Справа № 2а-3441/11/2170
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року м. Київ К/9991/31625/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2012 року в справі за її позовом до управління Держгірпромнагляду по Херсонській області, треті особи: комунальний заклад Херсонської обласної ради «Каховський геріатричний пансіонат», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Каховка Херсонської області про скасування актів про нещасний випадок,

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернулася в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначала, що працює лікарем-невропатологом у Каховському геріатричному пансіонаті за сумісництвом щодня з 14.45 до 18.00 год. 29 жовтня 2010 року приблизно о 15.00 год., піднімаючись по сходах до харчоблоку пансіонату через невідповідність будівельним нормам конструкції східців впала та отримала травму. 14 січня 2011 року комісією за результатами спеціального розслідування нещасного випадку було складено акт форми Н-5, відповідно до якого нещасний випадок є непов'язаним з виробництвом, а 01 лютого 2011 року було затверджено акт № 1 про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом.

Просила визнати протиправним та скасувати акт форми Н-5 від 14 січня 2011 року та акт форми НВП № 1, затверджений 01 лютого 2011 року, посилаючись на те, що вони є протиправними, та зобов'язати відповідача скласти по факту нещасного випадку, що стався 29 жовтня 2010 року на території Каховського геріатричного пансіонату, акти форми Н-1 та Н-5 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм процесуального і матеріального права, позивач просила скасувати судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 працювала в комунальному закладі Херсонської обласної ради «Каховський геріатричний пансіонат» на посаді лікаря-невропатолога за сумісництвом з 16 грудня 2003 року. Графік роботи було встановлено з 14.45 год. до 18.05 год. щодня, субота, неділя - вихідні.

Також ОСОБА_4 працювала в комунальному закладі «Херсонський обласний центр медико-соціальної експертизи» на посаді лікаря-невропатолога (експерта) - в.о. голови Каховської медико-соціальної експертної комісії з 01 листопада 2004 року. Робочий час було встановлено з 08.00 год. до 14.36 год. щодня крім суботи та неділі.

Наказом в.о. начальника управління Держгірпромнагляду по Херсонській області від 29 грудня 2010 року № 249 призначено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 29 жовтня 2010 року з лікарем Каховського геріатричного пансіонату ОСОБА_4

14 січня 2011 року складено акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 29 жовтня 2010 року близько 13.00 год. у комунальному закладі «Каховський геріатричний пансіонат», відповідно до якого ОСОБА_4 прийшла на територію пансіонату у неробочий свій час для надання медичної допомоги хворому, але з невстановлених причин допомогу не надала і в особистих цілях піднімаючись по сходинкам на ганок до харчоблоку впала, чим порушила Правила внутрішнього трудового розпорядку комунального закладу «Каховський геріатричний пансіонат», відповідно до яких працівники пансіонату повинні виконувати лише ту роботу, яка їм доручена, знаходитися тільки у місцях де їм доручено працювати.

Відповідно до цього акту причинами нещасного випадку було порушення вимог «Правил внутрішнього трудового розпорядку пансіонату» та особиста неуважність ОСОБА_4 під час перебування на території пансіонату. Технічні та психофізичні причини відсутні. У висновках комісії зазначено, що згідно пункту 18 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві нещасний випадок з ОСОБА_4 є не пов'язаним з виробництвом.

01 лютого 2011 року затверджено акт № 1 про нещасний випадок на підприємстві, не пов'язаний з виробництвом, в якому причинами нещасного випадку є порушення трудової та виробничої дисципліни.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що акти розслідування щодо зазначення часу отримання позивачем травми не відповідають дійсності з огляду на пояснення свідків у судових засіданнях, проте незважаючи на такі неточності висновки комісій є правильними та не підлягають скасуванню. Права позивачу та членам її сім'ї щодо наслідків настання нещасного випадку були роз'яснені членами комісії при проведенні перевірки.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої та другої статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (чинних на час виникнення спірних правовідносин) нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Перелік обставин, за яких настає страховий випадок, визначається Кабінетом Міністрів України за поданням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, чинною на час виникнення спірних правовідносин, затверджено Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві та перелік обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Відповідно до пункту 7 Порядку розслідування проводиться у разі раптового погіршення стану здоров'я працівника або особи, яка забезпечує себе роботою само-стійно, одержання ними поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання теплового удару, опіку, обмороження, у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, у разі зникнення працівника під час виконання ним трудових обов'язків, а також у разі смерті працівника на підприємстві.

