Справа № 804/19130/14
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2015 рокусправа № 804/19130/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2014 року у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положення ст. 41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах оскарження та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Нікопольською ОДПІ проведено позапланову документальну невиїзну перевірку фінансово - господарської діяльності з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) податкового законодавства в частині визначення правильності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Старт-Д" (реєстраційний номер облікової справи платника податків 37403266) за період з 01 листопада 2012 року по 30 листопада 2012 року, ПП «Ватер-Шпаг» (ТОВ «Взлет-Ера») (реєстраційний номер облікової справи платника податків 32257266) за період з 01 грудня 2012 року по 31 грудня 2012 року, ТОВ «Компанія «Укрпромторг» (реєстраційний номер облікової справи платника податків 38354571) за період з 01 листопада 2013 року по 31 грудня 2013 року, ТОВ «Флавер плюс» (реєстраційний номер облікової справи платника податків 38354571) за період з 01 лютого 2014 року по 28 лютого 2014 року та подальшої реалізації отриманої продукції (послуг) в поточному та наступних податкових періодах.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт №2402/04-07-17-03. від 15 серпня 2014 року.

В акті перевірки податковим органом зафіксовано допущене позивачем порушення:

- ст.ст. 203, 2015 ЦК України в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, відсутність бази та обєктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з 01 листопада 2012 року по 31 грудня 2012 року, з 01 листопада 2013 року по 31 грудня 2013 року, з 01 лютого 2014 року по 28 лютого 2014 року;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету в сумі 20720,20 грн., у т.ч. за листопад 2012 року в сумі 7001,50 грн., за грудень 2012 року в сумі 5848,70 грн., за листопад 2013 року в сумі 2465,00 грн., за грудень 2013 року в сумі 1955, 00 грн., за лютий 2014 року в сумі 3450,00 грн..

На підставі висновків вказаного акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № від 07 жовтня 2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 31080,30 рн. (в тому числі за основним платежем 20720,20 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 10360,10 грн.).

Правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі акту перевірки, є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом в повній мірі доведено обґрунтованість своїх висновків, викладених в акті перевірки та правомірність прийнятого ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення на підставі такого акту перевірки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 р. №996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі - Закон України №996-XIV) передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Враховуючи викладене, для підтвердження даних податкового обліку необхідно брати до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України №996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п.п. 198.1, 198.2 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права визначено, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належними первинними документами, складеними у відповідності до закону, що в свою чергу відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що податковий кредит фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за листопад 2012 на суму ПДВ 7001,50 грн. було сформовано постачальником ТОВ «Старт-Д» (код за ) на підставі договору поставки №СДО від 03 листопада 2012 року.

Розрахунки між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та підприємством ТОВ "Старт-Д" проводилися у готівковій формі.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення перевірки в частині визначення правильності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Старт-Д» на підставі договору поставки №СДО від 03 листопада 2012 року податковим органом були використані податкові, видаткові накладні та квитанції до прибуткових касових ордерів, які надані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Проте, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що надані як під час перевірки податковому органу, так і до суду, видаткові накладні за листопад 2012 року не відповідають ознакам первинних документів, тому що не містять передбачених ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» обов'язкових реквізитів (не зазначено посаду особи ТОВ «Старт-Д», яка відповідала за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, а також дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції від ТОВ «Старт-Д».

Також, як свідчать матеріали справи, податковий кредит фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за грудень 2012 року на суму ПДВ 5848,70 грн. було сформовано постачальником ПП «ВАТЕР-ШПАГ» (ТОВ «Взлет-Ера» (код за ), згідно договору №ОВЕ від 27 листопада 2012 року.

Розрахунки між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та підприємством ТОВ "Взлет-Ера" (ПП «Ватер-Шпаг») проводилися у готівковій формі.

Під час проведення перевірки в частині визначення правильності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах з ПП «Ватер-Шпаг» (ТОВ «Взлет-Ера») на підставі договору поставки №ОВЕ від 27 листопада 2012 року податковим органом були використані податкові, видаткові накладні та квитанції до прибуткових касових ордерів, які надані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Однак, судом встановлено, що надані позивачем видаткові накладні за грудень 2012 року не відповідають ознакам первинних документів, тому що не містять передбачених ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» обов'язкових реквізитів (не зазначено посаду особи ПП «ВАТЕР-ШПАГ» (ТОВ «Взлет-Ера»), яка відповідала за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, а також дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції від ПП «Ватер-Шпаг» (ТОВ «Взлет-Ера»),

Судом також встановлено, що податковий кредит фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за листопад 2013 року на суму ПДВ 2465,00 грн. та за грудень 2013 року на суму ПДВ 1955,00 грн. сформовано постачальником ТОВ «Компанія «Укрпромторг» (код за ) згідно договору постачання №57 від 01 листопада 2013 року.

Розрахунки між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та підприємством ТОВ «Компанія «Укрпромторг» проводилися у безготівковій формі: платіжне доручення від 17 лютого 2014 року №60 на суму 15000,00 грн.. Інших документів, підтверджуючих сплату ФОП ОСОБА_1 не надано.

Під час проведення перевірки в частині визначення правильності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах ТОВ «Компанія «Укрпромторг» на підставі договору поставки №57 від 01 листопада 2013 року податковим органом були використані податкові, видаткові накладні, виписки банку, які надані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Проте, колегія суддів зазначає, що надані позивачем на підтвердження реального здійснення вказаних господарських операцій видаткові накладні за листопад 2013 року та грудень 2013 року не відповідають ознакам первинних документів, тому що не містять передбачених ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» обов'язкових реквізитів (не зазначено посаду особи ТОВ «Компанія «Укрпромторг», яка відповідала за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, а також дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції від ТОВ «Компанія «Укрпромторг»).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, податковий кредит фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за лютий 2013 року на суму ПДВ 3450,00 грн. сформовано постачальником ТОВ "Флавер Плюс" () згідно договору №11/7 від 03 лютого 2014 року.

Документи, які б підтверджували розрахунки між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та підприємством ТОВ "Флавер Плюс" () позивачем не надано.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки в частині визначення правильності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Флавер Плюс" () на підставі договору поставки №11/7 від 03 лютого 2014 року податковим органом були використані податкові, видаткові накладні, які надані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Колегія суддів зазначає, що надані позивачем видаткові накладні за лютий 2014 року не відповідають ознакам первинних документів, тому що не містять передбачених ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» обов'язкових реквізитів (не зазначено посаду особи ТОВ "Флавер Плюс", яка відповідала за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, а також дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції від ТОВ "Флавер Плюс").

Отже, виходячи з досліджених матеріалів справи, колегія суддів робить висновок про те, що позивачем не підтверджено належними та достатніми доказами факт придбання послуг у вказаних вище контрагентів, а отже й правомірність формування ним податкового кредиту.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області про те, що господарські операції між позивачем та його контрагентами фактично не здійснювалися, а документи, виписані ТОВ «Старт-Д», ТОВ "Взлет-Ера" (ПП «Ватер-Шпаг»), ТОВ «Компанія «Укрпромторг», ТОВ "Флавер Плюс" були використані позивачем з метою заниження податку на додану вартість.

Отже, приймаючи до уваги те, що вказані вище договори між позивачем та його контрагентами укладалися без мети на реальне настання правових наслідків, спрямовані на заниження об'єктів оподаткування, несплату податків, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07 жовтня 2014 року прийнятого Нікопольською ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області не існує.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко