Справа № 607/2242/15-а
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2015 Справа №607/2242/15-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря Паюка М.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 комітету Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення №506 від 15 травня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 комітету Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення №506 від 15 травня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 5 грудня 2014 року він прибув до м.Тернополя по особистих справах. Біля залізничного вокзалу м.Тернополя він здійснив посадку в маршрутне таксі №16, де предявив посвідчення інваліда 3-ї групи і направився в салон автобуса. Водій маршрутного таксі окликнув позивача і в досить некультурній манері повідомив, що в нього в автобусі вже є троє осіб, що предявили посвідчення і він повинен оплатити проїзд. Жодних доводів водій не навів, сказав лише, що є постанова Тернопільської міської ради, в якій вказано обмеження по проїзду пільгових категорій інвалідів у міському транспорті. ОСОБА_1 відмовився оплачувати проїзд, оскільки мав при собі посвідчення державного зразка з мокрими печатками, яке дає йому право на безкоштовний проїзд в міському транспорті. Відмову у пільговому перевезенні позивач вважає незаконною, тому що закон не містить норми обмеження кількості місць для перевезення пільгових категорій пасажирів. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить суд визнати рішення ОСОБА_3 комітету Тернопільської міської ради №506 від 15 травня 2014 року таким, що звужує конституційні права інвалідів та не відповідає положенням Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року зі змінами від 29 грудня 2014 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 комітету Тернопільської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у письмових запереченнях. Просила суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення і доводи сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З вимог ч.3 ст.2 КАС України вбачається, що у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень суди перевіряютьчи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пункт 2 ст.4 Європейської Хартії місцевого самоврядування передбачає, що органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене зі сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування, посадові особи органів місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі та в межах своєї компетенції.

В силу ст.140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування в Україні.

У відповідності до п.12 ч.1 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать - залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій, що не належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, до участі в обслуговуванні населення засобами транспорту і зв'язку.

Згідно з ч.ч.6, 8, 10 ст.59 цього Закону виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним,міським головою. Сільський, селищний, міський голова ради в межах своїх повноважень видає розпорядження. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

18 травня 2011 року ОСОБА_3 комітетом Тернопільської міської ради прийнято рішення №813 «Про затвердження типової форми договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом». Пункт 1 даного рішення затверджено типову форму договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом в режимі маршрутного таксі згідно з додатком 1 (додається) та в звичайному режимі руху згідно з додатком 2 (додається).

Рішенням ОСОБА_3 комітету Тернопільської міської ради від 15 травня 2014 року №506 внесено зміни в п.1 рішення виконавчого комітету від 06 червня 2011 року №995 «Про внесення змін в рішення виконавчого комітету від 18 травня 2011 року №813 «Про затвердження типової форми договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом» та викладено його в новій редакції: «Забезпечує безкоштовний проїзд пільгових категорій пасажирів, визначених чинним законодавством, в кількості 3-х чоловік одночасно за рахунок власних коштів».

Згідно ст.7 Закону України «Про автомобільний транспорт», організація пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту. До повноважень таких органів відноситься, зокрема, проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування; забезпечувати укладення договору на автобусних маршрутах загального користування із автомобільним перевізником - переможцем конкурсу та забезпечувати контроль за виконанням ним умов договору чи дозволу; достроково розірвати договір з автомобільним перевізником чи позбавити його дозволу в разі порушення ним умов договору чи дозволу.

Пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень (ст.37 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Листом від 15 травня 2015 року №4124/06 ОСОБА_3 комітет Тернопільської міської ради інформував ОСОБА_1 про те, що з державного бюджету за період з 15 травня 2014 року по 12 травня 2015 року фактично отримано 2 992 505,87 грн. субвенцій них коштів, а саме: 2 992 505,87 грн. для відшкодування перевізникам м.Тернополя, що надають послуги автобусами, які працюють в звичайному режимі руху, втрт від безоплатного перевезення пільгових категорій громадян, визначених згідно чинного законодавства; 0,00 грн. для відшкодування перевізникам, які надають послуги автобусами, що працюють в режимі маршрутного таксі, оскільки дані перевізники забезпечують безкоштовний проїзд пільгових категорій громадян, визначених чинним законодавством, в кількості 3-х чоловік одночасно за рахунок власних коштів.

За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку про те, що оспорюване рішення ОСОБА_3 комітету Тернопільської міської ради №506 від 15 травня 2014 рокуприйнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з використанням наданих органу місцевого самоврядування повноважень, з метою покращення перевезень пільгових категорій пасажирів. Таке рішення в жодному разі не обмежує право позивача, гарантоване йому Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (в редакції чинній на день винесення судом рішення)на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті, однак покладає на перевізників обовязок надалі забезпечувати безкоштовний проїзд пільгових категорій пасажирів, визначених чинним законодавством, в кількості 3-х чоловік одночасно, за рахунок власних коштів.Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність встановлену законом, однак її несе автомобільний перевізник, а не орган місцевого самоврядування.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 комітету Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення №506 від 15 травня 2014 року слід відмовити у звязку з їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст.2, 11, 17, 18, 70, 71, 86, 158, 163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 комітету Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення №506 від 15 травня 2014 року - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча суддя О.Герчаківська