Справа № П/811/4557/14
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Дегтярьова С.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"24" червня 2015 р. справа № П/811/4557/14
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпропетровськ, пр.імені Газети Правда, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 р. у справі № П/811/4557/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Субєкт підприємницької діяльності фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся з позовом до Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про:

- скасування податкового повідомлення - рішення № від 01.12.2014р., яким позивача зобов'язано сплатити штраф у сумі 2 021,73 грн.;

- скасування податкового повідомлення - рішення № від 01.12.2014 р., яким позивача зобов'язано сплатити штраф у сумі 2 484,36 грн.;

- скасування податкового повідомлення - рішення № від 01.12.2014 р., яким позивача зобов'язано сплатити штраф у сумі 166, грн.;

- скасування податкового повідомлення - рішення № від 01.12.2014р., яким позивача зобов'язано сплатити штраф у сумі 88,17 грн.;

- визнання протиправними дій по оформленню результатів камеральних перевірок з питання своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування при складанні актів перевірки №000327/11-26-17-01/НОМЕР_1 від 04.08.2014р. та №000328/11-26-17-01/НОМЕР_1 від 04.08.2014р.;

- притягнення відповідно до ст.16621 КУпАП посадових осіб Олександрійської ОДПІ до адміністративної відповідальності;

- зобов'язання зробити необхідні виправлення в обліковій картці платника податків.

Ухвалою від 24.02.2015 року провадження у справі в частині притягнення відповідно до ст.16621 КУпАП посадових осіб Олександрійської ОДПІ до адміністративної відповідальності закрите.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 р. позов було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення № від 01 грудня 2014 року, винесене Олександрійською обєднаною державною податковою інспекцією, яким ОСОБА_2 збільшено грошове зобовязання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 2021,73 грн. штрафу, в частині грошового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб в сумі грн. 564,80 грн. штрафу.

Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення № від 01 грудня 2014 року, винесене Олександрійською обєднаною державною податковою інспекцією, яким ОСОБА_2 збільшено грошове зобовязання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 2484,36 грн. штрафу.

Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення № від 01 грудня 2014 року, винесене Олександрійською обєднаною державною податковою інспекцією, яким ОСОБА_2 збільшено грошове зобовязання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 166,00 грн. штрафу.

Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення № від 01 грудня 2014 року, винесене Олександрійською обєднаною державною податковою інспекцією, яким ОСОБА_2 збільшено грошове зобовязання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 88,17 грн. штрафу.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить змінити постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 р. та відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, №.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що в актах перевірок зазначено про порушення позивачем підпункту «є» пункту 176.2 статті 176, статті 177 Податкового кодексу України не своєчасно сплачена узгоджена сума податку на доходи фізичних осіб.

За результатами перевірки Одександрійською ОДПІ були винесені до ФОП ОСОБА_2 податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб.

Позивачем не надано доказів, які б спростовували викладені в актах перевірок порушення стосовно відсутності податкового боргу, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на податковому обліку в Олександрійській ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 04 серпня 2014 року посадовою особою Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, за наслідками якої складено акт №327/11-26-17-01/НОМЕР_1 від 04.08.2014 р., в якому встановлено порушення позивачем ст.177 ПК України, в частині несплати ОСОБА_2 узгодженої суми податку на доходи фізичних осіб у встановлені строки (а.с.89).

На підставі акту №327/11-26-17-01/НОМЕР_1 від 04.08.2014 р. Олександрійською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 04.08.2014 р., яким ОСОБА_2 відповідно до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України нараховано штраф у розмірі 20% у сумі 3 180,52 грн. (а.с.91).

04.08.2014 р. посадовою особою Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, за наслідками якої складено акт №328/11-26-17-01/НОМЕР_1 від 04.08.2014 р., в якому встановлено порушення позивачем ст. 177 ПК України, в частині несплати ОСОБА_2 узгодженої суми податку на доходи фізичних осіб у встановлені строки (а.с.92).

На підставі акту №328/11-26-17-01/НОМЕР_1 від 04.08.2014 р. Олександрійською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 04.08.2014 р., яким ОСОБА_2 нараховано штраф у розмірі 10% у сумі 335,33 грн. (а.с.94).

Наведені податкові повідомлення-рішення оскаржувались в адміністративному порядку та рішенням Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про результати розгляду первинних скарг від 31.10.2014 року частково скасовані податкові повідомлення - рішення Олександрійської ОДПІ від 04.08.2014 р. № в частині 696,16 грн. та № в частині 247,16 грн. (а.с.23-25).

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду повторних скарг від 26.11.2014 року залишено без змін податкові повідомлення-рішення № та № від 04.08.2014 року (з урахуванням рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області від 31.10.2014 р.), а повторну скаргу ФОП ОСОБА_2 без задоволення. (а.с.26-29).

Також відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення: № від 01.12.2014 р., яким позивачу визначено штраф у сумі 2 484,36 грн. (а.с.30); № від 01.12.2014р., яким позивачу визначено штраф у сумі 88,17 грн. (а.с.31).

В наведених податкових повідомленнях-рішеннях вказано, що вони винесені на підставі акту перевірки №311/10/11-28-10-01-08 від 31.10.2014 року, проте зазначений акт ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції надано не було.

01 грудня 2014 року посадовою особою Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб по терміну сплати 30.04.2010 р., за наслідками якої складено акт №001301/11-26-17-01/НОМЕР_1 від 01.12.2014 р., в якому встановлено порушення позивачем п.57.3 ст.57 ПК України щодо несвоєчасної сплати ОСОБА_2 податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 332,00 грн. (а.с.33).

На підставі наведеного вище акту перевірки 01.12.2014 р. Олександрійською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2014 р., яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 50% у сумі 166,00 грн. (а.с.32).

01 грудня 2014 року посадовою особою Олександрійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб по терміну сплати 06.06.2014 р., за наслідками якої складено акт №001295/11-26-17-01/НОМЕР_1 від 01.12.2014 р., в якому встановлено порушення позивачем п.57.3 ст.57 ПК України щодо несвоєчасної сплати ОСОБА_2 податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 10 108,65 грн. (а.с.35)

На підставі вищенаведеного акту перевірки 01.12.2014 р. Олександрійською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2014 р., яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 2 021,73 грн. (а.с.34).

Податкові зобовязання позивача по податку з доходів фізичних осіб, визначене оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, виникло у звязку із несвоєчасною, на думку контролюючого органу, сплатою ОСОБА_2 податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб.

У відповідності до п.1.2 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.2000 р. №2181-ІІІ, чинного на час виникнення спірних правовідносин, податкове зобовязання зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно п. 1.3 зазначеного Закону податковий борг (недоїмка) податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання.

З матеріалів справи вбачається, що сума штрафної санкції, визначеної податковим повідомленням-рішенням № від 01.12.2014 р. у сумі 166,00 грн. становить 50% від податкового зобов'язання з ПДФО у сумі 332,00 грн. (а.с.97).

Сума податку на доходи фізичних осіб в розмірі 332,00 грн. рахувалась по обліковій картці позивача на підставі податкового повідомлення-рішення № від 19.04.2010 року.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідачем вже приймалось податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2011 року, яким визначався ОСОБА_2 штраф в розмірі 166,00 грн. за несвоєчасну сплату узгодженого, на думку податкового органу, податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 332,00 грн. (а.с.12).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.05.2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013 року, податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2011 року, яким визначався ОСОБА_2 штраф в розмірі 166,00 грн., визнане протиправним та скасоване. При цьому судом встановлено, що сума в розмірі 332,00 грн. повинна була бути зарахована податковим органом за рахунок переплати по картці позивача.

Зі змісту облікової картки платника податку з доходів фізичних осіб вбачається, що станом на початок 2010 р. за позивачем рахувалася переплата із зазначеного податку (а.с.92-96).

У відповідності до абз.6 пп.14.4 п.14 Інструкції повернення зайво сплачених коштів платнику податку здійснюється відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.5 Порядку взаємодії органів державної податкової служби України, фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обовязкових платежів) платникам податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 03.02.2005 р. N58/78/22, чинного на час виникнення спірних взаємовідносин, повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) у випадках, передбачених податковими законами, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб), яка може бути подана не пізніше 1095 дня, наступного за днем виникнення такої переплати.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки, ОСОБА_2 не звертався до податкового органу із заявою про повернення переплати з податку з доходів фізичних осіб, то вказані кошти могли бути зараховані Олександрійською ОДПІ в рахунок погашення податкового зобовязання визначеного податковим повідомленням-рішенням № від 19.04.2010 р., що встановлено судами раніше та свідчить про безпідставність повторного нарахування штрафних санкцій на суму податку на доходи фізичних осіб в розмірі 332,00 грн.

Відповідно до п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Апелянт посилається на те, що ПДФО в сумі 332,00 грн. повинне було бути сплачене позивачем 30.04.2010 року. Дане посилання випливає з розрахунку штрафних санкцій (а.с.36). Тому строк, визначений п.102.1. Податкового кодексу України, для визначення грошових зобов'язань за даним фактом, станом на 01.12.2014 року скінчився, що свідчить про безпідставність прийняття податкового повідомлення-рішення № від 01.12.2014 р., а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про визнання його протиправним та скасування.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що сума штрафної санкції у розмірі 2 021,73 грн., визначеної податковим повідомленням-рішенням № від 01.12.2014 р., становить 20% узгодженого грошового зобов'язання з ПДФО в сумі 10108,65 грн., визначеного податковим повідомленням-рішенням від 25.02.2014 року № (а.с.36-37).

З матеріалів справи вбачається, що Олександрійською ОДПІ за результатами перевірки діяльності позивача прийнято податкове повідомлення-рішення № від 08.01.2014 року, яким йому визначено грошове зобов'язання з ПДФО в сумі 12673,29 грн. основного платежу та 3168,32 грн. штрафних санкцій (а.с.174).

Позивач оскаржував дане рішення в адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 14.02.2014 року податкове повідомлення-рішення № від 08.01.2014 року скасоване в частині 1128,90 грн. основного платежу та 282,22 грн. штрафних фінансових санкцій (а.с.175-178).

З урахуванням рішення Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 14.02.2014 року, Олександрійською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 25.02.2014 року №, яким ОСОБА_2 визначено 11544,39 грн. основного платежу та 2886,10 грн. штрафних фінансових санкцій (а.с.179).

Дане податкове повідомлення-рішення ОСОБА_2 оскаржено до Міністерства доходів і зборів України та рішенням від 25.03.2014 року залишено без змін (а.с.180-183).

04.04.2014 року ОСОБА_2 була надіслана податкова вимога, в тому числі, і на суму зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 25.02.2014 року № (а.с.184).

Згідно облікової картки платника податку вбачається, що станом на 31.12.2010 року (та на 01.01.2011 року) по обліку у позивача рахувалась переплата з ПДФО в сумі 1523,83 грн. (а.с.101).

Згідно з п.п.14.1.2 п.14 Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.1993 р. №12 (далі Інструкції), чинної на час виникнення спірних правовідносин, з доходів, зазначених у цьому розділі Інструкції, податок обчислюється податковими органами за місцем реєстрації фізичних осіб-субєктів підприємницької діяльності у податкових органах на підставі податкових декларацій, поданих такими фізичними особами за відповідний звітний податковий період, використовуючи при цьому інші відомості про їх доходи, отриманими відповідно до законодавства.

У відповідності до п.п.14.4 п.14 Податок, обчислений податковими органами, сплачується в такому порядку: протягом року платники щоквартально сплачують до бюджету по 25 відсотків річної суми податку, обчисленої за доходами за попередній рік, а платники, які вперше залучаються до сплати податку, - 25 відсотків суми, обчисленої їм податковими органами за оціночним доходом на поточний рік.

Для сплати авансових платежів податку встановлюються такі строки протягом року: до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада. У разі значного збільшення або зменшення протягом року доходу платника податку податковими органами може бути проведено перерахунок сум податку за строками сплати податку, що не настали.

Згідно п.п.14.5. п.14 Інструкції, фізичні особи, які займаються підприємницькою діяльністю, надають податковому органу податкові декларації наростаючим підсумком з початку року (за квартал; півріччя, три квартали, рік), у строки, визначені законом (протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу, тобто не пізніше: 10 травня - за I квартал, 9 серпня - за перше півріччя, 9 листопада - за 9 місяців, 9 лютого наступного року - за звітний рік). У декларації зазначаються загальні суми одержаного доходу, витрат і сплаченого податку за звітний податковий період, за який здійснюється оподаткування.

Нарахування авансових та остаточних сум податку провадиться податковими органами у 15-денний строк з дня одержання податкової декларації.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_2 подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2010 рік, в якій визначено суму отриманого чистого доходу в даному періоді - 26547,61 грн. ПДФО з даної суми становить 3982,15 грн. (26547,61 грн. х 15%) (а.с.127).

Сума ПДФО, сплачена позивачем авансом в 2010 році становить 4050,00 грн., що свідчить про погашення позивачем ПДФО в сумі 3982,15 грн. у складі авансових платежів (а.с.68, 69, 70, 127).

Натомість, податковий орган, всупереч вимог Інструкції, безпідставно мінусує суму ПДФО 3982,15 грн. вже фактично сплачену позивачем з суми переплати в зв'язку з чим у картці виникає недоїмка з ПДФО в сумі 2458,32 грн. (3982,15 грн. - 1523,83 грн.) (а.с.101).

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України.

Відповідно до п.177.1. ст.177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п.167.1. ст.167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування.

Відповідно до п.177.5. ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці подають до органу державної податкової служби податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Згідно п.п.177.5.1. п.177.5. ст.177 Податкового кодексу України авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються підприємцем самостійно, але не менш як 100 відсотків річної суми податку з оподатковуваного доходу за минулий рік (у співставних умовах), та сплачуються до бюджету по 25 відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада).

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_2 подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2011 рік, в якій визначено суму ПДФО в розмірі 2025,39 грн. (а.с.131).

Сума ПДФО, сплачена позивачем авансом в 2011 році становить 4050,00 грн. (27000,00 грн. х 15%), та 2025,39 грн. в 2012 році (як остаточний розрахунок за 2011 рік) що свідчить про погашення позивачем ПДФО в сумі в повному обсязі. (а.с.71-75, 101-103) За результатами 2011 року - переплата 27,65 грн.

Також позивачем було подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2012 рік, в якій визначено суму ПДФО в розмірі 5578,35 грн. (а.с.138).

В ході розгляду справи встановлено, що сума ПДФО, сплачена позивачем авансом в 2012 році становить 6075,40 грн. (що дорівнює 100 відсотків річної суми податку з оподатковуваного доходу за минулий рік), що свідчить про повну сплату позивачем ПДФО в сумі 5578,35 грн. у складі авансових платежів (а.с.76-79, 101-103). За результатами 2012 року - переплата 27,65 грн. станом на 30.12.2012 року (а.с.108).

Проте, що відповідно до облікової картки станом на 01.01.2013 року за позивачем обраховувалась недоїмка в сумі 2824,00 грн. (а.с.109). Походження наведеної недоїмки за карткою не прослідковується.

Обґрунтоване пояснення того яким чином виникла недоїмка в особовому рахунку платника податку на початок 2013 року (в сумі 2824,00 грн.), в той час, як на кінець 2012 року рахувалась переплата в сумі 27,65 грн. контролюючий орган ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надав.

Судами встановлено, що ФОП ОСОБА_2 подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2013 рік, в якій визначено суму ПДФО в розмірі 1608,47 грн. (а.с.145). Сума авансових платежів, сплачених протягом 2013 року становить 4383,04 грн. (а.с.153).

В ході розгляду справи встановлено, що сума ПДФО, яка підлягала сплаті позивачем авансом в 2013 році згідно змісту декларації за 2012 рік становила 1394,59 грн. (5578,36 грн. : 4 квартали), позивач сплатив 4383,04 грн. (1394,59 грн. + 1394,59 грн. +199,27 грн. + 1394,59 грн.) (а.с.80-83).

Відповідно до п.п.177.5.1. п.177.5. ст.177 Податкового кодексу України у разі зменшення суми отриманого доходу за попередній календарний квартал поточного року більше ніж на 20 відсотків у порівнянні з розрахунковою очікуваною сумою доходу на такий квартал платник податку має право зменшити суму авансового платежу, що підлягає сплаті у наступний строк, встановлений цим підпунктом, пропорційно зменшенню суми зазначеного доходу. Для такого зменшення суми авансового платежу фізичною особою - підприємцем до настання строку сплати такого авансового платежу до контролюючого органу подається заява у довільній формі, що містить розрахунок зменшення суми авансового платежу та коротке пояснення обставин, що призвели до зменшення суми отриманого доходу.