Пунктами 14-17 Порядку наведено перелік нещасних випадків, які визнаються пов'язаними з виробництвом, що сталися з працівниками під час виконання трудових обов'язків, у тому числі у відрядженні. Зокрема нещасними випадками визнаються випадки які сталися у період перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням роботи, починаючи з моменту прибуття працівника на підприємство до його відбуття, який повинен фіксуватися відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або виконання завдань роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні; виконання дій в інтересах підприємства, на якому працює потерпілий, тобто дій, які не належать до трудових обов'язків працівника (подання необхідної допомоги іншому працівникові, дій щодо запобігання аваріям або рятування людей та майна підприємства, інших дій за розпорядженням або дорученням роботодавця).

Тобто умовами для визнання нещасного випадку таким, що стався на виробництві, є період перебування на робочому місці або в іншому місці, пов'язаному з виконанням роботи, виконання дій в інтересах підприємства.

Позивач у своїх поясненнях зазначала, що йшла в харчоблок геріатричного пансіонату для надання консультації ОСОБА_5 щодо оформлення документів на медико-соціальну експертну комісію, тим самим підтвердила, що у робочий час виконувала не трудові обов'язки, а діяла на власний розсуд, перебувала не на робочому місці та виконувала дії не в інтересах підприємства.

Пунктом 46 Порядку передбачено обов'язки спеціальної комісії під час розслідування нещасного випадку: обстежити місце, де стався нещасний випадок, одержати письмові чи усні пояснення від роботодавця і його представників, посадових осіб, працівників підприємства, потерпілого, якщо це можливо, опитати інших осіб - свідків нещасного випадку та осіб, причетних до нього;

визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;

з'ясувати обставини і причини нещасного випадку;

визначити, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом;

установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам;

зустрітися з потерпілими або членами їх сімей чи особами, які представляють їх інтереси, з метою розгляду питань щодо розв'язання соціальних проблем, які виникли внаслідок нещасного випадку, внесення пропозицій щодо їх розв'язання відповідним органам, а також дати потерпілим (членам їх сімей, особам, які представляють інтереси потерпілих) роз'яснення щодо їх прав у зв'язку з настанням нещасного випадку.

На виконання вимог пункту 46 Порядку комісією зі спеціального розслідування нещасного випадку було зібрано відомості про потерпілого, складено характеристику об'єкту, дільниці та місяця, де стався нещасний випадок, з'ясовано обставини, за яких стався нещасний випадок, та причини нещасного випадку. Для цього також було допитано свідків нещасного випадку - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

У обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що комісією не було відібрано пояснення у всіх свідків нещасного випадку, а тому судом першої інстанції було допитано у судових засіданнях свідків пригоди, які надавали пояснення комісії та які були заявлені позивачем. Проте після відібрання пояснень свідків також не було підтверджено зв'язок нещасного випадку з виробництвом, але було встановлено, що він стався близько 15.00 год., тобто у робочий час позивача.

29 червня 2011 року Каховський міжрайонний прокурор звернувся до начальника управління Держгірпромнагляду по Херсонській області з поданням про вжиття заходів до усунення порушень вимог законодавства про охорону праці в частині забезпечення належного контролю за проведенням розслідувань посадовими особами управління нещасних випадків пов'язаних з виробництвом, що потягли порушення прав та законних інтересів постраждалої ОСОБА_4 Проте листом від 09 серпня 2011 року Каховського міжрайонного прокурора повідомлено про відсутність підстав для перегляду актів та притягнення голови спеціальної комісії з розслідування до відповідальності.

Посилання позивача у касаційній скарзі на те, що вона не була ознайомлена з Правилами внутрішнього трудового розпорядку та її вільне пересування по території пансіонату не заборонено, не впливає на правильність висновків судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для визнання нещасного випадку пов'язаним з виробництвом, а також надання консультацій щодо оформлення документів іншим співробітникам пансіонату не входить до трудових (посадових) обов'язків позивача за посадою лікаря-невропатолога пансіонату.

Отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для їх скасування та ухвалення нового судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/