Справа № 813/444/15
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Справа № 876/4651/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стебницький калійний завод» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стебницький калійний завод» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року позивач - Державна податкова інспекція у Личаківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стебницький калійний завод», в якому просить стягнути з відповідача на користь Державного бюджету, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, податковий борг в сумі 203 083,99 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року позов задоволено повністю. Стягнено з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Стебницький калійний завод» відкритих у банківських установах, обслуговуючих такого платника, на користь бюджету податковий борг у сумі 203 083 грн. 99 коп.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що факт наявності спірного боргу відповідача в розмірі 203 083,99 грн. є доведеним, однак, на час постановлення судом рішення залишається непогашеним.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її винесеною із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, Товариство з обмеженою відповідальністю «Стебницький калійний завод» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що відповідач не надав докази узгодження податкових зобов'язань, визначених повідомленнями-рішеннями від 10.12.2013 р. № та від 25.09.2014р. №, а також докази зараховування поточних податкових платежів позивача згідно платіжних документів в рахунок погашення податкового боргу, що стягується. Позивачем не долучено до матеріалів справи докази узгодження податкових зобов'язань, а судом першої інстанції їх, відповідно, не досліджено.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Стебницький калійний завод» взяте на облік як платник податків в органах державної податкової служби з 25.04.2002 року за №2471, перебуває на обліку у Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 12.12.2014 р. №808.

Питання щодо оподаткування регулюються Податковим кодексом України (далі - ПКУ) і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Положення ПКУ регулюють відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із положеннями п. 41.1 та п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до приписів пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

В силу пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог п.57.3 цієї ж статті у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 цього ж Кодексу податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як слідує із матеріалів справи, заборгованість ТзОВ «Стебницький калійний завод» в сумі 247 388,99 грн. складається: 247 256,11 грн. - залишок несплаченого податкового зобов'язання, яке виникло відповідно до податкових декларацій за травень 2012 року, червень 2013 року, вересень-листопад 2013 року (а.с.11-24); податкового повідомлення-рішення від 10.12.2013 року № , винесеного на підставі акту перевірки від 27.11.2013 року № 262/15-10/31981840, податкового повідомлення-рішення від 25.09.2014 року № , винесеного на підставі акту перевірки № 237/15-01/31981840 /а.с.29-30/), а також сум помилково повернутих з бюджету (а.с.31,32-33); пеня - 132,88 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржені, докази на підтвердження зворотного в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.05.2013 року у справі № 813/3408/13-а з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника стягнуто 44 304,00 грн. (а.с.34-36).

Крім того, відповідно до ст. 59 ПК України позивач направив на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» № 154/11 від 11.07.2012 року, яку отримано відповідачем 12.07.2012 року. Проте, вказана вимога залишена без виконання, податковий борг відповідачем не погашено.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до підпункту 20.1.18. пункту 20.1 статті 20 цього ж Кодексу, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.4 статті 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Будь-яких доказів у підтвердження погашення вказаного податкового боргу відповідачем ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано.

Таким чином, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що факт наявності спірного податкового боргу відповідача в сумі 203 083,99 грн. є доведеним, тому судом першої інстанції правомірно задоволено адміністративний позов Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стебницький калійний завод» про стягнення коштів.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до вимог п.87.9. ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу органи ДПС зобов'язані зараховувати кошти, що сплачує такий платник податків в рахунок погашення податкового борг згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідача до матеріалів справи долучені платіжні доручення про сплату поточних платежів сум ПДВ за вересень, жовтень, листопад 2013 року, лютий-березень 2014 року та виписку з його банківського рахунку.

Із записів в обліковій картці платника податків встановлено, що контролюючим органом при зарахуванні коштів з податку на додану вартість позивача застосовано положення п. 87.9 ст. 87 ПК України.

Отже зарахування контролюючим органом платежів позивача за узгодженими податковими зобов'язаннями в рахунок погашення податкової заборгованості, існування якої позивачем заперечується, призвело до необґрунтованого висновку відповідача про порушення позивачем вказаного положення ПК України.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стебницький калійний завод» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі №813/444/15 за позовом Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стебницький калійний завод» про стягнення коштів - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник