Справа № 583/2380/14-а (2а/583/60/14)
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2015 р. м. Київ К/800/51841/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Карася О.В., Рибченка А.О.,

секретар судового засідання Загородній А.А.,

за участю представників позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника відповідача Корабельської Л.В.,

представника третьої особи Сошенка Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 до Виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Альянс+» про визнання протиправним та скасування рішення в частині, касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Альянс+» на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_8 (далі - позивач, ФОП) звернулася до суду першої інстанції із позовом, в якому просила визнати протиправним рішення конкурсного комітету при Виконавчому комітеті Охтирської міської ради Сумської області (далі - відповідач, конкурсний комітет) від 21.05.2014 року по визначенню перевізників на автобусних маршрутах загального користування в м. Охтирка по нижченаведеним об'єктам конкурсу в режимі маршрутного таксі в частині визначення переможцем конкурсу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Альянс+» (далі - ТОВ «ТК «Альянс+», третя особа) та скасувати рішення в частині: за об'єктом конкурсу № 1 по маршруту № 1 «Дачний-залізничний вокзал»; за об'єктом конкурсу № 3 по маршруту № 4 «ТЕЦ-Кардашівка»; за об'єктом конкурсу № 5 по маршруту № 8-а «Гай-Шевченка - Центр»; за об'єктом конкурсу № 6 по маршруту № 9 «Підлозіївка-Центр-Кардашівка»; за об'єктом конкурсу № 7 по маршруту № 13 «Монумент-М'ясокомбінат».

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 липня 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскаржуване рішення відповідача було прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, оскільки заявлені третьою особою автобуси відповідали умовам конкурсу; за системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів позивачем була набрана менша кількість балів ніж ТОВ «ТК «Альянс+».

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року апеляційну скаргу позивача задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову постанову про задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, мотивував своє рішення тим, що конкурсним комітетом порушено вимоги ст. 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 12 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року № 1081 (далі - Порядок). До участі у конкурсі відповідачем протиправно допущено автобуси претендента-перевізника ТОВ «ТК «Альянс+», які не відповідали умовам конкурсу за пасажиромісткістю, що зазначено у протоколі від 21.05.2014 року. Заявлені позивачем автобуси відповідали обов'язковій умові конкурсу стосовно пасажиромісткості до 22 пасажиромісць, на відміну від транспортних засобів ТОВ «ТК «Альянс+».

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, третя особа звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить про його скасування, як такого, що ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі, як скасованого помилково. У доводах касаційної скарги зазначає, що заявлені третьою особою автобуси відповідали вимогам безпеки, а тому при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем дотримано вимоги ст. 44 Закону України «Про автомобільний транспорт». Підстави для недопущення перевізника до участі у конкурсі передбачені ч. 2 ст. 45 Закону України «Про автомобільний транспорт» були відсутні. Крім того, питання щодо зняття з розгляду документів поданих третьою особою було розглянуто з урахуванням вимог п. 5 Порядку.

Касаційний розгляд справи проведено у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 221 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

У щотижневій газеті «Лідер» № 15 від 16.04.2014 року було розміщено оголошення про проведення 21.05.2014 року конкурсу на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Охтирка.

До 05.05.2014 року, відповідно до умов конкурсу та Порядку, позивачем були подані документи для участі у конкурсі.

Протоколом засідання конкурсного комітету по проведенню конкурсів з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування м. Охтирка від 21.05.2014 року зафіксовано хід проведення конкурсу на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в звичайному режимі руху по 6 об'єктам та в режимі маршрутного таксі по 7 об'єктам, в якому брали участь ФОП ОСОБА_9, ФОП ОСОБА_10, ФОП ОСОБА_8, ТОВ «ТК «Альянс+», та зазначено:

- за об'єктом конкурсу № 1 по маршруту № 1 «Дачний-залізничний вокзал (вул. Червоноармійська - вул. Київська)» переможцем конкурсу в режимі маршрутного таксі визнано ТОВ «ТК «Альянс+» з загальною кількістю балів 6, позивачем набрано 3 бали та визначено 2 місце;

- по маршруту № 4 «ТЕЦ-Кардашівка (до межі міста)», за об'єктом конкурсу № 3 переможцем конкурсу в режимі маршрутного таксі визнано ТОВ «ТК «Альянс+» з загальною кількістю балів 6, позивачем набрано 3 бали та визначено 2 місце;

- за об'єктом конкурсу № 5 по маршруту № 8-а «Гай-Шевченка - Центр (із заїздом до Центрального кладовища, а в дні релігійних свят за окремим графіком)». переможцем конкурсу в режимі маршрутного таксі визнано ТОВ «ТК «Альянс+» з загальною кількістю балів 4, позивачем набрано 2 бали та визначено 2 місце.

