Справа № 802/1110/15-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 червня 2015 р. Справа № 802/1110/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

представника позивача: ОСОБА_1

представника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Козятинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області до Державної виконавчої служби Погребищенського районного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Погребищенський маслосирзавод", управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про зняття арешту з майна, що знаходиться в податковій заставі

ВСТАНОВИВ:

21.04.2015 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - Козятинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Козятинська ОДПІ) з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби Погребищенського районного управління юстиції (далі - ДВС Погребищенського РУЮ) про зняття арешту з частини майна, яке знаходиться в податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податковим керуючим ОСОБА_3 08.04.2013 року оформлено акт №1 та 13.08.2013 року акт №2 опису майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Погребищенський маслосирзавод" (далі - ТОВ "Погребищенський маслосирзавод") відповідно, на яке поширюється право податкової застави. Право податкової застави зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом із Державного реєстру.

Разом з тим, незважаючи на те, що майно підприємства перебуває у податковій заставі постановою ДВС Погребищенського РУЮ №02-26 від 14.02.2014 року накладено арешт на все майно, що належить ТОВ "Погребищенський маслосирзавод", про що йдеться у інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб'єкта.

Посилаючись на неможливість вчинення дій щодо реалізації майна, яке описано в податкову заставу, податковий орган звернувся до суду із адміністративним позовом про зняття арешту з частини майна, що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою суду від 18.05.2015 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та посилаючись на неможливість вчинення дій щодо реалізації майна, яке описано в податкову заставу, податковий орган просить, на підставі положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та Закону України "Про виконавче провадження", зняти арешт з майна, що знаходиться в податковій заставі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області в судовому засіданні заперечувала проти адміністративного позову та просила відмовити у його задоволенні.

На думку представника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області арешт на все майно ТОВ "Погребищенський маслосирзавод" було накладено у порядку та у спосіб передбачений Законом України "Про виконавче провадження".

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі суд встановив наступне.

Як видно з матеріалів справи, 08.04.2013 року на підставі рішення Іллінецької МДПІ про опис майна у податкову заставу №1 від 13.03.2013 року, податковим керуючим ОСОБА_3 проведено опис у податкову заставу майнових активів, на які організація набуде прав у майбутньому, платника податків ТОВ "Погребищенський маслосирзавод", про що складено акт №1 (а.с. 68).

Податкову заставу зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом із Державного реєстру обтяжень рухомого майна №40377851 від 10.04.2013 року (а.с. 67).

Листом від 13.08.2013 року вих. №333 ТОВ "Погребищенський маслосирзавод" було надано перелік активів під податкову заставу, а саме:

1. Будівля свинарника площею 183,3 кв.м. на суму 96795,60 грн;

2. Будівля складу площею 149,6 кв.м. з підвальним приміщенням на суму 69320,00 грн;

3. Незавершене будівництво площею 429,6 кв.м. на суму 65887,00грн (а.с. 72).

13.08.2013 року на підставі рішення Козятинської ОДПІ про опис майна у податкову заставу №1 від 03.07.2013 року, податковим керуючим ОСОБА_3 проведено опис у податкову заставу вищезазначеного нерухомого майна платника податків ТОВ "Погребищенський маслосирзавод", про що складено акт №2 (а.с. 4, 71).

Податкову заставу зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом із Державного реєстру обтяжень рухомого майна №41579518 від 14.08.2013 року (а.с. 5).

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року у справі №802/2938/14-а, яка набрала законної сили, Козятинській ОДПІ надано дозвіл на погашення суми податкового боргу у розмірі 139798,57 грн. за рахунок майна платника податків ТОВ "Погребищенський маслосирзавод", що знаходить в податковій заставі (а.с. 9).

Разом з тим, постановою ДВС Погребищенського РУЮ №02-26 від 14.02.2014 року накладено арешт на все майно, що належить ТОВ "Погребищенський маслосирзавод", про що йдеться у інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб'єкта (а.с. 6-7).

Відповідно до постанови №112/2.1-35-2 від 28.08.2014 року, матеріали виконавчого провадження про стягнення коштів з ТОВ "Погребищенський маслосирзавод" передано з відділу державної виконавчої служби Погребищенського районного управління юстиції на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області.

Крім того, судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області перебуває зведене виконавче провадження №44943461 про стягнення з ТОВ "Погребищенський маслосирзавод" на користь фізичних, юридичних осіб стягувачів та держави коштів на загальну суму 1357198,00 грн, виконавчі дії по якому ще не завершено. 11.02.2015 року межах зведеного виконавчого провадження №44943461 накладено арешт на все майно боржника ТОВ "Погребищенський маслосирзавод" та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить. На підставі цієї постанови вчинено запис про реєстрацію об'єкта обтяження у вигляді всього рухомого майна, в тому числі й того нерухомого майна, що перебуває у податковій заставі (а.с.47-51).

Не погоджуючись із арештом майна боржника та оголошення заборони на його відчуження позивач звернувся з даним позовом до суду.

Визначаючись з приводу позовних вимог, суд зважає на таке.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачений обов`язок державного виконавця здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Як встановлено статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Частиною 4 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Відповідно до частини 2 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

В силу положень частини 5 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна чи коштів у незавершеному виконавчому провадженні може бути знятий за рішенням суду.

Крім того, згідно із пунктом 4.2.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністра юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 60 Закону, державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з майна чи коштів не пізніше наступного дня з моменту надходження належним чином завіреної копії рішення суду до органу державної виконавчої служби.

Вищенаведене свідчить про те, що податковий орган як заставодержатель наділений правом на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна, що перебуває у податковій заставі. Обов'язок державного виконавця зняти арешт у незавершеному виконавчому провадженні виникає лише з моменту надходження відповідного рішення суду.

Згідно з пунктом 88.1 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

У відповідності до підпункту 89.1.2 пункту 89.1. статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі, зокрема, несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (пункт 89.2 статті 89 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 90.1 статті 90 Податкового кодексу України пріоритет податкової застави щодо пріоритету інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону.

Згідно п. 1 спільного наказу Міністерства юстиції України та Державної податкової адміністрації України №9/5/59 від 07.02.2003 року (чинного на момент реєстрації акту №2 опису майна ТОВ "Погребищенський маслосирзавод" у податкову заставу) реєстрація податкових застав нерухомого майна здійснюється в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в порядку, установленому Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Статтею 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом.

Як встановлено судом, податковим органом 14.08.2013 року зареєстровано податкову заставу нерухомого майна згідно акту опису майна №2 від 13.08.2013 року Козятинської ОДПІ. Разом із тим, постановою ДВС Погребищенського РУЮ №02-26 від 14.02.2014 року накладено арешт на все майно, що належить ТОВ "Погребищенський маслосирзавод".

З наведеного вбачається, що обтяження у вигляді податкової застави, що застосоване Козятинською ОДПІ здійснено раніше порівняно з арештом майна ТОВ "Погребищенський маслосирзавод" згідно постанови ДВС Погребищенського РУЮ. Крім того, в силу норм Податкового кодексу України, податкове застава є обтяженням із вищим пріоритетом, ніж обтяження застосоване ДВС Погребищенського РУЮ. Тому, саме податковий орган, за вказаних обставин, має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок майна, переданого у податкову заставу.

Отже, з метою усунення перешкод у реалізації майна, яке перебуває у податковій заставі, згода на що надана постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року, суд доходить висновку про наявність підстав для зняття накладеного ДВС Погребищенського РУЮ арешту.

Враховуючи встановлені обставини справи та вищезазначені положення чинного законодавства України, вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а тому підлягають задоволенню.

Судових витрат сторонами у справі не понесено.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Зняти арешт з майна, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Погребищенський маслосирзавод» () та яке знаходиться у податковій заставі відповідно до Акту опису майна № 2 від 13 серпня 2013 року.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович