Справа № 802/4157/14-а
Суддя: Ан О. В.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 802/4157/14-а
Провадження № 2-а/127/273/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Ан О.В.,

при секретарях Ліщишинові О.С., Андреєвої А.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника 3-ї особи ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької районної ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування розпорядження , поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 01.12.2014 року звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним розпорядження голови Вінницької районної ради Вінницької області ОСОБА_5 № 54-рк від 17.11.2014року « про звільнення ОСОБА_1О.» поновити її на роботі у відповідача на посаді начальника відділу фінансово-господарського забезпечення діяльності ради виконавчого апарату Вінницької районної ради Вінницької області , головного бухгалтера , стягнути з відповідача середній заробіток за весь період вимушеного прогулу, відшкодувати моральну шкоду, стягнувши з відповідача на користь позивача 1000 гр-н, та відшкодувати понесені нею судові витрати. В позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що оскаржуване розпорядження не відповідає типовій формі № П-4 наказу ( розпорядження) про припинення трудового договору ( контракту), затвердженого наказом Державного комітету статистики України ; 489 від 05.12.2008 року « Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці». Так в розпорядженні не зазначені конкретні причини звільнення працівника, а саме яке грубе порушення трудової дисципліни було нею допущено т в ньому є посилання на акт від 23.09.2014 року та пояснення працівників. В акті, на який посилається відповідач та поясненнях йдеться про утримання з заробітної платні працівників районної ради членських внесків та перерахунок їх на рахунок профспілки. Позивач вважає, що вона не вчиняла одноразового грубого порушення трудових обов»язків, оскільки перераховувались щомісячно в тому числі в 2014 року починаючи з січня. Позивач вважає, що такі її дії відповідали п 2.5 її посадової інструкції, яким передбачено, що начальник, головний бухгалтер нараховує в установленому порядку всі види заробітної плати, допомогу по тимчасовій втраті працездатності. Премії та інші виплати, проводить нарахування і перерахування в бюджет внесків на державне соціальне страхування, податків і інших виплат і платежів. Позивач зазначає, що профспілкові внески утримувались нею з працівників відповідно до рішення профспілкового комітету райдержадміністрації та районної ради від 21.12.2006 року починаючи з 2007 року щомісячно. Жодних скарг з приводу утримання профспілкових внесків не надходило. Згідно з колективним договором між Вінницькою районною радою та профспілковим комітетом, зареєстрованим в управління праці та соціального захисту населення Вінницької райдержадміністрації від 21.06.2011 року містить положення п 7.1., згідно якого адміністрація зобов»язується з письмової згоди членів профспілки, утримувати з них через бухгалтерію профспілкові внески та своєчасно перераховувати їх профспілковому комітету, надавати йому інформацію, фінансові документи що до правильності та повноти надходження внесків, не допускати заборгованості з профспілкових внесків. Позивач вказала, що всі працівники відповідача є членами профспілки, тому її рішення є обов»язковим для виконання. Позивач вважає, що відповідач грубо порушив процедуру звільнення приймаючи оскаржуване розпорядження, оскільки застосував дисциплінарне стягнення після закінчення строку його застосування, передбачених ст.. 148 КЗпП України та не провів виплату всіх платежів, належних позивачу на момент звільнення, чим порушив вимоги ч.1 ст. 116 КЗп П України. В порушення вимог п. 13 Порядку погодження призначення на посаду та звільнення з посади головного бухгалтера бюджетної установи, , затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 214 від 21.02.2011року, зареєстрованого наказом Міністерства юстиції України « 281/19019 від 11.03.2011 року відповідачем не було узгоджено звільнення з відповідним органом Державної