- по маршруту № 9 «Підлозіївка-Центр-Кардашівка (до межі міста)» за об'єктом конкурсу № 6 переможцем конкурсу в режимі маршрутного таксі визнано ТОВ «ТК «Альянс+» з загальною кількістю балів 4, позивачем набрано 2 бали та визначено 2 місце.

- за об'єктом конкурсу № 7 по маршруту № 13 «Монумент-М'ясокомбінат» переможцем конкурсу в режимі маршрутного таксі визнано ТОВ «ТК «Альянс+» з загальною кількістю балів 6, позивачем набрано 1 бал та визначено 2 місце.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Згідно з ч. 3 ст. 159 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд касаційної інстанції вважає, що при розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій не дотримано вимог процесуального права від яких прямо залежало правильне по суті вирішення справи.

Спірні правовідносини у справі регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон) та Порядком.

Розглядаючи даний спір по суті, суди попередніх інстанцій досліджували та надавали правову оцінку лише відповідності поданих третьою особою документів умовам конкурсу на перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в м. Охтирка та дотриманням Порядку при подачі таких та зазначили, що такі не в повній мірі відповідають умовам зазначеного конкурсу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 45 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі відсутності в перевізників-претендентів автобусів, що відповідають умовам конкурсу, вони мають право подавати до конкурсного комітету заяву на участь у конкурсі та документи, що містять характеристику наявних автобусів, які перевізник-претендент пропонує використовувати на даному маршруті, а також інвестиційний проект-зобов'язання щодо оновлення парку автобусів на цьому маршруті на визначений період до п'яти років; у разі відсутності перевізників-претендентів, які мають автобуси, що відповідають умовам конкурсу, конкурс проводиться серед претендентів, які пропонують використовувати на даному маршруті автобуси, що відповідають вимогам безпеки, але не відповідають умовам конкурсу за класом, пасажиромісткістю, параметрами комфортності, з урахуванням поданих інвестиційних проектів-зобов'язань щодо оновлення парку автобусів, які будуть повністю відповідати всім вимогам, у термін до п'яти років.

Згідно з пп. 4 п. 12 Порядку конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків для міського, приміського сполучення та 20 відсотків для міжміського сполучення.

З огляду на вимоги ст. 45 Закону України «Про автомобільний транспорт», суд касаційної інстанції приходить до висновку, що в разі відсутності у когось із перевізників-претендентів автобусів, що відповідають умовам конкурсу, такі виключаються з проведення конкурсу і далі конкурс проводиться між перевізниками-претендентами автобуси яких відповідають умовам такого.

В свою чергу, судами попередніх інстанцій не досліджено, чи відповідали умовам конкурсу автобуси перевізників-претендентів ФОП ОСОБА_9, ФОП ОСОБА_10 та позивача; чи подано всіма учасниками необхідний пакет документів, зокрема трудові договори з найманими працівниками, квиткові-касові листи, графіки роботи та відпочинку водіїв та інші; у які строки були подані вказані документи; чи відповідали автобуси всіх претендентів, що мали працювати в режимі маршрутного таксі, класам А і В вимог передбачених Порядком визначення класу комфортності автобусів, сфери їхнього використання за видами сполучень та режимами використання, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 12.04.2007 року № 285.

Суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки діям відповідача щодо не розгляду документів перевізника-претендента ФОП ОСОБА_10 під час проведення конкурсу, зокрема чи відповідають такі вимогам пп. 4 п. 12 Порядку.

Крім того, судами попередніх інстанцій не досліджено які саме автобуси та в якій кількості були заявлені на конкурс перевізниками-претендентами ФОП ОСОБА_9, ФОП ОСОБА_10 та позивачем, чи відповідали вони вимогам безпеки.

Відповідно до вимог ст. 11 КАС України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч. 4). Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає (ч. 5).

З огляду на це, колегія суддів Вищого адміністративного суду України прийшла до висновку, що суди попередніх інстанцій не встановили обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допустили порушення норм процесуального права, а тому рішення судів ухваленні з порушенням положень ст. 159 КАС України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд або для продовження розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають права встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ч. 2 ст. 227 КАС України.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати все вище викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 221, 223, 227, 231, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Альянс+» задовольнити частково.

Постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 липня 2013 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року у справі № 583/2380/14-а - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235 - 244-2 КАС України.

Судді: І.Я. Олендер

О.В. Карась

А.О. Рибченко

Повний текст складено 23.06.2015 року.