Справа № 820/3846/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 червня 2015 р. № 820/3846/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Кікоян Г.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Державного підприємства завод "Електроважмаш"
до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів
про визнання незаконним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство завод "Електроважмаш" (далі по тексту - позивач, ДПЗ «Електроважмаш») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі по тексту відповідач, СДПІ), в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.04.2015 року № НОМЕР_1 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 32321, 00 грн. за основним платежем та № НОМЕР_2 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 45567, 00 грн. за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він не погоджується з висновками акта перевірки СДПІ №53/28-09-40-14/00213121 від 20.03.2015, на підставі якого були винесені оскаржувані податкові повідомлення рішення, оскільки, на його думку, вони прийняте без врахування фактичних обставин здійснення господарських операцій позивачем та вимог чинного законодавства.

На думку позивача, ним правомірно було сформовано податковий кредит, оскільки при визначенні показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ та їх подальшого відображення у відповідних звітних податкових періодах ним бралися до уваги належним чином оформлені первинні документів на підставі яких було здійснено реальне постачання товару та виконання робіт від контрагентів ТОВ "Тепло Енерго Комплект Україна", ТОВ "НДП-Будсервіс", ТОВ "Інвент Груп".

Висновки податкового органу про те, що ТОВ "Тепло Енерго Комплект Україна" неправомірно виписано податкові накладні не в день виникнення у нього податкових зобовязань є помилковим, таким, що не підтверджується матеріалами справи та не впливає на законність віднесення позивачем за ними сум податку до податкового кредиту. Неможливість здійснення господарських операцій позивача із ТОВ "НДП-Будсервіс" та ТОВ "Інвент Груп" через наявність інформації від інших податкових органів про неможливість проведення зустрічної звірки та направлення повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, наявність акта про неможливість проведення зустрічної звірки і у звязку з цим висновок у ньому про нереальність здійснення господарських операцій не мають юридичного значення, оскільки, зазначена інформація і акти не є доказами в розумінні ст. 70 КАСУ так як не є первинними бухгалтерськими документами. Оскільки ПДВ позивачем був сплачений у складі ціни товару контрагентам, які відповідальні за його перерахування до бюджету, то позивач правомірно відніс вказані у акті суми ПДВ до податкового кредиту і у подальшому мали право бути заявленими до бюджетного відшкодування.

Представник відповідача надав письмові заперечення проти позову, в яких послався на обґрунтованість висновків акта перевірки в частині взаємовідносин позивача із ТОВ"Тепло Енерго Комплект Україна", ТОВ "НДП-Будсервіс", ТОВ "Інвент Груп" про порушення позивачем п. 73.5 ст. 73, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.4 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200, п. 201.4 ст. 201 ПКУ, оскільки по взаємовідносинам позивача із ТОВ "Теплоенергокомплект Україна" податкова накладна від 03.11.2014 року №4 на суму 54512,4 грн., у т.ч. ПДВ 9085,4 гри. складена продавцем, отримана ДП Завод «Електроважмаш» та врахована у складі податкового кредиту за листопад 2014 року не у день виникнення податкових зобов'язань продавця та не відповідає проведеним операціям, або отримання ТМЦ, або перерахування коштів.

Крім того, податкові накладні ТОВ "Тепло Енерго Комплект Україна" від 17.11.2014 року № 65 на суму 35441,56 грн., у т.ч. ПДВ 5906,93 грн., від 27.11.2014 року № 123 на суму 11831,52 грн., у т.ч. ПДВ 1971,92 грн., від 28.11.2014 року № 127 на суму 8757,44 гри., у т.ч. ПДВ 1459.57 грн., від 18.12.2014 року № 77 на суму 20037, 6 грн., у т.ч. ПДВ 3339,6 грн. та від 04.12.2014 року № 30 на суму 13358,4 грн., у т.ч. ПДВ 2226, 4 грн. складені продавцем, отримані ДП Завод «Електроважмаш» та враховані у складі податкового кредиту за листопад 2014 р. та грудень 2014 року не у день виникнення податкових зобов'язань продавця та не відповідають проведеним операціям, або отримання ТМЦ, або перерахування коштів.

