Справа № 137/281/15-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 137/281/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Сільченко О.В.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

11 червня 2015 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю., суддів: Ватаманюка Р.В., Мельник-Томенко Ж. М.,

при секретарі: Майданюк Я.Л.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Буликової Надії Анатоліївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмільницької міської ради на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 26 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хмільницької міської ради, виконавчого комітету Хмільницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2015 року позивач звернувся до Літинського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Хмільницької міської ради Вінницької області та її виконавчого комітету про визнання незаконним та скасування рішення 64 сесії Хмільницької міської ради 6 скликання від 23.10.2014 року № 1862, та зобов'язання відповідача надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 15000 кв.м., по АДРЕСА_1, на якій розташоване його нерухоме майно.

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 26 березня 2014 року позов задоволено.

Рішення 64 сесії Хмільницької міської ради народних депутатів 6 скликання від 23.10.14 року № 1862 визнано незаконним та скасовано.

Зобов'язано виконавчий комітет Хмільницької міської ради та Хмільницьку міську раду відповідно до заяви ОСОБА_2 надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 15000 кв.м., по АДРЕСА_1, на якій розташоване його нерухоме майно.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача та думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи наступне.

Рішенням 64 сесії Хмельницької міської ради Вінницької області народних депутатів 6 скликання від 23.10.2014 року № 1862 ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що розташована у АДРЕСА_1, з метою подальшого оформлення права власності для ведення особистого селянського господарства у зв'язку із невідповідністю місця розташування земельної ділянки діючому Генеральному плану міста Хмільника.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач має право на отримання земельної ділянки розміром 2,0 га для ведення особистого селянського господарства відповідно до статті 121 ЗК України, а також, враховуючи, що на території цієї земельної ділянки знаходиться його нерухоме майно, оскаржуване рішення Хмельницької міської ради Вінницької області є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, з урахуванням наступного.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно з частиною 1 статті 33 Земельного кодексу України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Пунктом "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектарів.

Відповідно до статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Цією нормою Земельного кодексу України встановлений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до поданої позивачем заяви, рішенням Хмільницької міської ради Вінницької області № 1862 від 23.10.2014 року позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 15000,0 кв.м, що розташована у АДРЕСА_1, з метою подальшого оформлення права власності для ведення особистого селянського господарства.

Встановлено, що відповідно до довідки начальника Управління містобудування та архітектури міської ради Загнибороди М.М., Інформації завідувача сектором з питань юридичної роботи міської ради Буликової Н.А. використовувати спірну земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства недоцільно, так як ведення селянського господарства на території міста, зокрема на цій земельній ділянці, не передбачено, що відповідно до оспорюваного рішення стало підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про надання йому дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку та отримання її у приватну власність.

Разом з тим, як зазначалося вище, перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є вичерпним та не містить тих підстав, на які послався відповідач при винесенні вищенаведеного рішення.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржене рішення прийнято відповідачем всупереч вимог чинного законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, оскільки підстави відмови у наданні такого дозволу не передбачені частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування рішення про визнання незаконним та скасування рішення 64 сесії Хмільницької міської ради народних депутатів 6 скликання від 23.10.2014 року № 1862.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Хмільницької міської ради залишити без задоволення, а постанову Літинського районного суду Вінницької області від 26 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 18 червня 2015 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.