Справа № 2а/7327/12/1370
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року м. Київ К/800/17577/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Цуркана М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова до Головного управління соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, Західного оперативного командування Міністерства оборони України, ОСОБА_4, третя особа - Державна фінансова інспекція у Львівській області про утримання надміру виплачених сум пенсії, що переглядається за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова (далі - позивач) звернулося в Львівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, Західного оперативного командування Міністерства оборони України, ОСОБА_4, третя особа - Державна фінансова інспекція у Львівській області, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів суми переплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за період з 1 вересня 1999 року по 30 листопада 2011 року в розмірі 4903,07 грн..

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 4 грудня 2012 року позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем без поважних причин строку звернення до адміністративного суду з позовом.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова задоволена частково.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 4 грудня 2012 року в частині залишення без розгляду позовних вимог до ОСОБА_5 скасовано, а провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині закриття провадження, направити справу до Львівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, що 15 серпня 2012 року Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі міста Львова звернулося до суду з адміністративним позовом про стягнення солідарно з Головного управління соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, Західного оперативного командування та ОСОБА_4 суми переплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в сумі 4903,07 грн..

Зазначена додаткова пенсія була призначена та виплачувалась на підставі поданих відповідачами документів, зокрема посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, видане 9 березня 1993 року ОСОБА_4, архівної довідки Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу від 4 червня 1993 року №24/16093.

Ревізією Державної фінансової інспекції у Львівській області було встановлено, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, видане 9 березня 1993 року ОСОБА_4 не перереєстроване і з 1 вересня 1998 року вважається недійсним.

Позивач вважає, що ОСОБА_4 отримав додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 1 вересня 1999 року по 30 листопада 2011 року в сумі 4903,07 грн. безпідставно.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно із частинами першою, другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із частиною третьою статті 6 КАС України, суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 5 частини другої статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок про безпідставність твердження позивача про те, що положення статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на яку посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, надають органам Пенсійного фонду право звертатись із позовом про стягнення з громадянина сум надміру виплачених пенсій до адміністративного суду.

Відповідно до частини другої статті 161 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

У постановах від 18 червня 2013 року (справи № 21-124а13 та № 21-204а13) Верховний Суд України обґрунтував позицію, згідно з якою справи за позовами органів Пенсійного фонду України до підприємств, організацій, установ про стягнення суми зайво виплачених пенсій не належать до адміністративних справ, оскільки містять вимоги про відшкодування шкоди.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до частини другої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Спір про стягнення з ОСОБА_4 безпідставно отриманої пенсії слід розглядати за правилами цивільного судочинства, що узгоджується з практикою Вищого адміністративного суду України, що відображена в його ухвалі від 5 лютого 2015 року №К/800/66105/14.

З врахуванням того, що вказаний спір належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 4 грудня 2012 року в частині залишення без розгляду позовних вимог до ОСОБА_4 підлягає скасуванню. а провадження у справі закриттю.

Отже, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції належним чином дослідив матеріали справи та виніс обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова залишити без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді :