Справа № 464/2780/15-а
Суддя: Бойко О. М.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2780/15-а
пр.№ 2-а/464/88/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2015 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Бойко О.М., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнання протиправними дії відповідачів щодо не включення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань під час обчислення пенсії відповідно відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу»; зобовязати відповідача перерахувати призначену йому пенсію у розмірі 90 % середньомісячного заробітку з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з 31.10.2014 р.; зобовязати відповідача виплачувати йому пенсію у розмірі 90 % середньомісячного заробітку з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з 31.10.2014 р . В обгрунтування позову покликається на те, що перебував на державні службі, зокрема, на посадах державного службовця в органах Державної податкової служби у Львівській області. З 28.07.2010 р. відповідачем призначено йому пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 9 % від суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Однак, під час призначення пенсії відповідачем не було враховано матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. У звязку із чим звернувся до відповідача про перерахунок пенсії, з врахуванням зазначених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. Однак, листом Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова від 20.03.2015 року було відмовлено у здійснені перерахунку. Вважає такі дії відповідача неправомірними, що суперечать нормам діючого законодавства, та просить зобов'язати відповідачів здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 % заробітної плати, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, просить позов задоволити.

Представник відповідача подала суду письмове заперечення, в якому просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю, зазначивши, що згідно ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Статтями 33, 35 цього ж закону передбачено, що державним службовцям надається щорічна відпустка, з виплатою допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Вказана матеріальна допомога носить разовий характер, тобто не є складовою заробітної плати. Отже, чинним законодавством чітко визначені складові заробітної плати державного службовця, тому пенсію ОСОБА_1 призначено згідно Закону України "Про державну службу" та відповідно до поданих довідок, тобто, ні матеріальна допомога на оздоровлення матеріальної допомоги, ні матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не входять до структури заробітної плати, просить у задоволенні позову відмовити.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності до ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФ у Галицькому районі м. Львова як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», та відповідачем не заперечується право позивача та отримання пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, входять до системи оплати праці державного службовця, оскільки із них сплачено внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Крім того, ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України від 09 липня 2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином доводи відповідача, про те, що суми, матеріальної допомоги на оздоровлення та суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є безпідставними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові, прийнятій в результаті перегляду рішення в порядку п.1 ч.1 ст. 237 КАС України, в адміністративній справі № 21-430а11 від 20.02.2012 року.

Відповідно до ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами)касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу", ст. ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці», ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та керуючись ст.ст. 158, 160-163, 183-2 КАС України, суд ,

постановив:

позов задоволити. Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Галицькому районі м. Львова щодо не включення до середньомісячного заробітку державного службовця ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань під час обчислення пенсії відповідно відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Галицькому районі м. Львова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної йому пенсії у розмірі 90 % середньомісячного заробітку з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з 31.10.2014 р.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 10 днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова.

Суддя Бойко О.М.