Справа № 826/5831/15
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5831/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін О.А.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання повернути безпідставно сплачені кошти,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання повернути безпідставно сплачені кошти.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 травня 2015 року адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва щодо відмови у вжитті заходів, спрямованих на повернення ОСОБА_3 безпідставно сплаченої суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 5 377, 00 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві (код з ЄДР 37993783; адреса: 01601, м. Київ, Шевченківський район, вул. Терещенківська, 11-А) на користь ОСОБА_3 безпідставно сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 5 377, 00 грн. (п'ять тисяч триста сімдесят сім гривень нуль коп.), сплаченого згідно квитанції № ТВБВ 10026/016 від 02 березня 2015 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05 березня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г., придбано у власність квартиру за адресою АДРЕСА_1 вартістю 537 680, 34 грн.

Право власності на придбану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 05 березня 2015 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05 березня 2015 року за № 19811545, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Під час укладення договору купівлі-продажу квартири позивачем був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 5 377, 00 грн. (1% її вартості), що підтверджується копією квитанції № ТВБВ 10026/016 від 02 березня 2015 року, наявною у матеріалах справи.

Вважаючи, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачений помилково, позивач 12 березня 2015 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва із заявою про повернення помилково сплачених коштів у розмірі 5 377, 00 грн.

Між тим, листом № 4422/03 від 20 березня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва відмовило позивачу у поверненні коштів, у зв'язку з ненаданням позивачем документів, які підтверджують придбання ним нерухомого майна вперше.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» - платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно до п. 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03 листопада 1998 року - збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 Порядку встановлено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо підтвердження факту придбання зазначеного нерухомого майна позивачем вперше, а тому відмова Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва у поверненні помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є протиправною.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідач, відмовляючи позивачеві у поверненні спірних коштів, діяв як суб'єкт владних повноважень, саме на нього покладається обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень. Проте, такі докази не містяться у матеріалах справи та не встановлені судом першої інстанції.

Між тим, позивачем повністю доведено підстави і обґрунтування позовних вимог, як того вимагає ч. 1 ст. 71 КАС України.

Наведена правова позиція узгоджується з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 квітня 2015 року (справа К/9991/37325/11).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва щодо відмови у поверненні ОСОБА_3 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та наявність підстав для їх задоволення.

Разом з тим, вимога з приводу стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві на користь ОСОБА_3 сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 5 377, 00 грн. задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03 вересня 2013 року - повернення помилково або надміру зарахованих до бюджетів податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Однак, дія Порядку не поширюється на повернення з бюджету коштів за рішенням суду, про що зазначено в п. 2 даного Порядку, тобто ним передбачено виключно досудове врегулювання спірних правовідносин.

З урахуванням того, що судом в даній справі не встановлено неправомірності відмови пенсійного органу позивачу в задоволенні заяви про повернення надміру сплачених коштів, однак з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, з метою захисту яких, ним заявлено даний позов, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва з заявою про повернення помилково сплачених коштів.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 травня 2015 року в частині стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві (код з ЄДР 37993783; адреса: 01601, м. Київ, Шевченківський район, вул. Терещенківська, 11-А) на користь ОСОБА_3 безпідставно сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 5 377, 00 грн. (п'ять тисяч триста сімдесят сім гривень нуль коп.), сплаченого згідно квитанції № ТВБВ 10026/016 від 02 березня 2015 року - скасувати та винести нову, якою в задоволенні адміністративного позову в цій частині відмовити.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Ганечко О.М.

Коротких А. Ю.