Справа № 752/5544/15-а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 752/5544/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Пасинок В.С. Провадження № 2а/752/162/15 Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е., при секретарі - Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва (надалі за текстом - «Управління») та про зобов'язання зарахувати у стаж роботи, який дає право на отримання пенсії за вислугою років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» період роботи на посадах завідуючої канцелярії прокуратури Шевченківського району м. Києва з 10.12.1986 року по 11.09.1987 року, інспектора канцелярії прокуратури Української РСР з 18.07.1988 року по 01.01.1990 року, інспектора канцелярії Управління справами прокуратури Української РСР з 01.01.1990 року по 20.05.1992 року, інспектором Секретаріату Генеральної прокуратури України з 20.05.1992 року по 22.02.1994 року. Також позивач просила зобов'язати Управління зарахувати у стаж роботи частину оплачуваної відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Управління, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та на порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове і прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення місцевим загальним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Управління із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Листом від 25.03.2015 р. за № 111/12/К-79 відповідач відмовив у призначенні пенсії за вислугу років у зв'язку з відсутністю необхідного спеціального стажу.

Зокрема, Управління зазначило про відсутність правових підстав для зарахування до вислуги років періоди роботи з 1986 року по 1997 року на посадах, що обіймалися працюючи в прокуратурі, оскільки у цей період ОСОБА_2 не мала вищої освіти.

Відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років 6 місяців; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років 6 місяців; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 14 років; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 14 років 6 місяців; з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 15 років.

Цією ж статтею Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Як вбачається із копії трудової книжки, ОСОБА_2 з 10.12.1986 року по 11.09.1987 року працювала на посаді завідуючої канцелярії прокуратури Шевченківського району м. Києва, з 18.07.1988 року по 01.01.1990 року інспектора канцелярії прокуратури Української РСР , з 01.01.1990 року по 20.05.1992 року інспектора канцелярії Управління справами прокуратури Української РСР, з 20.05.1992 року по 22.02.1994 року інспектором Секретаріату Генеральної прокуратури України.

Вказаний період не був врахований відповідачем у стаж роботи, оскільки у ОСОБА_2 відсутня вища юридична освіта на час зазначеного періоду роботи.

Разом з тим, відповідачем не оспорюється перебування позивача на державній службі в період з 10.121986 року по 11.09.1987 року та за період з 18.07.1988 року по 22.02.1994 року на посадах в органах прокуратури.

Положенням ч. 5 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» визначено ознаку, за допомогою якої посаду державного службовця можна віднести до посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Спеціальний стаж - це період роботи у певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов'язує пільгове, або за особливими правилами пенсійне забезпечення.

Вислуга років є видом спеціального стажу, це період виконання особливого роду трудової діяльності, або державної служби.

Нормою ст. 1 Закону України «Про державну службу» визначено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Вимога, щодо обов'язкової наявності у особи, яка в органах прокуратури обіймає посаду державного службовця, вищої юридичної освіти для врахування періоду роботи на такій посаді до стажу роботи (вислуги років), що відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років, була законодавчо передбачена після введення в дію відповідної редакції вказаного Закону та після припинення повноважень позивача на вказаній посаді.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, наведеною вище нормою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлюється відповідна вимога до посади, а не до особи, яка її займала.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права чи порушено норми матеріального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Т.М.Грищенко

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 23 червня 2015 р.

.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.