Справа № 826/2532/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2532/15 Головуючий у 1-й інстанції:Кармазін О.А.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бужак Н. П.

Суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 травня 2015 року в справі за адміністративним позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» до Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та стягнення витрат на перевезення пасажирів,-

В С Т А Н О В И В:

Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця» звернулося до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації в частині невиконання вимог п. 6 «Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256, а саме: не реєстрації за період з 01.01.2014 року по 01.07.2014 року своїх зобов'язань за фактично надані послуги пільгового проїзду залізницею окремих громадян по ст. Бородянка за вказаний період та не надсилань інформації про свої зобов'язання щомісяця до 18 числа фінансовому органу Бородянської районної державної адміністрації та стягнення з Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації на користь Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» витрати на перевезення залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, за період з 01.01.2014 року по 01.07.2014 року в сумі 437 464,72 грн.

Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 травня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 січня 2014 року між Управлінням соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації (платник) та Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» (перевізник) укладено договір № 20 про пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом загального користування та про відшкодування витрат за надані послуги.

Договір регламентує взаємовідносини сторін щодо пільгового перевезення залізничним транспортом пільгових категорій громадян, та порядок відшкодування коштів за їх перевезення у 2014 році.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що перевізник зобов'язується здійснювати щоденне перевезення пільгової категорії громадян згідно із Законами України: «Про Державний бюджет України на 2014 рік»; «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; «Про основні засади соціального захисту ветеранів та інших громадян похилого віку в Україні»; «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист»; «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні»; «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до норм і тарифів.

Відповідно до п. 2.3 договору перевізник зобов'язаний щомісячно до 05 числа наступного за звітним періодом надавати облікові форми, розрахунки сум фактично перевезених пільговиків за формою № 2-пільга, в яких відображено надання пільг за місяць та акти звіряння розрахунків за формою № 3-пільга.

Перевізник несе відповідальність за достовірність даних (за норми надання пільг та суми нарахування) в поданих до платника документах.

Відшкодування проводиться згідно законодавства «Про Державний бюджет на поточний рік» за рахунок субвенцій з державного бюджету на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян згідно кошторисних призначень на 2014 рік.

Підпунктом 2.5.2 договору визначено, що платник зобов'язаний приймати акт звірки та розрахунки від превізника і підписувати їх.

Платник здійснює розрахунок з постачальником послуг (перевізником) на підставі отриманих від нього щомісячних звітів щодо наданих послуг та на підставі акту звіряння розрахунків за надані послуги (п. 3.2). Термін дії договору до 31 грудня 2014 року.

На виконання умов договору залізницею надано послуги по перевезенню пільгових категорій зі станції Бородянка на загальну суму 585 464,72 грн.

На підтвердження розміру витрат на перевезення пасажирів, що користуються пільгами, позивачем надано акти звіряння розрахунків, розрахунки витрат, облікові форми про недоотримані кошти за перевезення, рахунки-фактур на оплату вказаних послуг.

Вказані вище документи були направленні відповідачу із супровідними листами, проте Управлінням не підписані направленні позивачем акти звіряння розрахунків.

Як вбачається з матеріалів справи, загалом вартість наданих послуг складає 585 464,72 грн., а сума відшкодованих відповідачем збитків складає 148 000 грн., а відтак залишається невідшкодованою сума у розмірі 437 464,72 грн., що і складає суму, заявлену у позові.

