Справа № 826/11016/15
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Київ № 826/11016/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вовк П.В., розглянув в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Євроформат» про стягнення заборгованості.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва 08 червня 2015 року надійшов позов ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві до ТОВ «Завод Євроформат» про стягнення з розрахункових рахунків відповідача заборгованості перед бюджетом з податку на додану вартість у розмірі 1 861 087,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача перед бюджетом виникла заборгованість по сплаті податку на додану вартість у розмірі 1 861 087, 04 грн., внаслідок несплати в установлений законодавством строк узгоджених грошових зобов'язань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2015 року було відкрито скорочене провадження у справі № 826/11016/15 та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

Зазначена ухвала про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі була отримана відповідачем 12 червня 2015 року, відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

22 червня 2015 року від ТОВ «Завод Євроформат» надійшли заперечення проти позову, в яких відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив про те, що стягнення податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням № від 20 листопада 2013 року є передчасним оскільки воно перебуває на стадії касаційного оскарження, а сума донарахувань за ним є неузгодженою.

Крім того, відповідач в своїх запереченнях вказує на той факт, що ТОВ «Завод Євроформат» надано у податкову заставу 54 350 кг. цинку металевого в чушках, залишкова балансова вартість якого становить 2 390 313, 00 грн., що значно перевищує суму заборгованості.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Завод Євроформат» () знаходиться за адресою: 04073, міста Київ, вулиця Куренівська, будинок 21-Г та перебуває на податковому обліку як платник податків в ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 листопада 2013 року ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, яким ТОВ «Завод Євроформат» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2 197 221, 00 грн., у тому числі сума грошового зобов'язання за основним платежем склала 1 464 814, 00 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями - 732 407, 00 грн.

Водночас, податковим органом надсилалась на юридичну адресу ТОВ «Завод Євроформат» податкова вимога форми «Ю» від 25 грудня 2014 року № 6-23 на суму 2 390 200, 21 грн., яка була отримана товариством 22 січня 2015 року.

Також, 25 грудня 2014 року заступником начальника ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві було прийнято рішення по опис майна ТОВ «Завод Євроформат» у податкову заставу № 29514/10/26-54-23-24.

ТОВ «Завод Євроформат» було подано до контролюючого органу уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість, у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2014 року.

Однак, відповідачем не було в повному обсязі сплачено податкові зобов'язання з податку на додану вартість.

З наявних матеріалів справи, зокрема, облікових карток ТОВ «Завод Євроформат» з податку на додану вартість з виготовлених в Україні товарів (робіт, послуг) вбачається, що сума заборгованості вказаного підприємства становить 1 861 087, 04 грн.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з викладеними у позовній заяві доводами, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з п. 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відтак, враховуючи, що сума податкового зобов'язання відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Доказів оскарження податкової вимоги та погашення податкового боргу за визначеними податковими зобов'язаннями у розмірі 1 861 087, 04 грн. відповідачем суду не надано.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

Відповідач в своїх запереченнях зазначив про те, що ТОВ «Завод Євроформат» надано у податкову заставу 54 350 кг. цинку металевого в чушках, залишкова балансова вартість якого становить 2 390 313, 00 грн., що значно перевищує суму, яку просить стягнути позивач у якості заборгованості, а тому позов податкового органу не підлягає задоволенню.

Однак, суд критично відноситься до вказаних тверджень відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 89.1.1-98.1.2 п. 89.1 статті 89 ПК України, право податкової застави виникає у разі:

- несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (пп. 89.1.3 п. 89.1 статті 89 ПК України).

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису (п. 89.3 статті 89 ПК України).

Відповідно до п. 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Так, матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Завод Євроформат» надано у податкову заставу 54 350 кг. цинку металевого в чушках, залишкова балансова вартість якого становить 2 390 313, 00 грн.

Проте, відомостей щодо продажу майна платника податків ТОВ «Завод Євроформат», що перебуває у податковій заставі суду не надано.

Згідно з витягом про державну реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутні відомості щодо звернення стягнення активів відповідача згідно Акту опису майна від 12 лютого 2015 року № 2.

Враховуючи зазначене та те, що ПК України не встановлює залежності між правом податкового органу звернутися до суду з позовом про стягнення податкової заборгованості з рахунків платника податку від факту здійснення опису майна такого платника в податкову заставу, суд не вважає зазначені твердження відповідача підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Також, в своїх запереченнях представник відповідача вказує на те, що сума донарахувань за податковим повідомленням рішенням № від 20 листопада 2013 року є неузгодженою, оскільки вказане рішення податкового органу оскаржується в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2014 року по справі № 826/5857/14, в задоволенні адміністративного позову ТОВ «Завод Євроформат» до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 листопада 2013 року № - відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року, прийнятою у відкритому судовому засіданні, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2014 року залишено без змін.

Водночас, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 лютого 2015 року відкрито провадження за касаційною скаргою ТОВ «Завод Євроформат» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року по справі №826/5857/14 за позовом ТОВ «Завод Євроформат» до ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Оскільки Вищим адміністративним судом України касаційна скарга ще не розглянута, рішення про стягнення заборгованості, яке ґрунтується на податковому повідомленні рішенні від № від 20 листопада 2013 року, на думку відповідача, є передчасним.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (ч. 1 статті 255 КАС України).

Виходячи з системного аналізу вказаних норм в контексті встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку про те, що у відповідача виник обов'язок по сплаті грошових зобов'язань з податку на додану вартість, які ґрунтуються зокрема на податковому повідомленні-рішенні 20 листопада 2013 року № , у зв'язку з тим, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2014 року набрала законної сили 16 грудня 2014 року.

А оскільки вказана сума коштів відповідачем станом на день розгляду справи сплачена не була, що не заперечується ним у поданих до суду запереченнях та підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема, обліковою карткою підприємства з податку на додану вартість з виготовлених в Україні товарів (робіт, послуг), позовні вимоги ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до змісту наданої суду копії ухвали Вищого адміністративного суду України від 03 лютого 2015 року про відкриття провадження за касаційною скаргою ТОВ «Завод Євроформат» не вбачається зупинення касаційним судом виконання судових рішень, які оскаржуються.

Разом із запереченнями, представником відповідача надано до суду клопотання про розгляд справи за загальними правилами адміністративного судочинства, мотивоване розглядом зазначеної вище справи в касаційному порядку.

Між тим, суд зазначає про те, що зазначена обставина, в контексті положень статті 183-2 КАС України, не є підставою, з якою процесуальне законодавство пов'язує обов'язок суду здійснювати розгляд адміністративної справи в судовому засіданні, а тому, відповідно, необґрунтованим є клопотання позивача про необхідність розгляду вказаної справи у загальному порядку у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 статті 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених, в тому числі, п. 4 ч. 1 статті 183-2 цього Кодексу, а саме, щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Керуючись статтями 69-71, 160-162, 183-2, 254, 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Євроформат» () кошти в розмірі 1 861 087, 04 грн. (один мільйон вісімсот шістдесят одна тисяча вісімдесят сім гривень 04 копійки) з його рахунків у банках.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.В. Вовк