казначейської служби України. Позивач вважає, що оскаржуване розпорядження насправді прийнято незаконних дій голови вінницької міської ради ОСОБА_5 в зв»язку з його звільненням в 2010 році та невиконанням нею що до надання документів для виплати йому непередбачених законом платежів, після чого позов ОСОБА_5 був залишений без задоволення. Обгрунтування вимог відшкодування моральної шкоди позивач вказала, що втратила засоби для існування, душевний спокій, нормальні життєві зв»язки, вимушена була додавати додаткових зусиль для налагодження стосунків з оточуючими, не може працевлаштуватися через дискримінаційний запис в трудовій книжці, погіршився ста її здоров»я.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги та обставини, викладені в позові, вказала?що на посаді начальника відділу фінансово-господарської діяльності ради виконавчого апарату районної ради, головного бухгалтера вона працює з березня 2006 року. До цього з січня 1998 року вона працювала на посадах консультанта з питань бюджету та фінансів, бухгалтера, головного бухгалтера, завідуючого відділом. За період роботи ніяких стягнень не мала, отримувала задовільні оцінки своєї роботи. Не одноразово з питань її роботи проводились перевірки в тому числі КРУ тв. СБУ і ніколи нарікань на її роботу не було. Звільнення з роботи пов»язує з предвзятим відношенням до неї голови районної ради ОСОБА_5 Так позивач вказала, що з 21.12.2006 року згідно рішення профкому вона здійснювала відрахування профспілкових внесків з заробітної платні працівників, діяла відповідно до своїх посадових обов»язків та колективного договору. Кожен працівник, отримуючи платіжні документи з розшифрування знав про відрахування. Жоден працівник не заперечував дій про сплаті профспілкових внесків. Голова райради щомісячно підписував платіжні документи та ніс відповідальність за дійсність за вказані документи. Всі працівники приймали участь в заходах? які влаштовувалися за рахунок грошей профспілки та отримували новорічні подарунки профспілок для дітей, - тому у неї не виникали сумніви що до членства працівників у профспілці. Вона довіряла керівникові та вважала, що в нього, як особи яка приймає докумети, є заяви працівників що до стягнення профспілковиїх внесків. Крім того її звільненя не було погоджено з Держказначейством. Протиправними діями їй було причинено моральну шкоду, так вказані події відобразились на її здоров»ї, - 24.08.2014 року на роботу їй було викликано швидку допомогу, після цього вона довгий час лікувалась . Було порушено її звичний ритм життя, порушено життєві зв»язки, вона мусить прикладати зусилля для відновлення свого авторитету та поваги колег. Вона має пристарілих батьків, один з яких є інвалідом, і з втратою роботи була позбавлена можливості надавати батькам матеріальну допомогу та догляд була позбавлена можливості наймати доглядальницю. Тому просить відшкодувати моральну шкоду стягнувши з відповідача 10000 гр-н. Додатково вказала, що внутрішня кореспонденція не підлягає реєстрації в журналі вхідної кореспонденції, тому шукати заяви працівників журналах вхідної кореспонденції було не варто.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, зазначив відсутність підстав для звільнення, неправильну оцінку дій позивача відповідачем, невідповідність винесеного розпорядження типовим зразкам в тому числі відсутності зазначення причин звільнення в розпорядженні, не було створено комісії для розслідування порушень, відсутність узгодження звільнення головного бухгалтера з Держказначейством, не прийняття до уваги попередню роботу позивача та показників роботи та ступінь тяжкості проступку, та порушено процедуру звільнення, оскільки 6 місячний строк притягнення до адміністративної відповідальності за дії січня - лютого 2014 року сплив. Представник вважає, що не було доведено скоєння позивачем одноразового грубого порушення трудових обов»язків. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди представник позивача просив врахувати порушення права позивач на труд закріпленого в Конституції. Зараз вона перебуває на обліку в центрі зайнятості, як особа яка шукає роботу .

