Справа № 1304/5713/12
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2013-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1304/5713/12
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2013 року Галицький районий суд м.Львова в складі:

Головуючого -судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Тарапацькому Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Львівської міської ради, третя особа - Львівська міська рада про визнання протиправним наказу,

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовом до Управління комунальної власності Львівської міської ради, третя особа - Львівська міська рада, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 27.03.2012р. №115-О «Про затвердження вільного обєкта, який пропонується на приватизацію конкурсним способом» та зобовязати відповідача повторно розглянути питання використання нежитлових приміщень в будинку №25 на вул.Шпитальній у м.Львові.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що вона є власником квартири №11 по вул.Шпитальній в м.Львові та проживає в квартирі разом із неповнолітньою донькою та мамою-пенсіонером, яка потребує догляду у звязку з хворобою. З 2005 року вона зверталась в різні інстанції щодо приєднання суміжного приміщення до її квартири з метою покращення житлових умов, однак жодного рішення з цього приводу прийнято не було. Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 02.04.2012р. №163 було затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району про невідповідність санітарним та технічним вимогам квартири №11 в будинку №25 на вул.Шпитальній. Окрім того, наказом департаменту містобудування та інфраструктури Львівської міської ради від 05.04.2012 року №139 позивача разом з донькою було зараховано на квартирний облік згідно з пп.2 п.3 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм жилих приміщень в Україні» та включено у першочерговий список для надання житла згідно з ст.55 Закону України «Про освіту» (науково-педагогічний працівник). Таким чином, доручення зазначеного суміжного приміщення до квартири позивача могло б покращити її житлові умови та привести її квартиру у відповідність санітарно-технічним вимогам. Окрім того, вважає, що у відповідача фактично відсутнє документальне підтвердження факту, що спірне приміщення має статус нежитлового.

Позивач та її представник в судовому засіданні, кожен окремо, позов підтримали, дали пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просять позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив з мотивів, викладених у відзиві на позов. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, суд ухвалив слухати справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів належним і неупередженим судом.

Судом встановлено, що 27.03.2012 року Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради винесено наказ №115-О «Про затвердження вільного обєкта, який пропонується на приватизацію способом конкурсу» /а.с.8/, відповідно до якого затверджено вільний обєкт для приватизації способом конкурсу, а саме нежитлових приміщень 1-ого та 2-ого поверхів в будинку №25 по вул.Шпитальній в м.Львові.

Як видно з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №8995686 від 18.11.2005р. /а.с.56/ власником будинку та нежитлових приміщень площею 202,6 кв.м. по вул.Шпитальній, 25 в м.Львові є Територіальна громада м.Львова в особі Львівської міської ради, тобто вказані приміщення знаходяться в комунальній власності та перебувають на балансі ЛКП «Центральне», що стверджується довідкою №43 від 23.01.2006р. /а.с.58/ та довідкою №318 від 13.07.2011р. /а.с.60/.

Також, як видно з рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №92 від 05.03.1999 року «Про виключення з житлового фонду приміщень та переведення їх у нежитлові та надання дозволу громадянам організаціям на використання власних квартир як нежитлових» /а.с.72/, виключено з житлового фонду та переведено у нежитлові приміщення квартири, зокрема квартири АДРЕСА_1 заг.пл.29,3 кв.м.

Даний факт також підтверджується технічним паспортом, який виданий на спірні приміщення в будинку №25 по вул.Шпитальній саме як на нежитлові /а.с.61/.

Тобто з наведеного вбачається, що спірні нежитлові приміщення не належать до житлового фонду і є самостійним обєктом цивільно-правових відносин.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном і має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Згідно ст.142 Конституції України, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також обєкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних ради.

Відповідно до ч.2 ст.327 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності здійснюють безпосередньо територіальна громада, та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно з Положенням про управління комунальної власності Львівської міської ради, що затверджене рішенням виконавчого комітету від 07.12.2007р. №1100, основними завданнями управління є виконання функцій органу управління майном комунальної власності територіальної громади м.Львова, передача в оренду, відчуження (приватизація) майна комунальної власності територіальної громади м.Львова.

Відповідно до п.8 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Крім того, ч.2 ст.71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також з матеріалів справи видно, що спірні нежитлові приміщення перебували в оренді ВАТ «Львівгаз», згідно договору оренди №7732 від 17.01.2000р. та згідно акту приймання передачі від 28.02.2011р. повернення балансоутримувачу, тобто використовувались як нежитлові /а.с.52, 59/.

Таким чином, дослідивши докази по справі та враховуючи вищезазначене, суд приходить до переконання про безпідставність вимог позивача, оскільки оскаржуваний наказ відповідає вимогам закону, було дотримано встановленого порядку його винесення, звернення позивача було розглянуто у встановленому законом порядку, про що позивача було проінформовано, а тому в адміністративному позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст.7-12,86,158-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

Суддя Стрельбицький В.В.