Справа № 244/360/13-а (2а/244/29/13)
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"18" червня 2015 р. м. Київ К/800/37652/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення міста Сніжного Донецької області про зобов'язання надати компенсацію на придбання побутового палива, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Сніжнянського міського суду Донецької області від 13 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2013 року, -

встановив:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Управління праці та соціального захисту населення міста Сніжного Донецької області про визнання за ним права на отримання компенсації на придбання побутового палива та зобов'язання відповідача надати йому таку компенсацію відповідно до статті 48 Гірничого закону України від 6 жовтня 1999 року № 1127-ХІV з 1 січня 2013 року.

Постановою Сніжнянського міського суду Донецької області від 13 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Сніжнянського міського суду Донецької області від 13 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2013 року.

Відповідачем подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За змістом частини 5 статті 48 Гірничого закону України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) після ліквідації або консервації гірничого підприємства забезпечення вугіллям на побутові потреби здійснюється таким категоріям осіб: непрацевлаштованим працівникам за переліком професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України; пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше ніж 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов'язаних з підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше ніж 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше ніж 15 років - для жінок.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що трудовий стаж ОСОБА_4 за Списком № 1 складає 9 років 7 місяців 6 днів, якого недостатньо для забезпечення його вугіллям відповідно до статті 48 Гірничого закону України, а воєнізований гірничорятувальний загін, де працював позивач, не є підприємством з видобутку (переробки) вугілля або вуглебудівним, тому період роботи на ньому не може бути зарахований до стажу, необхідного при визначенні права на забезпечення побутовим паливом.

Як вбачається з листа Управління Пенсійного фонду України в місті Сніжне Донецької області від 04 вересня 2012 року № 166/К-02-01-03, ОСОБА_4 з 14 вересня 1986 року отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах. Страховий стаж при перерахунку пенсії врахований по 30 вересня 1995 року та становить 39 років 5 місяців 21 день, в тому числі на підземних роботах 19 років 8 місяців 12 днів. Позивач отримує підвищення до пенсії шахтарям, відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Довідкою від 9 серпня 2012 року № 05/1841 встановлено, що ОСОБА_4 в період з 13 грудня 1976 року по 18 січня 1987 року працював респіраторником в 6 воєнізованому гірничорятувальному загоні, який обслуговує шахти небезпечні щодо газодинамічних явищ, гірничних ударів, в особливо небезпечних і тяжких умовах праці при рятуванні людей і ліквідації аварій на шахтах, рудниках, хіміко-вибухо-пожежонебезпечних та інших об'єктах, основні робітники яких користуються правом на пільгове забезпечення по Списку № 1.

У трудовій книжці позивача містяться дані про те, що у період з 13 грудня 1976 року по 18 січня 1987 року він працював в 6 воєнізованому гірничорятувальному загоні распіраторником, з 2 лютого 1987 року по 24 серпня 1995 року - на шахті «Ремовська» Торезького виробничого об'єднання з видобутку антрациту «Торезантрацит» електрослюсарем підземним.

У порушення вимог частин 4, 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, які зобов'язують суд до активного вжиття заходів щодо з'ясування обставин справи, та всупереч вимогам статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності і обґрунтованості судового рішення, суди першої та апеляційної інстанцій не звернули увагу на доводи позивача щодо призначення йому пільгової пенсії по Списку № 1 як працівникові підприємства вугільної промисловості та користування ним відповідними пільгами, і відмовляючи ОСОБА_4 у наданні компенсації на придбання побутового палива, не висловили правової позиції щодо наявних у матеріалах справи доказів і не з'ясували чи відноситься підприємство, яке було останнім місцем роботи позивача, до ліквідованих.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, всебічно, повно й об'єктивно встановити обставини, які підлягають доведенню в судовому процесі відповідно до предмету спору.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Сніжнянського міського суду Донецької області від 13 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2013 року - скасувати, а справу за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення міста Сніжного Донецької області про зобов'язання надати компенсацію на придбання побутового палива - направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.