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, вказав, що позивач не надала жодних доказів неприязних відносин ОСОБА_6 до неї. 11.09.2014 року профспілковий комітет направив лист, в якому вказав членів профспілки і виявилось, що частина колективу не перебуває у членстві профспілкового комітету, що викликало обурення що до відрахування членських внесків. З метою перевірки було оглянуто вхідну кореспонденцію за 2011 2014 роки і заяви працівників про вступ до профспілки не знайдено. На момент перевірки профком дав інформацію, що протоколу на який посилається позивач немає. Підписуючи платіжні відомості та бухгалтерські документи ОСОБА_5 довіряв позивачу правильність оформлення тому посилання позивача на однакову відповідальність недоречні. Позивач часто перебувала на лікарняному, а ОСОБА_5 у відпустці в зв»язку з виборами, тому звільнення ОСОБА_1 з Державним казначейством погоджено не було за браком часу.

Представник 3-ї особи Державного казначейства Вінницького району Вінницької області ОСОБА_4 ( допитана як свідок) підтримала позовні вимоги, вказала, що згідно Порядку погодження призначення на посаду та звільнення з посади головного бухгалтера бюджетної установи № 214 від 21.02.2011 року, затвердженого наказом Міністерства фінансів України , що зареєстроване наказом Міністерства юстиції України № 281/19019 від 11.03.2011 року і діяло на момент звільнення позивача, керівник бюджетної установи повинен надіслати до відповідного органу Державного казначейства Вінницького району Вінницької області погодження що до звільнення головного бухгалтера. До подання повинно бути надано проект та матеріали службового розслідування. Працівниками райради це зроблено не було, а отже порушено порядок звільнення головного бухгалтера. За виконання вимог при казначействі створюється комісія яка вивчає питання та подає свої висновки їй як керівнику для затвердження. На разі згоди на звільнення позивача відділ державної казначескої служби Вінницького району Вінницької області не надавало. Щороку робота ОСОБА_1 позитивно оцінювалась при перевірці, звіти подавалися вчасно та в повному об»ємі.

Суд дослідив матеріали справи:

· Копію трудової книжки ОСОБА_1 ( на а.с. 9- ) згідно якої з 20.01.1998 року вона працює в Вінницькій районній раді з 23.12.1999 року переведена на посаду головного бухгалтера, з 15.03.2006 року призначена на посаду начальника, головного бухгалтера відділу фінансово господарчого забезпечення та 1711.2014 року звільнена з посади начальника відділу фінансово-господарського забезпечення діяльності ради, головного бухгалтера за одноразове грубе порушення трудової дисципліни розпорядженням № 54-рк від 17.112014 року; Неодноразово нагороджувалась грамотами до професійних і державних свят;

· Розпорядження № 54-рк ( на а.с. 20) згідно якого 17.11.2014 року ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу фінансово-господарського забезпечення діяльності ради виконавчого апарату районної ради, головного бухгалтера за одноразове грубе порушення трудових обов»язків;

· Пояснення ОСОБА_1 ( н а.с.21) про те, що профвнески утримувались у працівників на підставі рішення профспілкового комітету райдержадміністрації та районної ради ( витяг з протоколу № 24 від 21.1.2.2006 року) ;

· Витяг з протоколу №24 засідання профспілкового комітету( на а.с. 22), згідно якого вирішили дати згоду на членство та утримання профвнесків бухгалтером РДА та райради ( всього 6 чоловік);

· Акт ( на а.с. 23) згідно якогоґОкрема Т.О. надала пояснення з приводу стягнення профвнесків, заяв працівників з приводу утримання з їх заробітної плати та перерахування на рахунок профспілки надано не було;

· Колективний договір ( на а.с.24- 38) який діє до 31.12.2015 року , згідно якої адміністрація зобов»язалась п. 4.12 повідомляти працівників райради при кожній виплаті заробітної плати про загальну суму заробітної плати з роз шифровкою за видами виплат, розміри та підстави утримань із заробітної плати, суми заробітної плати, що належить до виплати.; п.7.1 адміністрація зобов»язалась з письмової згоди членів профспілки, утримувати з них через бухгалтерію профспілкові внески і своєчасно перераховувати їх профспілковому комітету;

· Посадову інструкцію начальника головного бухгалтера відділу фінансово-господарської діяльності ради виконавчого апарату районної ради ОСОБА_1 ( н аа.с.39- 41() згідно якої в своїй роботі керується Конституцією України, Законами України, Указами Президента України, Постановами Верховної ради України та Кабінету Міністрів України, розпорядженнями голови районної ради та рішенням сесій регламентом роботи районної ради, положенням про виконавчий апарат районної ради, цією посадовою інструкцією та іншими правовими актами. Одним з основних обов»язків є нарахування в установленому порядку всіх видів заробітної плати, допомогу по тимчасовій втраті працездатності, премій та інших виплат;

· Повідомлення від 24.112014 року на запит адвоката ОСОБА_2М ( на а.с. 43 ) згідно якого управління Державної казначейської служби України в Вінницькому районі Вінницької області повідомило, що станом на 24.11.2014 року Вінницька районна рада не зверталась із поданням про погодження звільнення з посади головного бухгалтера ОСОБА_1

· Довідки Вінницького районного центру зайнятості ( на а.с.58, 146), згідно якого ОСОБА_1. перебуває на обліку в центрі зайнятості з 18.11.2014 року;