Під час розгляду справи відповідачем не надано доказів на спростування вартості послуг. Більш того, наявність спірної суми невідшкодованої заборгованості у розмірі 437 464,72 грн. вбачається також із самостійно сформованого відповідачем акту звіряння розрахунків, копія якого долучена відповідачем до матеріалів справи разом із супровідним листом № 1269/02 від 14.04.2015 року.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, у т.ч. з додатку до листа відповідача від 14.04.2015 року № 1269/02, позивачем було перевезено наступну кількість пасажирів (пільговиків) та наступною вартістю: січень 2014 р.: Пен-28970, ЛЧАЕС-432, ВВВ-3 осіб на загальну суму 104 862,99 грн.; лютий 2014 р.: ПЕН-28952, ЛЧАЕС-291, ВВВ-2 осіб на загальну суму 107988 грн.; березень 2014 р.: ПЕН-32200, ЛЧАЕС-322 осіб на загальну суму 117 410 грн.; квітень 2014 р.: ПЕН-20693, ЛЧАЕС-124, ВВВ-4 осіб на загальну суму 101 356,25 грн.; травень 2014 р.: ПЕН-16399, ЛЧАЕС-44, ВВВ-4, Діти-15 осіб на загальну суму 63232,41 грн.; червень 2014 р.: ПЕН-14732, ЛЧАЕС-98, ВВВ-4, Діти-8 осіб на загальну суму 90 613,85 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам що склалися між сторонами, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 5 статті 9 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Згідно зі ст. 102 Бюджетного кодексу України видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті «б» пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» передбачено субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг, зокрема, на виконання вказаної державної програми згідно додатку 7 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» передбачена додаткова дотація з державного бюджету до обласного бюджету Київської області в сумі 69 112,5 тис. грн. (код 0).

Відповідно до п. 2 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 4.03.2002 року (далі - Порядок № 256), фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Згідно з п. 3 Порядку № 256 головним розпорядником коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно з п. 5 Порядком № 256 головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг.

Відповідно до п. 6 Порядку № 256 у разі виникнення додаткових зобов'язань головні розпорядники коштів місцевих бюджетів надсилають щомісяця до 18 числа фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) уточнену інформацію про фактично нараховані у поточному місяці суми. Зазначені фінансові органи готують уточнені реєстри нарахованих у поточному місяці сум та подають їх до 20 числа Міністерству фінансів АРК, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби Автономної Республіки Крим, областях, міст Києві та Севастополі.

Отже, як встановлено судом Управління не виконало вимоги п. 6 Порядку № 256,а саме не зареєструвало додаткові зобов'язання, чим порушило вимоги вищезгаданих нормативних актів, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції щодо задоволення в цій частині позовних вимог.

Крім того, згідно з положеннями пунктів 9, 10, 11 Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1359 від 16.12.2009 року на підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком.

Для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органу виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом.

Залізниці не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми.

Головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження їх на власні рахунки у п'ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці.

Слід додати, що вищезгаданий Договір, як вже зазначалося вище, за своєю правовою природою є адміністративним договором.

За відсутності врегулювання у чинному законодавстві особливостей укладення та виконання адміністративних договорів, до правовідносин сторін за адміністративним договором підлягають до застосування загальні положення ЦК України та ГК України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, на підставі якої виникають зобов'язальні правовідносини відповідної правової природи. Права та обов'язки сторін, обумовлені договором, складають його зміст і повинні дотримуватись сторонами.

За вказаним вище договором на відповідача покладено обов'язок відшкодувати позивачу вартість перевезення по пільговим тарифам відповідних категорій громадян.

Невиконання відповідачем зобов'язань за договором про розрахунки за надані послуги по перевезенню було зумовлено відсутністю відповідного асигнування в необхідному розмірі.

Внаслідок цього позивач поніс витрати на пільгове перевезення, які не були йому відшкодовані всупереч умовам вказаного договору.

Відсутність бюджетного асигнування не є підставою для звільнення від виконання грошового зобов'язання, взятого на себе державою відповідно до вищевказаних Законів України будь-який договір незалежно від його правової природи повинен виконуватись.

Доводи апелянта про проведення оплат в рахунок погашення спірної заборгованості та наданих платіжних доручень (а.с. 99-100), колегія судді апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки отримувачем за вказаними платіжними дорученнями є СП «Енергозбут», тобто інша особа ніж позивач, а відтак вказані платіжні документи не є підтвердженням здійснення відповідачем на користь позивача оплати витрат на перевезення залізницею пасажирів.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 травня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 24 червня 2015 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.