Справа № 826/2688/15
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2688/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.15р. у справі №826/2688/15 за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 29.12.14р. №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.15р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем не надано первинних документів на підтвердження витрат на придбання інвестиційного активу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб платником податків ОСОБА_2 за період з 01.01.13р. по 31.12.13р., за результатами якої складено акт від 22.09.13р. №4288/26-58-17-01-17-НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог: п.138.1 ст. 138, п.153.8 ст. 153, ст. 164, п.170.2 ст.170, п.176.1 ст. 176 Податкового кодексу України, у зв'язку з заниженням податку на доходи фізичних осіб в сумі 455 255 грн.

Такий висновок ґрунтується на тому, що позивач за період з 01.01.13р. по 31.12.13р. отримав дохід від операцій з цінними паперами в сумі 2 680 825,71 грн. та документально не підтвердив задекларовані ним витрати на придбання інвестиційних активів в сумі 2 678 919,26 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 09.10.14р. №, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 569 031,25 грн., в т.ч.: основний платіж - 455 225 грн., штрафні (фінансові) санкції - 113 806,25 грн.

За результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення - рішення від 09.10.14р. №, податковим органом скасовано вказане рішення в частині суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 482 268,56 грн. (основний платіж - 385 814,85 грн., штрафні (фінансові) санкції - 96 453,71 грн.), в іншій частині рішення залишено без змін.

Податковим органом на підставі акта перевірки та рішення про результатами розгляду первинної скарги від 25.12.14р. №450/Г/26-15-10-08 винесено податкове повідомлення - рішення від 29.12.14р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 86 762,69 грн., в т.ч.: основний платіж - 69 410,15 грн., штрафні (фінансові) санкції - 17 352,54 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом не доведено обґрунтованість та правильність розрахунку визначеного спірним рішенням грошового зобов'язання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оспорюваного податкового повідомлення-рішення, виходячи з наступного.

Як вбачається з акта перевірки, згідно поданої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік від 30.04.14р. платник податків ОСОБА_2 отримав інвестиційний прибуток (дохід) від операцій з інвестиційними активами в сумі 2 677 840 грн. (цінні папери ПрАТ «СК «Укренергополіс») та в сумі 2 985,71 грн. (цінні папери ПАТ «Асвіо Банк»); поніс витрати на придбання інвестиційних активів: ПАТ «Асвіо Банк» - 3 062,99 грн., ПрАТ «СК «Укренергополіс» - 2 675 856,27 грн.; загальний фінансовий результат - 1 906,45 грн.; сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті - 285,97 грн.

Контролюючим органом, з урахуванням висновків рішення Головного управління ДФС у м. Києві про результати розгляду первинної скарги від 25.12.2014 року №450/1726-15-10-08 (а.с.43-47), зроблено висновок, що загальною сумою фактично отриманого позивачем доходу від продажу цінних паперів є 414 389,58 грн. (від продажу акцій ПАТ «Асвіо Банк» - 1 989,58 грн., від продажу акцій ПрАТ «СК «Укренергополіс» - 412 400,00 грн.), загальна сума фактично понесених витрат на придбання цінних паперів - 3 062,99 грн. (ПАТ «Асвіо Банк» - 3 062,99 грн., ПрАТ «СК «Укренергополіс» - 0,00 грн.), загальний фінансовий результат - 411 326,59 грн., сума податку на доходи фізичних осіб - 69 696,12 грн., сума податку на доходи фізичних осіб, сплачена платником - 285,97 грн., у зв'язку з чим донараховано податку на доходи фізичних осіб - 69 410,15 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Щодо інвестиційного прибутку, отриманого позивачем від реалізації акцій ПАТ «Асвіо Банк» судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу цінних паперів від №7110-Б/11 від 21.10.2011 року, укладеного між позивачем (Покупець) та гр. ОСОБА_3 (Продавець), Продавець зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити вказані у цьому пункті цінні папери Емітента, на умовах передбачених цим Договором, а саме: ПАТ «Асвіо Банк», кількість ЦП - 83 063 873 шт., загальна договірна вартість - 9 475 736,01 грн.

На підтвердження витрат на придбання вказаних цінних паперів позивач надав податковому органу та долучив до матеріалів справи нотаріально посвідчену заяву від 21.10.2011 року гр. ОСОБА_3 про отримання від гр. ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 9 475 736,01 грн. як повний розрахунок за продані цінні папери (емітент ПАТ «Асвіо Банк», кількість ЦП - 83 063 873 шт.).

Як свідчать обставини справи, податковим органом при обчисленні загального фінансового результату не враховані та витрати в сумі 9 475 736,01 грн.

Надалі, позивачем на підставі договорів №БД3-13/03/2013 від 13.03.2013 року, №БД 1-13/03/2013 від 13.03.2013 року, №БД 2-13/03/2013 від 13.03.2013 року про доручення на продаж цінних паперів відчужено акції ПАТ «Асвіо Банк» у кількості 8900 шт. за ціною 989,68 грн. (згідно звіту №1 до договору №БД3-13/03/2013 від 13.03.2013 року доручення на продаж цінних паперів від 15.03.2013 року), у кількості 9 000 шт. за ціною 999,90 грн. (згідно звіту №1 до договору №БД 1-13/03/2013 від 13.03.2013 року доручення на продаж цінних паперів від 15.03.2013 року), у кількості 8 950 шт. за ціною 996,13 грн. (згідно звіту №1 до договору №БД 2-13/03/2013 від 13.03.2013 року доручення на продаж цінних паперів від 15.03.2013 року), тобто у загальному розмірі позивачем відчужено 26 850 шт. акцій за ціною 2 985,71 грн.

Отже, доход від продажу акцій ПАТ «Асвіо Банк» склав 2 985,71 грн. від ПАТ «Асвіо Банк», про що свідчать звіти на виконання вищезазначених договорів доручення на продаж цінних паперів, які, у відповідності до пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170 ПК України, є документальним підтвердженням (первинним документом) доходів та витрат за операціями з інвестиційними активами.

Вказану суму позивач зазначив і у декларації.

Водночас, за результатами перевірки, контролюючим органом вказано про фактичне отримання ОСОБА_2 доходу від продажу акцій ПАТ «Асвіо Банк» у розмірі 1 989,58 грн.

Щодо інвестиційного прибутку, отриманого позивачем від реалізації акцій ПрАТ «СК «Укренергополіс» суд зазначає про наступне.

Відповідно до договору №БВ-3/13-1 купівлі-продажу цінних паперів від 08.11.2013 року, укладеного між позивачем (Покупець) та ТОВ «Бровтек» (Продавець), сторони погодили, що Продавець зобов'язується передати у власність Покупця цінні папери, зазначені у п. 1.2 цього Договору, а Покупець зобов'язується прийняти цінні папери і сплатити Продавцю грошову суму, визначену в п. 1.2 цього Договору як загальна вартість ЦП.

Емітентом вказаних ЦП виступає ПрАТ «СК «Укренергополіс», кількість ЦП - 3 124 шт., загальна вартість ЦП - 3125000,00 грн.

У подальшому, позивачем цінні папери ПрАТ «СК «Укренергополіс» було відчужено за наступними договорами, копії яких наявні у матеріалах справи:

договір №БВ-5/13-1 купівлі-продажу цінних паперів від 08.11.2013 року, укладений з ТОВ «Арсеналінвестбуд» (кількість ЦП - 850 шт., загальна вартість ЦП - 850 850,00 грн.);

договір №ДД-8/13 купівлі-продажу цінних паперів від 27.12.2013 року, укладений з ПАТ «Асвіо Банк» (кількість ЦП - 4 шт., загальна вартість ЦП - 4 000,00 грн.);

договір №ДД-1/13 купівлі-продажу цінних паперів від 27.12.2013 року, укладений з ТОВ «ФСУ» (кількість ЦП - 4 шт., загальна вартість ЦП - 4 000,00 грн.);

договір №БВ13-207/1 купівлі-продажу ЦП на виконання договору доручення №БД13-207 від 07.10.2013 року від 07.10.2013 року, укладений з ОСОБА_4 (кількість ЦП - 223 шт., загальна вартість ЦП - 223 000,00 грн.);

договір №БВ-3/13-1 купівлі-продажу цінних паперів від 27.12.2013 року, укладений з ОСОБА_4 (кількість ЦП - 4 шт., загальна вартість ЦП - 4 400,00 грн.);

договір №БВ-4/13-1 купівлі-продажу цінних паперів від 08.11.2013 року, укладений з ТОВ «Текстурум» (кількість ЦП - 1 590 шт., загальна вартість ЦП - 1 591 590,00 грн.).