· Повідомлення голови профкому на запит адвоката ОСОБА_2 Від 05.12.2014 року ( на а.с. 60),згідно якого працівниками Вінницької районної ради щомісячно сплачувались профспілкові внески, згідно протоколу № 24 від 21.12.2006 року та витрачались на організацію фуршетів з нагоди святкування професійних та державних свят, матеріальну допомогу, туристичні поїздки; працівники вінницької районної ради не звертались до профспілки зі скаргами на безпідставне утримання з їх заролшбітної плати членських внесків;

· Протокол № 24 від 21.12.2006 року засідання профспілкового комітету адміністрації та райради на якому вирішили: дати згоду на членство та утримання профвнесків бухгалтером РДА та райради;

· Розпорядження про внесення на дошку пошани та список трудящих, внесених на дошку пошани ( на а.с. 62, 63), згідно якого ОСОБА_1 входить до списку осіб внесених на дошку пошани району;

· Атестаційні листи, бланк щорічної оцінки виконання посадовими особами виконавчого комітету райради посадових обов»язків ( на а.с. 64- 72, 77-83) згідно яких ОСОБА_1 відповідала займаній посаді; головного бухгалтера ОСОБА_1;

· Списки осіб, нагороджених новорічним подарунками ( на а.с. 85-96); згідно якого працівники отримували новорічні подарунки для дітей; Довідку вінницького районного центру зайнятості ( на а.с.58), згідно якого ОСОБА_1. перебуває на обліку в центрі зайнятості з 18.11.2014 року;

· Довідку до огляду МСЕНК ( на а.с. 147) , згідно якої ОСОБА_7 є інвалідом 1 групи безстроково, потребує стороннього догляд;

· Свідоцтво про народження( на а.с. 148),. згідно якого батьками ОСОБА_8 є ОСОБА_7 та ОСОБА_9;

· Свідоцтво про укладення шлюбу ( на а.с. 149),згідно якого 19.12.1995 року ОСОБА_8 вступила у шлюб з ОСОБА_10 та прийняла прізвище ОСОБА_10;

· Листи непрацездатності ОСОБА_1 ( на а.с. 150-153);

· Розпорядження ( на а.с. 154) про відпустку ОСОБА_5 на 25 днів з 30вересня по 24 жовтня 2014 року в зв»зку з реєстрацією кандидатом у народні депутати України ;

Дослідивши докази, суд вважає їх належними, допустимими та приймає.

Вивчивши докази суд встановив: 15.03.2006 року ОСОБА_1 призначена на посаду начальника, головного бухгалтера відділу фінансово господарчого забезпечення та 17.11.2014 року звільнена з посади а за одноразове грубе порушення трудової дисципліни. До винесення розпорядження дисциплінарних стягнень ОСОБА_1 не мала. Згідно розпорядження № 54-рк 17.11.2014 року ОСОБА_1 звільнено з посади за одноразове грубе порушення трудових обов»язків без зазначення порушення. ОСОБА_1 давала пояснення що до стягнення нею профспілкових внесків з працівників райради та виконавчого комітету на підставі рішення профкому від 21.12.2006 року, вказала, що необхідність вчинення таких дій передбачено посадовою інструкцією начальника головного бухгалтера відділу фінансово-господарської діяльності ради виконавчого апарату районної ради та Колективним трудовим договором. Вінницька районна рада Вінницької області до Державного казначейства Вінницького району Вінницької області за погодження що до звільнення головного бухгалтера не зверталась.