Від Індустріальної ОДПІ м.Харкова отримано листи від 25.02.2015 р. №912/7/20-36-22-04-10 та від 16.03.2015 р. №1140/7/20-36-22-04-10 якими повідомлено, що ТОВ "НДП - Будсурвіс" (код ЄДРГІОУ 33289283) має стан 9 направлено повідомлення про відсутність за місцезнахлодженням. Згідно відповіді, враховуючи вищезазначене, проведення зустрічної звірки ТОВ "НДП -Будсервіс" з питань господарських відносин з ДП «Електроважмаш» не мас можливості. оскільки суб'єкт господарювання має стан 9.

Щодо контрагента ТОВ "Інвент Груп", то як зазначає відповідач у письмових запереченнях, підставою для висновку про неправомірність віднесення ним сум ПДВ до податкового кредиту є лист від 04.02.2015 року №5055/05-81-22-02-10-5 Жовтневої ОДПІ м.Маріуполя ГУ Міндоходів у Донецькій області, яким отримано податкову інформацію щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Інвент груп» по взаємовідносинам з платниками податків за періоди: січень 2014, березень 2014, липень 2014, жовтень - грудень 2014, січень 2015 р. у зв'язку з тим, що підприємство не знаходиться за юридичною адресою про що управлінням оподаткування та контролю обєктів і операцій складено акт № 18/05-81-15-01 від 03.03.2015 р. за результатами аналізу податкової інформації, встановлено нереальність здійснення господарських операції ТОВ «Інвент груп» з контрагентами.

Вважає такі висновки законними та обґрунтованими, а винесені на їх підставі оскаржувані податкове повідомлення рішення правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив повністю відмовити в його задоволені.

Перевіривши матеріали справи і оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд визнає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Позивач, як юридична особа зареєстрований виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної ради народних депутатів м. Харкова 03.12.1991 року розпорядженням № 370/3, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ідентифікаційний код юридичної особи 00213121 та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України.

Посадовими особами податкового органу був складений акт перевірки позивача №53/28-09-40- 14/00213121 від 20.03.2015 р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Державного підприємства завод "Електроважмаш" (код ЄРПОУ 00213121) з перевірки законності декларування від'ємного значення з податку на додану вартість по декларації з ПДВ за листопад 2014 р. та за грудень 2014 р., та достовірності нарахування бюджетного відшкодування по декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 р.», згідно висновків якого позивачем порушено п. 73.5 ст. 73, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.4 ст. 198 та п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме завищення суми податкового кредиту за листопад 2014 року на суму 45 566, 53 грн. та за грудень 2014 року на суму 32 320, 89 грн., що призвело до:

- порушення п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту за грудень 2014 року на суму 32320, 89 грн.;

- порушення п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2014 року на суму 45566, 53 грн.

На підставі зазначеного акта перевірки СДПІ було винесені податкові повідомлення-рішення від 08.04.2015 року № НОМЕР_1 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 32321, 00 грн. за основним платежем та № НОМЕР_2 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 45567, 00 грн. за основним платежем та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Як вбачається з матеріалів справи позивач у перевіряємий період мав господарські відносини із ТОВ "Тепло Енерго Комплект Україна", ТОВ "НДП-Будсервіс", ТОВ "Інвент Груп".

Судовим розглядом встановлено, що у листопаді та грудні 2014 року ТОВ "Тепло Енерго Комплект Україна" поставило на адресу ДПЗ "Електроважмаш" товари згідно договорів № 207-03/376 від 16.06.2014 р. та № 207-03/398 від 15.09.2014 р.

Так, 03.11.2014 р. на виконання умов договору № 207-03/376 від 16.06.2014 на ДПЗ "Електроважмаш" поставлено та 04.11.2014 р. оприбутковано перетворювачі різниці тисків в кількості 3 шт. на загальну суму 54512, 40 грн., що підтверджується податковою накладною № 4 від 03.11.2014 р., прибутковим ордером № 729 від 04.11.2014 р., видатковою накладною №РН-0000434 від 03.11.2014 р., транспортування продукції здійснювалося відповідно до подорожнього листа службового легкового автомобіля № 566 від 04.11.2014 р. ДП завод "Електроважмаш" сплатив за вказану продукцію 149083, 20 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1377 від 27.11.2014 р., та № 1294 від 19.11.2014 р.

