовних вимог та прийнятого судом рішення; поняття «спосіб захисту порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Дослідивши надані докази, суд не вбачає наявності виняткових обставин, які б ускладнювали виконання судового рішення, і за наявності яких суд може змінити чи встановити спосіб виконання судового рішення, як того вимагає ч. 2 ст. 263 КАС України.

Аналізуючи зазначені норми права, вивчені матеріали справи, надані докази по справі, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання виконавчого документу.

Керуючись ст. 263 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя: В.В. Мінасов