Справа № 127/10593/15-а
Суддя: Прокопчук А. В.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/343/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 червня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Прокопчук А.В.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про зобов'язання зарахування стажу роботи до загального трудового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.12.2014 року він звернувся до відповідача з заявою про призначенням йому пенсії на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Оскільки, він вважає, що станом на 30.12.2014 року він має право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до довідки №127 від 19.04.2013 року, виданої ПАТ "Вінниччина-Авто", а саме по професії газоелектрозварника, на якій він працював з 1979 по 1989 рік. Також позивач вважає грубою помилкою відповідача щодо не зарахування йому періоду роботи, згідно трудової книжки з 14.02.1990 року по 31.10.2003 року, оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У зв'язку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Під час розгляду справи по суті позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої він просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці зарахувати йому стаж роботи з 14.02.1990 року по 31.10.2003 року, згідно трудової книжки до загального трудового стажу та призначити йому пенсію за віком, згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" по Списку №2 з 30.12.2014 року.

В судовому засіданні позивача позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_2 позов не визнала, надала суду заперечення проти адміністративного позову та пояснила, що вимоги ОСОБА_1 вважає безпідставними та необгрунтованими з підстав того, що період роботи позивача з 14.02.1990 року по 31.10.2003 року в кооперативі "Лада" на посаді газоелектрозварника не враховано до загального трудового стажу, так як записи в трудовій книжці про даний період роботи неналежно оформлені, а саме дата про прийняття на роботу та дата наказу 14.02.1990 року, а печатка, яка засвідчує цей запис українського зразка (Україна, м. Вінниця Автосервіс Кооператив "Лада"). Відомості за формою ОК-5 на застраховану особу ОСОБА_1 за період з 2000 по 2015 рік в реєстрі застрахованих осіб ДРЗДСС відсутні, а також інформація про сплату єдиного соціального внеску/збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування підприємством ПМП "Лада-автосервіс" - відсутня. Провести перевірку достовірності трудового стажу позивача за період з 14.02.1990 року по 31.10.2003 року на ПМП "Лада-автосервіс" неможливо, в зв'язку з відсутністю підприємства за місцезнаходженням. Тому для призначення пенсії за віком по Списку №2, позивачу недостатьо загального страхового стажу роботи. Просила відмовити ОСОБА_1 в задоволенні даного адміністративного позову.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, пенсійної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_1 14.02.1990 року був прийнятий на роботу в кооператив "Лада" газоелектрозварювальником 5 розряду, проте печатка, яка засвідчує даний запис українського зразка ("Україна, м. Вінниця Автосервіс Кооператив "ЛАДА"), що свідчить про невідповідність назви підприємства на печаткі на час прийняття на роботу. 17.06.1993 року в зв'язку з перереєстрацією кооператива "Лада" в мале приватне підприємство фірму "Лада-Автосервіс" його було призначено директором та 31.10.2003 року звільнений за власним бажанням (а.с. 3-4).

З протоколу загальних зборів від 05.01.1990 року, вбачається, що позивач ОСОБА_1 був присутній на зборах щодо створення кооператива по ремонту і обслуговування легкових автомобілів, де висловлював свою пропозицію (а.с. 6-7).

З витягу з Протоколу №10 від 08.04.2015 року засідання Комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій, відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення встановлено, що ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком за Списком №2, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років. При цьому, період роботи з 14.02.1990 року по 31.10.2003 року в кооперативі "Лада" на посаді газоелектрозварника не враховано до загального трудового стажу, так як записи в трудовій книжці про даний період роботи, викликають сумнів (а.с. 16).

Загальнийстаж роботи позивача становив 13 років 5 місяців 11 днів, а стаж по Списку №2 8 років 10 місяців 23 дні.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам. Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Закон України "Про пенсійне забезпечення", введений в дію постановою Верховної ради України від 06 грудня 1991 року, відповідно до якої, з 1 січня 1992 року Закон вводиться в дію - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону, з 1 квітня 1992 року - в повному обсязі. До затвердження Кабінетом Міністрів України списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діють наявні списки.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно Списків № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383.

Згідно наказу Міністерства праці та соціальної політики №383 від 18.11.2005 року "Про затвердження порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В п. 20 вищевказаної Постанови визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Відповідно до п.п.23-24 вказаного Порядку документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою. Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

З довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 127 від 19.04.2013 року, виданої ПАТ "Вінниччина-Авто", судом встановлено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на Вінницькому виробничому об'єднанні "Вінницяавтотехобслуговування" і за період з 01.09.1979р. по 01.04.1980р. та з 12.09.1980р. по 03.01.1989р. працював елекрогазозварником (суміщав професії газозварника та електрозварника), що передбачена Списком №2, на підставі постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173. Накази по особовому складу та з основної діяльності № 1-к від 02.01.1989р. в архіві ПАТ "Вінниччина-Авто" не збереглися, як і особові картки форми № Т2 звільнених працівників в 1980р. (а.с. 5).

З службової записки від 25.03.2015 року вбачається, що провести зустрічну перевірку достовірності трудового стажу ОСОБА_1 за період з 14.02.1990 року по 31.10.2003 року на ПМП "Лада-Автосервіс" неможливо, у зв'язку з відсутністю підприємства за місцезнаходженням: м. Вінниця, площа ОСОБА_3, буд. 1 (а.с. 34).

Хоча судом встановлено, що мале приватне підприємство фірма "Лада-Автосервіс" зареєстроване за вищевказаною адресою, що підтверджується відповідю на запит головного управління статистики у Вінницкій областа від 19.02.2015р. (а.с. 33). Однак в судовому засіданні позивач пояснив, що ця фірма не працює з часу звільнення його з роботи.

Як вбачається з відомості за формою ОК-5 на застраховану особу ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1, за період з 2000 по 2015 рік станом на 23.01.2015 року в реєстрі застрахованих осіб ДРЗДСС відсутні (а.с. 36).

Жодних інших письмових документів, крім трудової книжки, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 у період з 14.02.1990 року по 31.10.2003 року працював в кооперативі "Лада", суду не надано.

Також, суд звертає увагу на те, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відмова управління ПФУ в м. Вінниці в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком за Списком №2, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в зв?язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 25 років є обґрунтованою, відповідає вимогам закону.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За змістом ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач довів правомірність свого рішення, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 13, 62, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", п.п. 3, 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", ст.ст. 2, 6-11, 14, 18, 69, 71, 158-163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про зобов'язання зарахування стажу роботи до загального трудового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня оголошення постанови.

Суддя: