Справа № 802/3192/14-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3192/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Н.В.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

11 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.,

суддів: Ватаманюка Р.В., Мельник-Томенко Ж. М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Майданюк Я.Л.,

представника позивача - Єзарської Анастасії Сергіївни,

представника відповідача - Рупс Вікторії Олексіївни,

представника відповідача - Тимощука Ігоря Івановича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Приватного підприємства "Укрпалетсистем" про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

29.08.2014 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства "Укрпалетсистем" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 07.11.2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити адміністративний позов.

Заслухавши суддю-доповідача та думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення адміністративних позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи наступне.

Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на підставі наказу № 31 від 19.06.2014 року та посвідчення на перевірку №646 від 11.07.2014 року в період з 11.07.2014 року по 30.07.2014 року здійснено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб ПП "Укрпалетсистем", яке знаходиться за адресою м. Київ, Голосіївський район, вул. Заболотного 156/1.

За результатами перевірки позивачем складено акт від 29.07.2014 року №566 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб ПП "Укрпалетсистем", яким зафіксовано ряд порушень правил пожежної та техногенної безпеки (а.с. 19-24):

1. Не надано технічний звіт щодо проведення заміру опору ізоляції електричних мереж та електроустановок (п. 5.1.34 НАПБ А 01.001-2004 "Правила пожежної безпеки в Україні" (далі - ППБвУ);

2. Не проведені розрахунки допустимого струмового навантаження електричних мереж (п. 5.1.20 ППБвУ);

3. Допускається складування горючих матеріалів ближче 1 метру до розподільчих щитів, електроприладів (п. 5.1.29 ППБвУ);

4. Електрощити та групові електрощитки не оснащені схемами підключення електроспоживачів з пояснюючими написами і вказаним значенням номінального струму апарату захисту (п. 5.1.22 ППБвУ).

5. Приміщення не обладнані системою автоматичної пожежної сигналізації з виводом сигналу від контрольно-приймального приладу на пульт централізованого спостереження пожежної охорони (п. 6.1.2, п.6.1.28, п.4.9 ППБвУ);

6. Будівля та її зовнішні установки не захищені від прямих попадань блискавки і вторинних її прояв відповідно до вимог РД 34.21.122-87 (п. 5.1.35 ППБвУ);

7. Існуючі вогнегасники не пройшли технічний огляд відповідно до вимог інструкції з експлуатації первинними засобами пожежогасіння ( п. 6.4.18, п. 6.4.20 ППБвУ);

8. Вогнегасники не навішені на вертикальні конструкції на висоту не більше 1,5 метру від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасників і на відстані від дверей, достатній для її повного відчинення (п. 6.4.16 ППБвУ);

9. Приміщення будівлі та територія не обладнані системою оповіщення про пожежу та гучномовним зв'язком (п. 6.2.3.1, п. 6.2.3.3, п.6.2.3.5 ППБвУ);

10. Посадові особи, призначені відповідальними за протипожежний стан приміщень, не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки (п. 3.19 ППБвУ);

11. Не забезпечити АЗС переносним газоаналізатором у вибухозахищеному виконанні (п. 7.12.19 ППБвУ);

12. Не проведено ідентифікації потенційно небезпечного об'єкту (п. 2 Методики ідентифікації ПНО);

13. Не розроблено паспорт потенційно небезпечного об'єкта (п. 17 Положення про паспорт ПНО);

14. Відстань від АЗС до громадських будівель та споруд різного призначення, будинків підприємств менше 40 метрів (п. 7.12.3 п. 7.55 ППБвУ);

15. В плануванні території АЗС не передбачено заходи проти розтікання горючих рідин в разі виникнення аварії (п.п. 7.10.2.1-7.10.2.1-5, 7.12.5 ППБвУ);

16. Не розроблено план локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій (ПЛАС) на об'єкт підприємства, на якому можливі аварії з залповими викидами вибухонебезпечних продуктів, вибухами і загоряннями (пожежами) в апаратурі, виробничих приміщеннях і зовнішніх спорудах, які можуть призвести до зруйнування будинків, споруд технологічного устаткування, ураження людей, негативного впливу на довкілля, згідно затвердженого та узгодженого Переліку (п. 3.1.1; п. 1. наказ МНС України від 15.08.2007р. №557 «Правила техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях» зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.09.2007р. за №1006/14273. НПАОП 0.00-4.33-99 "Положення щодо розробки планів локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій");

17. Не надано на пункт зв'язку районної пожежної частини витяг з плану локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій у обсязі, який є достатнім для якісного виконання відповідних дій (п. 3.1.1, п.4.13 наказ МНС України від 15.08.2007р. №557 «Правила техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях» зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.09.2007р. за №1006/14273 НПАОП 0.00-4.33-99 "Положення щодо розробки планів локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій");

18. Не ведеться журналу реєстрації вступного інструктажу з питань техногенної безпеки (п.п 4.5.1 ПТБ);

19. Не вивішено на видному місці відповідні інструкції щодо виконання вимог техногенної безпеки та порядку дій персоналу у разі виникнення надзвичайної ситуації (наказ МНС України від 15.08.2007р. №557 «Правила техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях» зареєстровано в Міністерстві юстиції);

20. Не проведено встановленим порядком обов'язкове страхування цивільної відповідальності суб'єкта господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна пожежами та аваріями на об'єктах підвищеної небезпеки (п.4.9.5, 4.9.6 Постанова Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2002р. №1788 "Про затвердження Порядку і правил проведення обов'язкового страхування цивільної відповідальності суб'єктів господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна пожежами та аваріями на об'єктах підвищеної небезпеки, включаючи пожежовибухонебезпечні об'єкти та об'єкти, господарська діяльність на яких може призвести до аварій екологічного і санітарно-епідеміологічного характеру", наказ МНС України від 15.08.2007р. №557 «Правила техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях» зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.09.2007р. за №1006/14273);

21. Не проведено інструктаж та тренування по використанню, методам контролю та випробування засобів індивідуального захисту з робітниками та службовцями (не рідше одного разу на рік) (п.4.2.13 Правила технічної експлуатації резервуарів і інструкції по їх ремонту);

22. Не створено на АЗС матеріальний резерв (ст. 4, 6 п. 3.1.1, 4.2 Постанова Кабінету Міністрів України від 29.03.2001р. №308 "Про Порядок створення і використання матеріальних резервів для запобігання, ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру та їх наслідки", МНС України від 15.08.2007р. №557 «Правила техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях» зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.09.2007р. за №1006/14273).

Станом на момент звернення позивача з позовом до суду, тобто на 29.08.2014 року, об'єкт експлуатувався з грубими порушеннями вимог пожежної безпеки, що створює небезпеку життю та здоров'ю громадян, а недоліки, виявлені під час перевірки відповідачем, не усунуті. Відтак, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що 09.09.2014 року відповідач звернувся до Тимчасово виконуючого обов'язки начальника Голосіївського РУ ДСНС України у м. Києві про проведення повторної перевірки АЗС, про що повідомив Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, за результатами якої складено акт перевірки №594 від 03.10.2014 року, з якого вбачається, що позивачем усунуто деякі порушення, які виявлені під час проведення перевірки у період з 11.07.2014 по 29.07.2014 року та зафіксовані у акті №566 від 29.07.2014 року.

Позивач, оскаржуючи рішення суду першої інстанції, зазначив, що відповідачем не вжито достатніх заходів щодо усунення виявлених попередньою перевіркою порушень, про що свідчать порушення, зафіксовані в перевірки №594 від 03.10.2014 року.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, з урахування наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", держаний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Згідно із частиною 4 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Частиною 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (у редакції, яка діє з 22.07.2014 року) передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Згідно із частиною 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Згідно із пунктом 12 частиною 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Таким чином, законодавством передбачено право посадових осіб центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки на звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно із частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, згідно з Указом Президента України "Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій" від 16.01.2013 року № 20/2013, здійснює Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України), яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України та входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно до статті 64 Кодексу цивільного захисту України, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві реалізує повноваження центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки.

З матеріалів справи вбачається, що ПП "Укрпалетсистем" повністю не усунено порушення, які вказані в акті перевірки від 29.07.2014 року №566, оскільки відповідач 09.09.2014 року звернувся до Тимчасово виконуючого обов'язки начальника Голосіївського РУ ДСНС України у м. Києві про проведення повторної перевірки АЗС по вул. Заболотного 156/1 в м. Києві, про що повідомив Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві.

В результаті проведеної перевірки Голосіївським РУ ГУДСНС України в м. Києві складено акт №594 від 03.10.2014 року, яким зафіксовано ряд порушень правил пожежної та техногенної безпеки (а.с.109-114) :

1. Не надано технічний звіт щодо проведення заміру опору ізоляції електричних мереж та електроустановок (п. 5.1.34 НАПБ А 01.001-2004 "Правила пожежної безпеки в Україні" (далі - ППБвУ);

2. Не проведені розрахунки допустимого струмового навантаження електричних мереж (п. 5.1.20 ППБвУ);

3. Допускається складування горючих матеріалів ближче 1 метру до розподільчих щитів, електроприладів (п. 5.1.29 ППБвУ);

4. Електрощити та групові електрощитки не оснащені схемами підключення електроспоживачів з пояснюючими написами і вказаним значенням номінального струму апарату захисту (п. 5.1.22 ППБвУ).

5. Приміщення не обладнані системою автоматичної пожежної сигналізації з виводом сигналу від контрольно-приймального приладу на пульт централізованого спостереження пожежної охорони (п. 6.1.2, п.6.1.28, п.4.9 ППБвУ);

6. Будівля та її зовнішні установки не захищені від прямих попадань блискавки і вторинних її прояв відповідно до вимог РД 34.21.122-87 (п. 5.1.35 ППБвУ);

7. Приміщення будівлі та територія не обладнані системою оповіщення про пожежу та гучномовним зв'язком (п. 6.2.3.1, п. 6.2.3.3, п. 6.2.3.5 ППБвУ).