Судами встановлено, що позивачем до податкового органу подано відповідну заяву від 12.08.2013 року, а тому ним правомірно сплачено у ІІІ кварталі 2013 року 199,27 грн., а не 1394,59 грн. (а.с.192). В обліковій картці позивача на кінець звітного періоду 2013 року податковий орган визначив позивачу недоїмку в сумі 1315,48 грн.

З огляду на безпідставність обрахунку податковим органом недоїмки позивачу в особовому рахунку платника податку на початок 2013 року в сумі 2824,00 грн., дійсний стан розрахунків з бюджетом по ПДФО ОСОБА_2 на кінець цього звітного періоду склав переплату в сумі 1508,52 грн. (2824,00 грн. - 1315,48 грн.)

Також ОСОБА_2 подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2014 рік, в якій розраховано суму ПДФО за 2014 року з доходу в розмірі 799,75 грн. Сума авансових платежів з ПДФО, сплачених в 2014 році, становить 1608,47 грн. (а.с.160).

В ході розгляду справи встановлено, що згідно картки особового рахунку, крім вказаної податковим органом на початок 2014 року недоїмки в сумі 1315,48 грн., до 04.06.2014 року недоїмки не було (а.с.111-112). Тому, за позивачем існувала фактична переплата в сумі 2824,00 грн. (1315,48 грн. + 1508,52 грн.).

Як описано вище, податковим органом приймалось податкове повідомлення рішення від 25.02.2014 року №, яким ОСОБА_2 визначено 11544,39 грн. основного платежу та 2886,10 грн. штрафних фінансових санкцій (а.с.37), яке після адміністративного оскарження залишене без змін (а.с.180-183).

04.06.2014 року контролюючиим органом винесено податкову вимогу №1091/11 на загальну суму 16216,90 грн. (а.с.184).

23.09.2014 року позивачем було погашено 11544,39 грн. основного платежу та 2886,10 грн. штрафних фінансових санкцій (а.с.115). Дані обставини підтверджуються постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.10.2014 року (а.с.206-209).

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на те, що у позивача була відсутня недоїмка в сумі 2824,00 грн., розмір боргу в обліковій картці на момент сплати повинен становити не 10108,64 грн., а 7284,64 грн., а тому і штрафна санкція повинна була бути розрахована з фактичного розміру суми боргу, а саме 1456,93 грн. (7284,64 грн. х 20%).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2014 р. підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині 564,80 грн. (2021,73 грн. - 1456,93 грн.).

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що грошове зобов'язання в сумі 2 484,36 грн. та 88,17 грн. визначені позивачу податковим органом через несвоєчасну, на його думку, сплату позивачем авансових платежів у 2011 та 2012 роках (а.с.165, 168).

Як зазначено вище, та підтверджується обліковою карткою платника податків позивач не мав у 2011 році та 2012 році недоїмки з ПДФО. Врахування ж відповідачем, не зважаючи на зміст постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.05.2012 року суми боргу у розмірі 332,00 грн., який повинен був бути зарахований податковим органом за рахунок переплати по картці позивача, є безпідставним.

Колегія суддів погоджується з тим, що безпідставним також є зарахування відповідачем авансових платежів, що сплачувались позивачем у встановлені строки в 2013 та 2014 роках, в рахунок безпідставно облікованої податковим органом у особовій картці недоїмки, в тому числі і в сумі 332,00 грн., яка фактично відсутня у позивача, що потягло за собою нарахування оскаржуваними рішеннями штрафних санкцій та пені, а також в рахунок грошових зобов'язань, які нараховані податковими повідомленнями-рішеннями, що скасовані судом (а.с.17, 210-211).

Відповідно до ч.2 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Олександрійською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області в ході розгляду справи не доведено правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень № від 01 грудня 2014 року, № від 01 грудня 2014 року, № від 01 грудня 2014 року та № від 01 грудня 2014 року, в частині грошового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 564,80 грн. штрафу.

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 р. у справі № П/811/4557/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А. Олефіренко

ОСОБА_3