Згідно ч.3 ст. 150 КЗ п П України, вирішуючи спори щодо накладення дисциплінарного стягнення на працівника в судовому порядку, суд перевіряє правильність його накладення, а також чи надано власнику право притягувати до дисциплінарної відповідальності працівника. Особливістю трудових правовідносин є їх подвійна правова природа: одного боку, на етапі працевлаштування працівник і роботодавець виступають юридично рівними субєктами правовідносин, з другого боку, з моменту укладення трудового договору, працівник підпадає під дисциплінарне підпорядкування роботодавця, тобто останній у межах, окреслених трудовим договором і трудовим законодавством, наділяється певною адміністративною владою стосовно працівника. У звязку з цим важливу роль відіграють накази роботодавця, у яких закріплені його управлінські рішення. Тому дуже важливо, щоб накази роботодавця були обґрунтованими та видавалися у чіткій відповідності з чинним законодавством. При вирішенні спору суд перевірив питання правильності оформлення, з юридичної точки зору, наказу про накладення дисциплінарного стягнення - наказу про звільнення, повязаного із вчиненням працівником дисциплінарного проступку. Наказ має відповідати вимогам чинного законодавства як за суттю, так і за формою. Як випливає з ч. 1 ст. 147 Кодексу законів про працю України , дисциплінарне стягнення може бути накладено на працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни. Причому характер цього порушення визначає вид дисциплінарного стягнення. Слід зазначити, що перелік підстав для застосування такого заходу дисциплінарного стягнення як звільнення є вичерпним. І включає систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення; прогул (у тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; появу на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння; вчинення за місцем роботи розкрадання (у тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу; а також одноразове грубе порушення трудових обовязків керівником підприємства, установи, організації та його заступниками, головним бухгалтером підприємства та його заступниками. За інші порушення трудової дисципліни роботодавець має право видати лише наказ про оголошення працівникові догани. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов»язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Судом встановлено відсутність зазначення відповідачем у розпорядженні про звільнення у чому конкретно проявилося порушення трудової дисципліни; не врахована тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких він був вчинений, а також попередня поведінка працівника.

Що стосується вимог до форми наказу про накладення дисциплінарного стягнення, то він повинен бути виконаний на бланку, на якому має бути зазначено повне найменування роботодавця (якщо йдеться про юридичну особу) або імя (якщо йдеться про фізичну особу підриємця), банківські реквізити, код ЄДРПОУ, адреса, контактний телефон. Нижче вказуються вихідний номер та дата видачі наказу. Далі, посередині, пишеться слово Наказ і ставиться його номер відповідно до обліку внутрішньої документації на підприємстві, установі,організації із зазначенням, про що наказ . .Основний текст наказу структурно можна поділити на три частини:описову, мотивувальну та резолютивну. В описовій частині наказу зазначаються відомості про працівника,який притягується до дисциплінарної відповідальності (його посада, вид роботи, дата прийняття на роботу та інші дані з урахуванням конкретного випадку), а також обставини, які вказують на вчинення працівником дисциплінарного проступку. Мотивувальна частина містить обґрунтування прийнятого рішення з посиланням на акти, які обґрунтовують правомірність притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності (письмове пояснення працівника, згода профспілкового органу тощо), та акти, що підтверджують вчинення дисциплінарного правопорушення (наприклад, акт про виявлення відсутності працівника на робочому місці), а також правові посилання (законодавство, локальні нормативні акти, зокрема посадові інструкції, правила внутрішнього трудового розпорядку та індивідуальні акти, зокрема трудовий договір тощо). У резолютивній частині вказується обраний роботодавцем захід дисциплінарного стягнення та інші дані (наприклад, вказівка про необхідність доведення наказу до відома працівника, розяснення права на оскарження тощо). Необхідним реквізитом наказу є також відомості про особу роботодавця (посада, прізвище та ініціали). Наказ підписує власник або уповноважений ним орган і на ньому ставиться печатка. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників. Слід памятати, що, відповідно до Державного класифікатора управлінської документації ДК 01098, затвердженого наказом Держстандарту України від 31.12.1998 р. No 1024, наказ про накладення дисциплінарного стягнення належить до класу організаційно розпорядча документація підкласу документація з оцінки трудової діяльності. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обовязково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно-правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

Згідно ч.2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Суд приймає до уваги відсутність доказів правильного застосування відповідачем заходів дисциплінарного стягнення, доказів врахування ступеня важкості проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Так суду не надано документів, що свідчать про грубий дисциплінарний поступок позивача у вигляду невиконання трудових обов»язків із зазначенням який характер мав проступок, в чому полягав та з чого складався, які права та свободи працівників відповідача були порушені, дату коли був вчинений проступок ( що не надає суду можливість вирішити питання про своєчасність застосування заходів дисциплінарного впливу). Тому суд вважає, що відповідач не мав підстав для звільнення позивача.

