Справа № 203/7419/14-а
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/7419/14-а
Провадження № 2-а/0203/260/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Колесніченко О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська про визнання діяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року позивач предявила через суд зазначений позов до відповідача на предмет захисту прав на пенсійне забезпечення з тих підстав, що вона 20 вересня 2014 року вийшла на пенсію відповідно до Закону Україну «Про державну службу» як посадова особа Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, проте відповідачем в порушення вимог Закону України «Про державну службу», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», постанови Кабміну «Про деякі питання визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31 травня 2000 року, постанови Кабміну «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» №268 від 09 березня 2006 року при нарахуванні та призначенні пенсії не включено згідно з довідкою Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, грошову винагороду за сумлінну безперервну працю в органах місцевого самоврядування, зразкове виконання трудових обовязків, суми індексації заробітної плати, не зважаючи на те, що на усіх вказані виплати нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, тому позивач просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо неврахування при розрахунку розміру пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань, сум нарахованої індексації заробітної плати; зобовязати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії посадовій особі місцевого самоврядування починаючи з 22 вересня 2014 року в розмірі 70% згідно діючого на час виходу іі на пенсію Закону з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань, сум нарахованої індексації заробітної плати.

Ухвалою суду було відкрито скорочене провадження у даній справі в межах строку звернення до адміністративного суду.

В письмових запереченнях відповідач позов не визнав у повному обсязі у звязку з тим, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років та інших надбавок, проте иакі види виплат, як грошова винагорода, індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не передбачені статтею 33, як складові заробітної плати державного службовця, тому зазначені виплати не враховуються при обчисленні пенсії, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Розглянувши позовні вимог, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач з 20 вересня 2014 року вийшла на пенсію державного службовця, будучи посадовою особою Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради та з 20 вересня 2014 року їй призначена пенсія за віком відповідно до вимог Закону України «Про державну службу».

30 жовтня 2014 року позивач подала до управління уточнюючу довідку Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 27 жовтня 2014 року №97 (а.с.10-11) та звернулася за перерахунком пенсії з урахуванням отримуваних нею на день виходу на пенсію «Інших виплат», до яких віднесені матеріальна допомога на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська відповідач відмовив позивачу в зарахуванні матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та оздоровлення, індексації заробітної плати при розрахунку призначення пенсії, про що повідомив у своєму листі від 12 листопада 2014 року №092-14 з посиланням як на підставу відмови на ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу» (а.с. 9).

Разом з тим, ч.1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначена структура заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч.2 ст.33 Закону «Про державну службу» № 3723-XII заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Так само, відповідно до ст.1, ч.2 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року, індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення; суми виплат, повязаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати та не мають разового характеру.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Так, згідно з ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відтак, за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для роботодавців (платників, зазначених у пунктах 1 (крім абз. 7), 2, 3, 6, 7 і 8 ч.1 ст. 4 цього Закону) - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Одночасно, розвязуючи спір у цій справі, суд приймає до уваги висновки Верховного суду України в постанові від 20 лютого 2012 року, які за вимогами ч.1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України, а суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з таким рішенням Верховного Суду України.

Оскільки з довідки Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 27 жовтня 2014 року №97 наданої позивачем вбачається, що на суми матеріальної допомоги (на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань), індексації заробітної плати, - нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, то вони є складовою заробітної плати позивача та зобов'язанні враховуватись при обчислення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем у цій справі у відповідності зі своїм обовязком доказування, встановленим ст.71 КАС України, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, а подані - були спростовані матеріалами справи та встановленими в судовому засіданні обставинами, а тому до уваги у цій справі судом не приймаються.

З огляду на викладене, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що відповідач, порушуючи п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України, неправомірно не включив при нарахуванні пенсії при розрахунку розміру пенсії ОСОБА_2 повної суми матеріальної допомоги (на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань) та індексації доходів, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 201 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а відтак, права позивача підлягають захисту по суду.

При визначенні часу, з якого належить здійснювати перерахунок, суд виходить ч.4 ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за правилами якої перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч.1 ст. 35, ч.2 ст. 38, ч.3 ст. 42, ч.5 ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами пенсіонером подано після 15 числа місяця, в якому він звернувся за перерахунком пенсії, тому враховуючи, що заява позивачем про перерахунок пенсії подана 30 жовтня 2014 року ї права підлягають захисту з 01 листопада 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6 11, 71, 99, 183-2 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця ОСОБА_1 суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, інших виплат, з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року сплачувався єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування - неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 з урахуванням у складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, інших виплат, з яких справлялися страхові внеси на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року сплачувався єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, починаючи з 01 листопада 2014 року.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська заінтересованими особами, а так само прокурором, апеляційної скарги з одночасним надсиланням її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем вручення її копії.

Суддя О.В. Колесніченко