Справа № 446/1713/13а
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року Справа № 876/3554/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

від відповідача - Дяків Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання незаконним рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2013 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив визнати незаконним рішення Комісії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років ОСОБА_2 про відмову йому в призначенні пільгової пенсії; зобов'язати зарахувати до безперервного трудового стажу електрогазозварювальника ручної дугової зварки в закритих приміщеннях службу в рядах Радянської армії з 16.11.1975 по 16.12.1978; підтвердити для Управління в Пенсійному фонді у Кам'янка-Бузькому районі Львівської області стаж його роботи зі шкідливими умовами праці за Списком № 2 в якості електрогазозварювальника з 01.05.1979 по 31.12.1991 для призначення пільгової пенсії на підставі підтвердженого стажу.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що весь його трудовий стаж пов'язаний з роботою електрогазозварника ручного зварювання в закритих приміщеннях з повним робочим днем із шкідливими і важкими умовами праці, відтак відмова в призначенні йому пільгової пенсії є неправомірною.

Постановою Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 квітня 2014 року позов задоволено частково. Визнано рішення № 26/03-38 від 30.05.2013 року про відмову Головного Управління пенсійного фонду України у Львівської області у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах неправомірним. Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_2 у пільговий стаж, період служби в рядах Радянської армії з 16.11.1975 р. по 16.12.1978 р. Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_2 у пільговий стаж, період роботи з 12.03.1979 р. по 31.12.1991 р. на посаді електрозварювальника ручного електродугового зварювання у та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, затвердженим Постановою КМУ № 162 від 11.03.1994р., відповідно до п.б ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 25.05.2013р. В задоволенні решти вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що при ухваленні даного рішення судом першої інстанції неповністю з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, постанову, якою в адміністративному позові відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що призначення та перерахунок пенсій відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення» не відноситься до компетенції Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, а також і до компетенції комісій, які утворені та діють при Головному управлінні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 з 16.11.1975 року по 16.12.1978 року проходив службу в рядах Радянської армії електрогазозварювальником ескадронного міноносця, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_1, з 12.03.1979 р. по 03.01.2000 р. електрогазозварником ручної електродугової зварки, робота проводилась у закритих приміщеннях (гаражах, майстернях) на зварювальному трансформаторі марки ТДМ-317, що підтверджується копією трудової книжки позивача та копією довідки № 10 від 03.01.2000 р.

Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області № 26/03-38 від 30.05.2013 про результати розгляду заяви позивача відмовлено ОСОБА_2 у підтвердженні пільгового характеру роботи за списком № 2 в якості електрогазозварника Кам'янка-Бузького об'єднання «Райагробуд» з 12.03.1979 по 03.01.2000.

Приймаючи таке рішення комісія виходила з того, що долученими до справи документами не підтверджується зайнятість заявника на ручному зварюванні, а також не підтверджується зайнятість на різанні і ручному зварюванні на напівавтоматичних машинах, на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.

Відповідно до п.3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» № 2636-ІV від 02.06.2005 р. передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-11 від 05.11.1991р., яка регулює питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах, право на такий вид пенсії мають, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається ст. 100 даного Закону. За змістом вказаної норми Закону особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до: Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад з тяжкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 згідно розділу ХХХ11"Загальні професії" професія електрозварників та їх підручних внесена до вказаного списку, Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10 та Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 згідно розділів ХХХ111"Загальні професії" професія також внесена до вказаних списків.

П.3 Порядку застосування Списку № 1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.05 року № 383 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 09.07.2009 року № 261), передбачає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Як вбачається з атестата № 3142 у 1975 року позивач навчався у Червоноградському професійно технічному училищі № 7 за професією електрозварювальник і 07 серпня 1979 року отримав посвідчення № 31 про те, що він склав іспит як електрогазозварювальник.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що працюючи в період з 12.03.1979 по 03.01.2000 року позивач виконував на одному і тому ж самому підприємстві роботи по електродуговому способу зварювання, тобто працював електрогазозварювальником, Всі роботи по електродуговому способу зварювання які він виконував проводилися в закритому приміщенні (цехах) і це дійсно були шкідливі та важкі умови праці. Протягом трудової діяльності позивачу присвоювалися кваліфікації елеектрозварювальника ручної роботи, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці.

Як вбачається із записів в трудовій книжці позивача він працював на посаді електрогазозварювальника з 12.03.1979 р. по 2010 р.; відповідно до виписків з наказів про надання відпусток, у т.ч. додаткових днів за роботу з шкідливими умовами праці за період з 1979 р. по 1991 р.р., відповідно до ст. 76 ч.1п.1 КЗпП, досяг 55-тирічного віку, загальний стаж його роботи складає 25 років, пільговий - понад 12 років.

Період роботи позивача на посаді електрозварювальника ручного електродугового зварювання в Кам'янка-Бузькому об'єднанні «Райагробуд», окрім записів у трудовій книжці, має підтвердження архівною довідкою № 907 від 22.12.2011 р. про те, що згідно документальних матеріалів фонду Кам'янка-Бузького об'єднання Райагробуд ОСОБА_2 дійсно працював на даному підприємстві на посаді електрогазозварювальника в 12.03.1979 р. по липень 1999 р., показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили, що позивач працював електрогазозварювальником повний робочий день на ручній електродуговій зварці в майстернях гаражів, які належали «Міжколгоспбуду», «ПМК-3», «Райагробуду».

