Справа № 727/5622/14-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 727/5622/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Кирилюк Л. К.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Д О Д А Т К О В А ПОСТАНОВА
Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ватаманюка Р.В.
суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо винесення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях про перерахунок пенсії ,
постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 липня 2014 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог повністю.
Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року апеляційну скаргу позивача задоволено, постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 жовтня 2011 року скасовано та прийнято нову, якою адміністративний позов задоволено.
24 листопада 2014 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення оскільки постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року не вирішено всі вимоги та клопотання його апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали адміністративної справи дійшла висновку, що заява позивача про постановлення додаткового рішення підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Аналогічні положення закріплені в постанові Пленуму Вищого адміністративного України "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20 травня 2013 року № 7, де в пункті 17 також зазначено, що за правилами статті 168 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 КАС України.
Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.
Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.
Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.
З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з вимогою позивача про постановлення додаткового рішення щодо позовної вимоги визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Чернівці щодо невиплати позивачеві , як дитині війни доплати до пенсії згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і відмову відповідача у нарахуванні щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. З приводу даної позовної вимоги судом досліджувалися докази, однак рішення не ухвалене. З врахуванням обставин встановлених судом та мотивів викладених в рішенні апеляційного суду від 23.09.2014 дана позовна вимога підлягає задоволенню.
Також апеляційний суд погоджується із клопотанням позивача про вирішення питання розподілу судових витрат.
Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, колегія суддів погоджується з позивачем щодо стягнення з Державного бюджету України на його користь судового збору в розмірі 73,08 грн. відповідно квитанції № 200 від 30.06.2014 року та 36,54 грн. згідно квитанції № 192 від 21.07.2014 року.
При цьому суд апеляційної інстанції не погоджується з позивачем в частині задоволення інших клопотань викладених в заяві про постановлення додаткового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 267 суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. З аналізу даної норми слідує, що такий спосіб судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративних справах є правом, а не обовязком суду. З врахуванням обставин справи, та заявлених позивачем строків, апеляційний суд не знаходить підстав для його застосування.
З аналогічних причин відсутні підстави для постановлення окремої ухвали в порядку ст. 166 КАС України.
Також не підлягає задоволенню клопотання позивача про допущення до негайного виконання постанови у межах суми стягнень за один місяць, оскільки відповідно до п.1 абз. 1, п.1 абз. 2 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсії, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць, також негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження .
Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути постанову до негайного виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених п.п.1, 2 ч.1 ст. 256 КАС України.
Згідно резолютивної частини, постанова суду апеляційної інстанції від 23 вересня 2014 року є рішенням зобов'язального характеру, а тому на нього не поширюються правила ч. 2. ст. 256 КАС України, оскільки не визначена сума боргу, що підлягає стягненню з відповідача.
Клопотання позивача про видачу виконавчого листа підлягає вирішенню відповідно до ст. 258 КАС України і не потребує постановлення про це окремого судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 166, 168, 195, 196, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Заяву ОСОБА_2 про постановлення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Чернівці щодо невиплати позивачеві , як дитині війни, доплати до пенсії згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і відмову відповідача у нарахуванні щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.
Присудити з Державного бюджету України на користь позивача 109,62 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.
В задоволенні заяви про постановлення додаткового судового рішення в іншій частині відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

ОСОБА_3