Справа № 750/3741/15-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/3741/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Сапон А.В. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Грищенко В.Е., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу представника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області - Постилякової Марини Борисівни на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанов, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанов. Свої вимоги мотивує тим, що вважає спірні постанови такими, що прийняті відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства України.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2015 року задоволено вказаний позов. Скасовано постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про накладення штрафу від 01.04.2015 року у виконавчому провадженні № 46984229 за виконавчим листом № 2-а-750/10720/14, виданого 11.02.2015 року Деснянським районним судом м. Чернігова та постанову про стягнення виконавчого збору від 01.04.2015 року у виконавчому провадженні № 46984229.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області - Постилякова Марина Борисівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області перебуває виконавчий лист № 2-а/2506/10720/14, виданий 11.02.2015 року Деснянським районним судом м. Чернігова, згідно якого зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 16.04.2014 року по 30.06.2014 року з урахуванням вимог ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», за виключенням проведених виплат.

23.03.2014 року відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження позивачем було здійснено перерахунок ОСОБА_3 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 16.04.2014 року по 30.06.2014 року. Цією ж постановою було надано позивачу строк до 30.03.2015 року для самостійного виконання рішення суду, який позивачем було додержано.

Виплата коштів не здійснена через відсутність бюджетних коштів.

У зв'язку з чим, 01.04.2015 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на позивача та постанову про стягнення виконавчого збору.

Не погоджуючись з вказаними постановами відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, державним виконавцем може бути винесено постанову про накладення штрафу виключно у разі невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Перелік причин, які можуть визнаватися поважними Законом України «Про виконавче провадження» - не встановлений.

У зв'язку з цим суд, вирішуючи питання про наявність чи відсутність у боржника поважних причин невиконання судового рішення, керується власним переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні приєднаних до матеріалів справи доказів, як це передбачено ч. 1 ст. 86 КАС України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було надано невірну оцінку обставинам, на які посилався позивач в адміністративному позові, та зроблено помилковий висновок про наявність підстав для накладення на нього штрафу з огляду на наступне.

У відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Таким чином, органи праці та соціального захисту лише здійснюють фактичну виплату громадянам коштів, які надходять із державного бюджету.

У зв'язку з цим колегія суддів приходить до висновку про те, що ненадходження відповідних коштів із державного бюджету є поважною причиною невиконання позивачем судового рішення про виплату коштів за судовим рішенням.

Правова позиція по даному питанню висловлена Верховним Судом України в постанові від 24 березня 2015 року (реєстраційний номер у Єдиному державному реєстрі судових рішень 43974736) невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність відповідних правових підстав у відповідача для прийняття спірних постанов, оскільки виплата коштів не здійснена боржником через відсутність державного фінансування, що є поважною причиною, а тому спірні постанови про накладення штрафу та стягнення виконавчого збору підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що вимоги позовної заяви є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище, а тому підстави для її задоволення відсутні.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області - Постилякової Марини Борисівни - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.