Справа № К/9991/4099/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року м. Київ К/9991/4099/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2010 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України, командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, командувача військ Південного оперативного командування про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :
У грудні 2008 року ОСОБА_2 звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом й зазначав, що 30 листопада 2006 року військова частина НОМЕР_1 , в якій він проходив військову службу була розформована та у зв`язку з відсутністю можливості розміщення на офіцерських посадах в Збройних Силах України у квітні 2007 року командуванням Південного оперативного командування були підготовлені документи на звільнення. Проте документи не були реалізовані у зв`язку з наказом Міністра оборони України від 04 червня 2007 року про позбавлення військового звання. Після скасування у судовому порядку наказу Міністра оборони України від 04 червня 2007 року він знову звернувся з проханням реалізувати подання про звільнення за скороченням штатів, на що отримав повідомлення про призначення на посаду начальника відділення комплектування військовослужбовцями за контрактом-заступником начальника територіального центру комплектування особовим складом Одеського обласного військового комісаріату Південного оперативного командування, яка підлягає скороченню до 30 грудня 2008 року.

Посилаючись на те, що документи на звільнення у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України не були реалізовані неправомірно, позивач просив суд визнати протиправними дії начальника Генерального штабу-Головнокомандувача Збройних Сил України щодо не звільнення з військової служби в запас у зв`язку зі скороченням штатів; зобов`язати звільнити з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 63 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщикам (мічманами) Збройних Сил України за наявними в поданні від 10 травня 2007 року за вих. №23/1/267 документами, із зазначенням, що звільнення здійснюється у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України; зобов`язати командувача військ Південного оперативного командування направити на адресу начальника Генерального штабу-Головнокомандувача Збройних Сил України подання від 10 травня 2007 року за вих. №23/1/267 про звільнення з військової служби; визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30 жовтня 2008 року №630.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, позивач просив суд скасувати судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з липня 1993 року проходив військову службу, зокрема з січня 2006 року на посаді командира військової частини НОМЕР_1 у військовому званні майор, 20 червня 2006 року підписав контракт на проходження військової служби строком на 5 років.

У зв`язку з розформуванням військової частини НОМЕР_1 та скороченням посади командира військової частини, 27 серпня 2006 року позивача повідомлено про можливе звільнення з військової служби у разі неможливості використання по службі у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

27 березня та 27 квітня 2007 року з позивачем було проведено бесіди щодо його звільнення з військової служби, в ході яких повідомлено про підстави такого звільнення. Позивач на звільненні наполягав та просив звільнити з військової служби за підпунктом «г» пункту 63 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщикам (мічманами) Збройних Сил України у зв`язку зі скороченням штатів на підставі директиви Міністра оборони України від 30 грудня 2005 року №322/1/024.

Листом від 10 травня 2007 року №23/1/1267 документи щодо звільнення ОСОБА_2 з військової служби направлені командуванню Сухопутних військ Збройних Сил України для прийняття рішення, проте зазначені документи були повернуті без реалізації з посиланням на те, що наказом Міністра оборони України від 04 червня 2007 року №306 позивача позбавлено військового звання «майор». На виконання цього наказу, пунктом 7 наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 05 червня 2007 року №237 його звільнено з військової служби у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку та виключено зі списків офіцерського складу Збройних Сил України, а пунктом 2 наказу командира військової частини НОМЕР_2 по стройовій частині від 08 червня 2007 року №109 ОСОБА_2 виключено із списків особового складу частини, усіх видів забезпечення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2007 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2008 року, скасовано наказ Міністра оборони України від 04 червня 2007 року №306, пункт 7 наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 05 червня 2007 року №237 та пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_2 по стройовій частині від 08 червня 2007 року №109.

Наказом т.в.о командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30 жовтня 2008 року №630 скасовано пункт 7 наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 05 червня 2007 року №237 щодо звільнення ОСОБА_2 з військової служби у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку та виключення із списків офіцерського складу Збройних Сил України; поновлено з виплатою грошового забезпечення за вимушений прогул та призначено на посаду начальника відділення комплектування військовослужбовцями за контрактом-заступником начальника територіального центру комплектування особовим складом Одеського обласного військового комісаріату Південного оперативного командування.

24 листопада 2008 року ОСОБА_3 подав рапорт про відмову від вступу на посаду начальника відділення комплектування військовослужбовцями за контрактом та проходження служби на зазначеній посаді у зв`язку з тим, що не бажає продовжувати службу в Збройних Силах України та оскільки ця посада скорочується до 31 грудня 2008 року. Просив звільнити його з військової служби на підставі документів, які не були реалізовані.

Відмовляючи в задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили з того, що припинення військової служби у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів проводиться з ініціативи командування та у разі неможливості використання військовослужбовця на службі. Позивачем не зазначено підстав для розірвання контракту за власним бажанням.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Порядок проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, їх права та обов`язки, порядок виконання цими особами військового обов`язку в запасі визначено Положенням про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України.

У пункті 63 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України наведений перелік підстав за яких припиняється (розривається) контракт, а особи офіцерського складу, прапорщики (мічмани), які проходять службу за контрактом, звільняються з військової служби.

Такими підставами є: а) після закінчення строку контракту; б) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі; в) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби; г) у зв`язку зі скороченням штатів - у разі неможливості використання на службі у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; д) через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України; е) за службовою невідповідністю; є) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; ж) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням; з) у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно з пунктом 64 Положення з ініціативи командування військової частини достроково може бути розірвано контракт і звільнено особу офіцерського складу, прапорщика (мічмана) з військової служби за наявності підстав, передбачених підпунктами «б» - «г», «е», «є», «з» пункту 63 цього Положення. З ініціативи військовослужбовця контракт може бути розірвано через підстави, зазначені у підпунктах «б», «в», «д», «ж» цього пункту.

Отже припинення контракту і звільнення військовослужбовця з військової служби за підпунктом «г» пункту 63 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, як наполягає позивач, відбувається з ініціативи командування військової частини за на-явності умов, які унеможливлюють використання зазначених осіб на службі, а не з ініціативи військовослужбовця.

Таким чином, вирішуючи спір та відмовляючи в задоволенні позову, окружний суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо не звільнення позивача у зв`язку зі скороченням штатів та скасування наказу від 30 жовтня 2008 року про поновлення на посаді.

Судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для їх скасування та ухвалення нового судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2010 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/