8. Посадові особи, призначені відповідальними за протипожежний стан приміщень, не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки (п. 3.19 ППБвУ);

9. Не забезпечити АЗС переносним газоаналізатором у вибухозахищеному виконанні (п. 7.12.19 ППБвУ);

10. Не розроблено паспорт потенційно небезпечного об'єкта (п. 17 Положення про паспорт ПНО);

11. Відстань від АЗС до громадських будівель та споруд різного призначення, будинків підприємств менше 40 метрів (п. 7.12.3 п. 7.55 ППБвУ);

12. В плануванні території АЗС не передбачено заходи проти розтікання горючих рідин в разі виникнення аварії (п.п. 7.10.2.1-7.10.2.1-5, 7.12.5 ППБвУ);

13. Не розроблено план локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій (ПЛАС) на об'єкт підприємства, на якому можливі аварії з залповими викидами вибухонебезпечних продуктів, вибухами і загоряннями (пожежами) в апаратурі, виробничих приміщеннях і зовнішніх спорудах, які можуть призвести до зруйнування будинків, споруд технологічного устаткування, ураження людей, негативного впливу на довкілля, згідно затвердженого та узгодженого Переліку (п. 3.1.1; п. 1. наказ МНС України від 15.08.2007р. №557 «Правила техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях» зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.09.2007р. за №1006/14273. НПАОП 0.00-4.33-99 "Положення щодо розробки планів локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій");

14. Не надано на пункт зв'язку районної пожежної частини витяг з плану локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій у обсязі, який є достатнім для якісного виконання відповідних дій (п. 3.1.1, п.4.13 наказ МНС України від 15.08.2007р. №557 «Правила техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях» зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.09.2007р. за №1006/14273 НПАОП 0.00-4.33-99 "Положення щодо розробки планів локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій");

15. Не проведено встановленим порядком обов'язкове страхування цивільної відповідальності суб'єкта господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна пожежами та аваріями на об'єктах підвищеної небезпеки (п.4.9.5, 4.9.6 Постанова Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2002р. №1788 "Про затвердження Порядку і правил проведення обов'язкового страхування цивільної відповідальності суб'єктів господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна пожежами та аваріями на об'єктах підвищеної небезпеки, включаючи пожежовибухонебезпечні об'єкти та об'єкти, господарська діяльність на яких може призвести до аварій екологічного і санітарно-епідеміологічного характеру", наказ МНС України від 15.08.2007р. №557 «Правила техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях» зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.09.2007р. за №1006/14273);

16. Не проведено інструктаж та тренування по використанню, методам контролю та випробування засобів індивідуального захисту з робітниками та службовцями (не рідше одного разу на рік) (п.4.2.13 Правила технічної експлуатації резервуарів і інструкції по їх ремонту);

17. Не створено на АЗС матеріальний резерв (ст. 4, 6 п. 3.1.1, 4.2 Постанова Кабінету Міністрів України від 29.03.2001р. №308 "Про Порядок створення і використання матеріальних резервів для запобігання, ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру та їх наслідки", МНС України від 15.08.2007р. №557 «Правила техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях» зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.09.2007р. за №1006/14273).

Таким чином, із акту перевірки №594 від 03.10.2014 року вбачається, що позивачем усунуто деякі порушення, які виявлені під час проведення перевірки у період з 11.07.2014 по 29.07.2014 року та зафіксовані у акті №566 від 29.07.2014 року, проте більша їх частина лишається не усунутими.

Згідно із пунктом 26 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту Україн, небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров'ю людини.

Отже, законодавець пов'язує настання реальної загрози життю та здоров'ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Таким чином, наявність таких порушень як, складування горючих матеріалів ближче 1 метру до розподільчих щитів, електроприладів; електрощити та групові електрощитки не оснащені схемами підключення електроспоживачів з пояснюючими написами і вказаним значенням номінального струму апарату захисту; приміщення не обладнані системою автоматичної пожежної сигналізації з виводом сигналу від контрольно-приймального приладу на пульт централізованого спостереження пожежної охорони; будівля та її зовнішні установки не захищені від прямих попадань блискавки і вторинних її прояв; приміщення будівлі та територія не обладнані системою оповіщення про пожежу та гучномовним зв'язком; відстань від АЗС до громадських будівель та споруд різного призначення, будинків підприємств менше 40 метрів та інших, безумовно пов'язанні з ризиком настання реальної загрози життю та здоров'ю людей від пожежі та є обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

За таких обставин та враховуючи, що ПП "Укрпалетсистем" не усунуті порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність застосування заходів щодо повного зупинення роботи АЗС Приватного підприємства "Укрпалетсистем" за адресою: вул. Заболотного, 156/1, у Голосіївському районі в м. Києві, шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та двері приміщень.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду всім обставинам справи призвели до помилкового висновку, у зв'язку з чим, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Приватного підприємства "Укрпалетсистем" про застосування заходів реагування скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи АЗС Приватного підприємства "Укрпалетсистем" за адресою: вул. Заболотного, 156/1, у Голосіївському районі в м. Києві, шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та двері приміщень.

Обов'язок щодо виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду покласти на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 червня 2015 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.