В порушення Порядку погодження призначення на посаду та звільнення з посади головного бухгалтера бюджетної установи № 214 від 21.02.2011 року, затвердженого наказом Міністерства фінансів України, що зареєстроване наказом Міністерства юстиції України № 281/19019 від 11.03.2011 року і діяло на момент звільнення позивача, керівник бюджетної установи не надіслав до відповідного органу Державного казначейства Вінницького району Вінницької області погодження що до звільнення головного бухгалтера та не отримав такого погодження на звільнення.

Згідно ст.. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Отже розпорядження № 54- рк від 17.11.2014 року « про звільнення ОСОБА_1 « є протиправним та підлягає скасуванню.

Позивача належить поновити на роботі начальника відділу фінансово-господарського забезпечення діяльності ради виконавчого апарату Вінницької районної ради Вінницької області, головного бухгалтера з моменту звільнення 17.11.2014 року.

При вирішенні питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд приймає до уваги довідку про середню заробітну плату № 001-08/1356 від 15.12.2014 року ( на а.с. 38 т.2), згідно якої середньоденна заробітна плата позивача складає 118 гр-н 37 та кількість робочих днів за період з моменту звільнення ( 145) , а також розмір отриманої позивачем допомоги по безробіттю згідно довідки Вінницького РЦЗ ( на а.с37т.2) 1748 гр-н 58 коп. . При цьому суд відхиляє посилання позивача про неправильність розрахунку середньоденного заробітку посилаючись на ч.4 ст. 70КАСУ- обставини, які за законом повинні бути підтверджені певним способом доказування, не можуть бути підтверджені ніяким іншим способом доказування, крім випадків, що до таких обставин не виникає спору. Тож розмір середньоденного заробітку доведений відповідним письмовим доказом ( довідкою) та не може бути спростованим поясненнями позивача.

118.37х145-1748 = 15415 гр-н 07 коп.

Отже з відповідача на користь позивача належить стягнути 15415 гр-н 07 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу ( з 17.11.2014 року по день винесення рішення ).

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги ступінь характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням погіршення стану здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, виходить із засад розумності, виваженості та справедливості та вважає достатнім відшкодування шляхом стягнення з відповідач на користь позивача 5000 гр-н.

Вирішуючи питання про компенсацію позивачу витрат на правову допомогу, суд керується ст..2 Закону України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах», розрахунок часу витраченого на надання правої допомоги ( 19,5 годин), роботу адвоката ОСОБА_2 в період до звернення до суду ( витребування документів за запитом адвоката, тощо) , квитанції оплати правової допомоги та вважає за можливе стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 8038 гр-н 80 коп. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст.. 94 КАСУ з місцевого бюджету Вінницької районної ради Вінницької області на користь держави належить стягнути 527 гр-н 54 коп. судового збору ( 2% від вимоги майнового характеру та 3 вимоги не майнового характеру 308 + 73.08х3= 527.54.).

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, 55 Конституції України, ст.. 147-150 КЗп П України, Постанову № 4 ПВС України від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Постанову ПВС України , Постанову ПВС № 9 від 06.11.1992 « Про практику розгляду судами трудових спорів» , Закон України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах, ст.. 4, 8,9, 17, 18, 69,70,71, 87, 94, 158-159, 161- 163 Кас України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Вінницької районної ради Вінницької області ОСОБА_5 № 54-рк від 17.11.2014 року « про звільнення ОСОБА_1 О.»,

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу фінансово-господарського забезпечення діяльності ради виконавчого апарату Вінницької районної ради Вінницької області, головного бухгалтера з дня незаконного звільнення 17.11.2014 року.

Стягнути з Вінницької районної ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника відділу фінансово-господарського забезпечення діяльності ради виконавчого апарату Вінницької районної ради Вінницької області, головного бухгалтера, який на день винесення постанови складає 15415 гр-н 07 коп.

Стягнути з Вінницької районної ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 5000 гр-н в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 8038 гр-н 80 коп. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Стягнути з місцевого бюджету Вінницької районної ради Вінницької області на користь держави 527 гр-н 54 коп. судового збору.

Допустити судове рішення до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника відділу фінансово-господарського забезпечення діяльності ради виконавчого апарату Вінницької районної ради Вінницької області, головного бухгалтера з дня незаконного звільнення 17.11.2014 року та в частині стягнення Вінницької районної ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному адміністративному суді Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з моменту винесення поданням апеляційної скарги.

Головуючий суддя О.В.АН

.