Таким, чином податкова накладна № 4 від 03.11.2014 виписана датою відвантаження продукції.

Крім того, 17.11.2014 р. на виконання умов договору №207-03/398-ВК від 25.12.2014 р. на ДП завод "Електроважмаш" поставлено та оприбутковано кран кульовий манометровий в кількості 11 шт., термометр багатоканальний в кількості 1 шт., термометр опору - 2 шт., діафрагма камерна - 0,203929 шт., комплект фланців - 1 шт., блок клапанний - 1 шт. та перетворювач різниці тисків - 0.203928 шт. на загальну суму 65498, 40 грн. в т.ч. ПДВ - 10916, 40 грн., що підтверджується податковою накладною № 49 від 13.11.2014 та податковою накладною № 65 від 17.11.2014, прибутковим ордером №769 від 17.11.2014, видатковою накладною №РН-0000498 від 17.11.2014, транспортування продукції підтверджується товарно-транспортною накладною №8992 від 17.11.2014.

28.11.2014 р. було поставлено та 01.12.2014 р. оприбутковано діафрагму камерну в кількості 1 шт. та перетворювач різниці тисків в кількості 1 шт., що підтверджується податковою накладною № 123 від 27.11.2014 р. (складеною за фактом здійснення передплати) та № 127 від 28.11.2014 на загальну суму 29578, 80 в т.ч. ПДВ - 4929, 80 грн. за прибутковим ордером № 787 від 01.12.2014 р.

18.12.2014 р. було поставлено та 22.12.2014 р. оприбутковано кран кульовий манометровий у кількості 23 шт. на зальну суму 33396, 00 грн. в т.ч. ПДВ - 5566,00 грн., що підтверджується податковими накладними № 30 від 04.12.2014 р.(виписана за фактом списання коштів в рахунок передплати) та № 77 від 18.12.2014 р., прибутковим ордером № 846 від 22.12.2014 р., видатковою накладною № РН-0000612 від 18.12.2014 р., транспортування продукції підтверджується товарно - транспортною накладною № 6251 від 18.12.2014 р.

Використання вищевказаної продукції у виробництві ДП завод "Електроважмаш" підтверджується вимогами № № 912, 49, 48, 55, 119, 71, 867, 868, 873 в яких зазначено номер складу, що видав ТМЦ, їх кількість, ціна, наявні підписи осіб, що здійснили передавання-приймання ТМЦ.

За вказану продукцію ДП завод "Електроважмаш" сплатило 169411, 68 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 12948 від 13.11.2014 р., № 13316 від 03.12.2014 р.(отримана банком 04.12.2014 р.), № 1376 від 27.11.2014 р., № 13716 від 26.12.2014 р. та № 13735 від 29.12.2014 р.

Таким чином, податкова накладна № 65 від 17.11.2014 р. виписана датою відвантаження товару, податкова накладна № 123 від 27.11.2014 р. виписана датою зарахування коштів на банківський рахунок платника податку, податкова накладна № 127 від 28.11.2014 р. виписана датою відвантаження товару, податкова накладна № 77 від 18.12.2014 р. виписана датою відвантаження товару, податкова накладна № 30 від 04.12.2014 р. виписана датою зарахування коштів на банківський рахунок платника податку, тому висновки відповідача, щодо завищення податкового кредиту по вказаним операціям є безпідставними.

Згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Як встановлено судом 05.01.2015 р. відповідно до протоколу № 05/01 загальних зборів учасників ТОВ "Донбас Пром Оіл" найменування товариства змінено на ТОВ "Інвент Груп".

