Справа № 804/6192/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2015 р. Справа № 804/6192/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Тулянцевої І.В.,
при секретарі Ломідзе Д.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліфом» про стягнення заборгованості,
На підтвердження позовних вимог позивачем в якості доказів надані копії наступних документів: Довідку з ЄДРПОУ Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліфом»; довідку-розрахунок заборгованості, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи в УПФУ в Баглійському районі м.Дніпродзержинська, розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, докази направлення та отримання відповідачем ОСОБА_1, картку особового рахунку (а.с. 7, 8, 9, 10, 11).
Позивач у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, просив позов задовольнити (а.с.33).
Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду (а.с. 34), в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Згідно з ч.4, 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлені ОСОБА_1 фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначені відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за лютий квітень 2015 року.
Станом на день розгляду справи заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за лютий квітень 2015 року відповідачем не сплачена.
Згідно наданих ОСОБА_1, відповідач зобовязаний був відшкодувати УПФУ витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 за лютий - квітень 2015 року в розмірі 3677,64 грн.
Станом на день розгляду справи заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за лютий-квітень 2015 року відповідачем не сплачена.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року (вступив в дію з 01.01.1992 року) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах з шкідливими і тяжкими умовами праці по Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України за результати атестації робочих місць.
Категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, визначені ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.
Зокрема, відповідно до п. «а»ст. 13 передбачається, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів Україні і за результатами атестації робочих місць; а відповідно до п. «б» п. 2 ст. 13 право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, передбачених списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць.
Ст. 1, п. 1 ст. 2 та п. 1 ст. 4 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997р. № 400 (у подальшому Закон № 400) передбачено покриття витрат на відшкодування і доставку пільгових пенсій та встановлено, зокрема, що субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності є платниками збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування; обєктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «а», «б»-«з»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення»(чоловіки 60 років, жінки 55 років) за ставкою збору 100 відсотків від вказаних витрат. Ст. 3 вказаного Закону передбачено, що збір на обовязкове державне пенсійне страхування сплачується до Пенсійного фонду України у порядку, визначеному законодавством України.
З 01.04.2004р. набрав чинності Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003р. № 1058-ІV (у подальшому Закон № 1058), пунктом 2 Прикінцевих положень якого передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Таким чином, субєкти підприємницької діяльності зобовязані відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених їх працівникам відповідно до п. «а»та п. «б» - «з» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.
Відповідно до частини 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно із ст. 23 Закону № 1058-1V спори, що виникають з правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду України та у судовому порядку.
За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обгрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліфом» про стягнення заборгованості задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2