Фактично сплачено за цими договорами загальну суму 412 400 грн., з чим погодився податковий орган згідно з наданими позивачем документами (стор 5 рішення Головного управління ДФС у м. Києві про результати розгляду первинної скарги від 25.12.2014 року №450/1726-15-10-08).

На підтвердження витрат на придбання вищезазначених цінних паперів за договором №БВ-3/13-1 купівлі-продажу цінних паперів від 08.11.2013 року, укладеним ТОВ «Бровтек», позивачем документальних доказів не надано, проте наголошено, що приписами п. 2.1 даного договору, сторони погодили, що Покупець (позивач) зобов'язується не пізніше 31 грудня 2015 року здійснити оплату цінних паперів шляхом перерахування на поточний рахунок Продавця грошової суми, визначеної у п. 1.2 цього Договору як загальна вартість ЦП, а, відтак, як станом на момент проведення перевірки контролюючим органом, так і станом на момент розгляду справи судом, строк для сплати вартості вказаних акцій ще не настав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що внаслідок несплати вказаної суми за договором купівлі-продажу цінних паперів від 08.11.2013 року, відсутні підстави для висновку, що позивачем такі витрати фактично понесені у звітному 2013 році, а тому не врахування податковим органом таких витрат по цінних паперах ПрАТ «СК «Укренергополіс» при обчисленні загального фінансового результату - обґрунтовані.

Так, згідно з пп. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема, включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Особливості оподаткування інвестиційного прибутку визначені п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України.

Облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік (пп. 170.2.1 п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України).

Інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Разом з тим, колегія суддів вважає, що податковим органом при обчисленні загального фінансового результату безпідставно не враховані витрати позивача в сумі 9 475 736,01 грн. на придбання цінних паперів ПАТ «Асвіо Банк» в кількості - 83 063 873 шт., які, як зазначалось вище, підтверджуються нотаріально посвідченою заявою від 21.10.2011 року гр. ОСОБА_3 (продавця).

Як свідчать обставини справи, операція з купівлі-продажу цінних паперів ПАТ «Асвіо Банк» згідно Договору купівлі-продажу цінних паперів від №7110-Б/11 від 21.10.2011 року, мала місце між двома фізичними особами: позивачем (Покупець) та гр. ОСОБА_3 (Продавець) Згідно з пунктом 3.1. Договору, покупець сплачує суму у вказаному розмірі шляхом передачі грошових коштів продавцю одночасно з укладанням цього договору, що і мало місце в даному випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1087 Цивільного кодексу України розрахунки за участю фізичних осіб, не пов'язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, можуть провадитися у готівковій або в безготівковій формі за допомогою розрахункових документів у електронному або паперовому вигляді.

Чинне на час здійснення операції купівлі-продажу законодавство не обмежувало права фізичних осіб провадити розрахунки у готівковій формі, а в відтак покликання податкового у рішенні Головного управління ДФС у м. Києві про результати розгляду первинної скарги від 25.12.2014 року №450/1726-15-10-08 про ненадання документального підтвердження витрат - необґрунтоване.

При цьому, Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637, зареєстроване у Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за N 40/10320, на яке покликається апелянт, згідно з преамбулою визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена Постановою Правління Національного банку України від 21.01.04р. № 22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за N 377/8976 регулює порядок здійснення саме безготівкових розрахунків.

Отже, покликання апелянта на вказані нормативно-правові акти - безпідставне.

Таким чином, виходячи з правил обліку загального фінансового результату з інвестиційними активами відповідачем безпідставно не враховані фактично понесені та документально підтверджені витрати в сумі 9 475 736,01 грн.

Із врахуванням витрат у вказаній сумі - інвестиційний прибуток відсутній, а відтак відсутнє грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оспорюваного податкового повідомлення-рішення, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 207 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.15р. у справі №826/2688/15 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.15р. у справі №826/2688/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Романчук О.М

Пилипенко О.Є.