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що доведеним є той факт, що позивач в період з 12.03.1979 р. по 03.01.2000 р. працював на посаді електрозварювальника ручного електродугового зварювання та виконував роботи з шкідливими умовами праці.

Безпідставним є твердження апелянта про те, що позивачем не надано документів на підтвердження роботи на посаді електрозварювальника ручного електродугового зварювання, що дає право на призначення йому пільгової пенсії, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами та іншими матеріалами справи.

Окрім того, пунктом 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці затвердженого постановою КМУ від 01.08.1992р. №442 установлено, що відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове забезпечення, затверджуваними КМУ, а також пенсії, що можуть встановлюватись підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Згідно з п.3, 4 цього Порядку проведення атестації доручено керівникам підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Відповідно до положень п.2 зазначеного Порядку основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільг та компенсацій за роботу у несприятливих умовах.

Таким чином, проведення атестації є обов'язком роботодавця і позивач не може відповідати за невиконання роботодавцем обов'язку по проведенні атестації робочого місця та нести негативні наслідки за невиконання роботодавцем своїх обов'язків.

Таким чином доведеним є факт, що позивач дійсно працював у Кам'янка-Бузькому об'єднанні «Райагробуд», те ж Кам'янка-Бузьке ПМК-3, те ж Кам'янка-Бузьке об'єднання «Міжколгоспбуд» з 12.03.1979 р. по 03.01.2000 р. на посаді електрозварювальника ручного електродугового зварювання, пільговий стаж роботи становить 12 років 6 місяців, загальний стаж - 25 років 0 місяців 01 день., позивач досяг пенсійного віку у 55 років.

Проте, суд першої інстанції помилково вказав про скасування рішення № 26/03 від 30.05.2013 ГУ ПФУ у Львівській області, оскільки таке рішення прийняте Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, яка діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.

Разом з тим, належним відповідачем у цій справі є саме ГУ ПФУ у Львівській області, оскільки відповідно до п. 3 Порядку від 10 листопада 2006 року N 18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється Комісіями, які створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (п. 4 Порядку від 10 листопада 2006 року № 18-1).

Отже, Комісії діють при Головних управліннях ПФ без статусу юридичної особи, а згідно ч. 3 ст. 49 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Крім того, як випливає з пунктів 13-16 Порядку від 10 листопада 2006 року N 18-1 процедура розгляду заяви та доданих до неї матеріалів включає попередній розгляд її Головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та надання відповідної пропозиції про задоволення або відхилення заяви, яка разом із вмотивованим висновком, направляється Комісії, яка є колегіальним органом.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції, з огляду на приписи ст. 162 КАС України, приймає постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Одним із принципів адміністративного судочинства є обов'язковість судових рішень (п. 6 ст. 7 КАС України).

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема, Рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.2009 (заява № 40450/04), право на справедливий суд закріплене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, включає в себе гарантії виконання судового рішення.

Тобто, суд вирішуючи справу повинен прийняти судове рішення, яке б гарантувало захист порушеного права позивача та могло б бути виконаним. Проте, як зазначалося вище, Комісія не має статусу юридичної особи, а згідно статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" боржником у виконавчому провадженні, окрім фізичної особи, може бути тільки юридична особа, яка зазначається у виконавчому документів.

Таким чином, зобов'язання вчинити дії суб'єкта владних повноважень, який не має статусу юридичної особи, може призвести до неможливості звернення судового рішення до примусового виконання, як наслідок невиконання судового рішення, згідно виконавчого документа та не відновлення прав позивача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку що ГУПФУ у Львівській області є належним відповідачем у цій справі, при якому і діє Комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо зобов'язання ГУПФУ у Львівській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки як встановлено, позивач не звертався до нього з такою заявою, відповідно воно не приймало жодного рішення чи відмови з цього питання. Крім того, позивач не зазначав відповідної позовної вимоги і в поданій позовній заяві. Тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне виключити з резолютивної частини оскаржуваної постанови посилання щодо зобов'язання ГУПФУ у Львівській області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах.

Враховуючи те, що судом першої інстанції правильно вирішено спір по суті, однак із помилковим застосуванням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України оскаржувану постанову слід змінити.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочнства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 квітня 2014 року у справі № 446/1713/13-а змінити, виклавши абзаци другий, третій, четвертий резолютивної частини в наступній редакції:

«Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років № 26/03-38 від 30.05.2013.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в особі діючої при ньому Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років зарахувати ОСОБА_2 у пільговий стаж період служби в рядах Радянської армії з 16.11.1975 по 16.12.1978.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в особі діючої при ньому Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років зарахувати ОСОБА_2 у пільговий стаж період роботи з 12.03.1979 по 31.12.1991 на посаді електрозварювальника ручного електродугового зварювання.»

В решті постанову Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 квітня 2014 року у справі № 446/1713/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст постанови виготовлений 23.06.2015