На виконання умов договору від 29.05.2014 р. № 238-13/40-ВК, 08.12.2014 р. на ДПЗ "Електроважмаш" було поставлено та оприбутковано оливу та охолоджуючі рідини на загальну суму 76327, 68 грн., в т.ч. ПДВ - 12721, 28 грн., що підтверджується податковою накладною № 728 від 08.12.2014 р., прибутковим ордером № 571 від 08.12.2014 р., видатковою накладною № ПРН+У577939 від 08.12.2014 р., транспортування продукції підтверджується товарно-транспортною накладною № ПРН+У577939 від 08.12.2014 р.

29.12.2014 р. було поставлено і оприбутковано антифриз та оливу на загальну суму 71772, 79 грн., в т.ч. ПДВ - 11962, 13 грн., що підтверджується податковою накладною № 3301 від 29.12.2014 р., прибутковим ордером № 625 від 29.12.2014 р., видатковою накладною №ПРН+У579028 від 29.12.2014 р., транспортування продукції на завод підтверджується товарно-транспортною накладною № ПРН+У579028 від 29.12.2014 р.

06.11.2014 р. було поставлено та 10.11.2014 оприбутковано змазку, антифриз та охолоджуючу рідину на загальну суму 36 483,12 грн., що підтверджується податковою накладною № 342 від 06.11.2014 р., прибутковим ордером №504 від 10.11.2014 р., видатковою накладною №ПРН+У575688 від 06.11.2014 р., транспортування товару на завод підтверджується товарно-транспортною накладною № ПРН+У575688 від 06.11.2014 р.

24.11.2014 р. було поставлено та оприбутковано оливу на загальну суму 31106, 40 грн., в т.ч. ПДВ - 5184, 40 грн., що підтверджується податковою накладною № 1824 від 24.12.2014 р., прибутковим ордером № 518 від 24.11.2014 р., видатковою накладною №ПРН+У576310 від 24.11.2014 р., транспортування товару на завод підтверджується товарно-транспортною накладною № ПРН+У576310 від 24.11.2014 р.

Використання ДПЗ "Електроважмаш" вищевказаної продукції у подальшій господарській діяльності підтверджується вимогами №№ 529, 539, 540, 588, 608, 638, 634, 635, 652, 656, 715, 716, 1, 2, 106, 105, 110, 107, в яких зазначено номер складу, що видав ТМЦ, їх кількість, ціна, наявні підписи осіб, що здійснили передавання-приймання ТМЦ.

За поставлені товари ДП завод "Електроважмаш" в листопаді, грудні 2014 року сплатив загальну суму 146741, 96 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 57 від 05.11.2014 р., № 58 від 05.11.2014 р., № 13059 від 20.11.2014 р, № 13558 від 17.12.2014 р., №13740 від 29.12.2014 р., № 13741 від 29.12.2014 р.

Стосовно взаємовідносин ДП завод "Електроважмаш" з ТОВ "НДП-Будсервіс" судом встановлено, що 20.05.2014 р. між ДП завод "Електроважмаш" та ТОВ "НДП-Будсервіс" укладено договір підряду № 01/05-14 та додаткову угоду № 1 від 14.10.2014 р. до договору підряду № 01/05-14 20.05.2014 р., за яким в листопаді 2014 року ТОВ "НДП-Будсервіс" виконало додаткові роботи по облаштуванню підлоги в корпусі 3 (ділянка просочування цеху 5), що підтверджується дефектним актом №1 від 15.05.2014 р., договірною ціною форми №9, локальним кошторисом на будівельні роботи від 23.04.2014 р., відомістю ресурсів до договірної ціни від 23.03.2014 р., розрахунком 1-2 загальновиробничих витрат у складі договірної ціни станом на 23.03.2014 р., розрахунком №5 «кошторисний прибуток», розрахунком №6 «засоби на покриття адміністративних витрат будівельних організацій», дефектним актом №2 від 08.10.2014 р., договірною ціною форми № 9, розрахунку №1-1, відомістю ресурсів, розрахунком 1-2, податковою накладною № 10 від 06.11.2014 р., актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 за листопад 2014 року.

За виконані роботи ДП завод "Електроважмаш" сплатило 77824, 80 грн., що підтверджується платіжним дорученням №13676 від 25.12.2014 р.

Як вбачається з матеріалів справи податкові накладні, що були виписані позивачу ТОВ "Тепло Енерго Комплект Україна", ТОВ "НДП-Будсервіс", ТОВ "Інвент Груп" були включені до реєстру отриманих та виданих податкових накладних листопада, грудня 2014 р., а суми ПДВ включені до податкового кредиту, що підтверджується копіями додатків № 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість за листопад, грудень 2014 року та подано заяви (додатки №4 до податкової декларації з податку на додану вартість) на повернення суми бюджетного відшкодування.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем доведено придбання у своїх контрагентів товарів (робіт, послуг) та використання їх в своїй господарській діяльності, оскільки ними виконані умови укладених договорів, що підтверджується первинними бухгалтерськими та податковими документами, які виписані з додержанням вимог п. 9.2. ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704), п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI та п.2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку". Факти, які б позбавляли правового значення конкретні видані за здійсненою господарською операцією документи первинного бухгалтерського та податкового обліку, відповідачем не надані.

Досліджуючи витребувані та приєднані до справи документи, суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем і відповідачем та його контрагентом при укладенні, виконанні договору взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст. 11 КАС України не виявлено.

При цьому, суд бере до уваги, що доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за цим договором поставки, за правилами ч. 2 ст. 71 КАС України відповідач суду не подав.

Судом не встановлено невідповідності даних податкових накладних фактичним обставинам справи.

Крім того, суд також зауважує, що вказані податкові накладні містять усі обовязкові реквізити, передбачені п. 201.1 ст. 201 ПК України.

Порядок формування податкового кредиту передбачений ст. 198 Податкового кодексу України.

За правилами п. 198.1, п.198.2, п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

В силу приписів п.200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2 ст. 200 вищевказаного кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Крім того, ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку та сплати податку до бюджету. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку, є індивідуальною і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.

Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення контролюючого органу, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Відповідачем по справі не надано доказів фактичного нездійснення господарських операцій, суми за якими позивачем включені до складу податкового кредиту при обчисленні податку на додану вартість. Наявні в матеріалах судової справи та досліджені в ході судового розгляду первинні документи за змістом відповідають вимогам законодавства, що предявляються до первинних документів, доказів недостовірності даних в цих документах відповідачем не надано.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що усі витрати позивача з оплати вартості замовлених товарів були обєктивно необхідні позивачу для забезпечення власної господарської діяльності.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач та його контрагент на момент здійснення господарських операцій перебували зареєстрованими у встановленому порядку як юридичні особи. Разом з тим, податковий орган протиправно не взяв до уваги наявність належним чином оформлених первинних та податкових документів, на підтвердження належного укладення та виконання договорів.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що під час розгляду відповідачем за правилами ч. 2 ст. 71 КАС України не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірними правочинами.

З огляду на наведене вище, оцінивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що позивач правомірно включив до складу податкового кредиту відповідні суми за перевіряємий період та правомірно визначив від'ємне значення податку на додану вартість за операціями із контрагентами та заявлено до бюджетного відшкодування відповідні суми.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими , прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що прийняті СДПІ податкові повідомлення-рішення від 08.04.2015 року № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 підлягають скасуванню, як такі, що прийняті з порушенням ч. 3 ст. 2 КАС України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного підприємства завод "Електроважмаш" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання незаконним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 08.04.2015 року про зменшення Державному підприємству завод "Електроважмаш" розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 32321, 00 грн. (тридцять дві тисячі триста двадцять одна гривня) за основним платежем.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 08.04.2015 року про зменшення Державному підприємству завод "Електроважмаш" суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 45567, 00 грн. (сорок п'ять тисяч п'ятсот шістдесят сім гривень) за основним платежем та 22783, 50 грн. (двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят три гривні 50 копійок) за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі м. Харкова, м. Харків, вул. Червоношкільна наб., 16, код 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь Державного підприємства завод "Електроважмаш" (61089, м. Харків, пр -т Московський, 299, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 182, 70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.