Справа № 821/1614/15-а
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1614/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Дудар Е.І.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу (недоїмки),

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3В.) звернулася з позовом до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ДПІ у м.Херсоні), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.12.2014 р. № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 5796,44 грн., з яких за основним платежем на 4637,15 грн., за штрафними санкціями на 1159,29 грн., № НОМЕР_2, яким позивачу збільшено грошові зобов'язання з податку на додану вартість на 7728,75 грн., з яких за основним платежем на 6183 грн., за штрафними санкціями на 1545,75 грн., рішення від 12.12.2014 р. № НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 675,81 грн., вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.12.2014 р. № Ф- у сумі 10727,29 грн.

Свої вимоги мотивує неправомірністю висновків ДПІ у м.Херсоні щодо документального не підтвердження використання отриманого від ТОВ "Золотий екватор" палива у власній господарській діяльності та безтоварності господарських операцій між позивачем та ТОВ "Опт-Трейдінг", оскільки вони ґрунтуються на припущеннях і суперечать як нормам податкового законодавства, так і первинним бухгалтерським документам. Застосування штрафних санкцій за не нарахування єдиного внеску та направлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) безпосередньо пов'язано з протиправною позицією ДПІ у м.Херсоні щодо заниження оподатковуваного доходу внаслідок виключення зі складу витрат результатів господарських відносин з ТОВ "Золотий екватор", ТОВ "Опт-Трейдінг", у зв'язку з чим рішення від 12.12.2014 р. № НОМЕР_3 та вимога про сплату боргу (недоїмки) від 12.12.2014 р. № Ф- є незаконними та підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала проти позовних вимог, оскільки встановлені за наслідком перевірки порушення позивачем вимог діючого законодавства є обґрунтованими, та як наслідок, прийняті на їх підставі спірні податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимога про сплату боргу (недоїмки) є законними. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у період з 10.11.2014 р. по 21.11.2014 р. відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт від 28.11.2014 р. № 1203/21-03-17-02.

У висновку акту перевірки вказано, що встановлено порушення:

1. п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України, а саме - заниження податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 4637,15 грн., в тому числі за 2012 рік на суму 1205,53 грн., за 2013 рік на суму 3431,62 грн.;

2. п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" - занижено суму єдиного внеску з чистого оподатковуваного доходу за перевіряємий період на загальну суму 10727,29 грн., у тому числі за 2012 рік на суму 2788,79 грн., за 2013 р. на суму 7938,50 грн.;

3. п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, у результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 6183 грн., у тому числі за 2012 рік: за травень на 149,32 грн., за червень на 134,99 грн., за липень на 188,27 грн., за серпень на 308,31 грн., за вересень на 290,38 грн., за жовтень на 84,99 грн., за листопад на 260,32 грн., за грудень на 190,81 грн.; за 2013 рік: за січень на 71,52 грн., за лютий на 315,90 грн., за березень на 99,95 грн., за квітень на 589,12 грн., за травень на 328,33 грн., за червень на 1953 грн., за липень на 216,66 грн., за серпень на 503,14 грн., за вересень на 154,18 грн., за жовтень на 205,63 грн., за грудень на 138,35 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у м.Херсоні винесено податкові повідомлення-рішення від 12.12.2014 р. № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 5796,44 грн., з яких за основним платежем на 4637,15 грн., за штрафними санкціями на 1159,29 грн., № НОМЕР_2, яким позивачу збільшено грошові зобов'язання з податку на додану вартість на 7728,75 грн., з яких за основним платежем на 6183 грн., за штрафними санкціями на 1545,75 грн., рішення від 12.12.2014 р. № НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 675,81 грн., вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.12.2014 р. № Ф- у сумі 10727,29 грн.

Оцінюючи правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу (недоїмки) суд виходить з встановлених в ході розгляду справи фактичних обставин та їх узгодженості з положеннями Податкового кодексу України.

Так, висновки відповідача про заниження податку на додану вартість та податку на доходи фізичних осіб ґрунтуються на тому, що позивачем неправомірно віднесено до валових витрат вартість придбаного у ТОВ "Золотий елеватор" палива без ПДВ у сумі 22487,95 грн., у ТОВ "Опт-Трейдінг" - товару (бязь) без ПДВ у сумі 8426,45 грн., а сплачену у ціні товару суму ПДВ - до податкового кредиту (по відносинах з ТОВ "Золотий елеватор" - 4497,66 грн., по відносинах з ТОВ "Опт-Трейдінг" - 1685,29 грн.), оскільки документально не підтверджено використання ФОП ОСОБА_3 придбаного у ТОВ "Золотий елеватор" пального у підприємницькій діяльності, а актом про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Опт-Трейдінг" від 18.09.2013 р. № 1459/26-57-22-09/38506097 встановлено відсутність у цього підприємства об'єктів оподаткування, виробничого і торгівельного обладнання, трудових ресурсів, транспортних засобів, складських приміщень, виробничих потужностей для здійснення господарської діяльності. У зв'язку з наявністю акту про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Опт-Трейдінг" від 18.09.2013 р. № 1459/26-57-22-09/38506097, ДПІ у м.Херсоні вказує на нереальність здійснення господарських операцій з ТОВ "Опт-Трейдінг".

Внаслідок зазначених порушень, на думку відповідача, ФОП ОСОБА_3 занижено оподатковуваний дохід на 30914,40 грн. (за 2012 рік на 8036,87 грн., за 2013 рік на 22877,53 грн.), що, в свою чергу, стало підставою для застосування штрафних санкцій за донарахування ДПІ у м.Херсоні своєчасно не нарахованого єдиного внеску та винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Між тим суд не погоджується з такими висновками відповідача з наступних підстав.

Порядок формування витрат та податкового кредиту врегульовано Податковим кодексом України.

Так, положеннями п.177.1 ст.177 ПК України визначено, що доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Згідно п.177.4 ст.177 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом ІІІ цього Кодексу.

Приписами п.138.2 ст.138 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Положеннями п.п.198.2, 198.3 ст.198 ПК України передбачено, що податковий кредит платника ПДВ визначається виходячи із сум ПДВ сплачених (нарахованих) постачальникам товарів/послуг, підтверджених належним чином складеними податковими накладними та при умові, якщо ці товари/послуги призначені для використання в оподатковуваній господарській діяльності такого платника податку.

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідноситн0 не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, з точки зору податкового законодавства України головними умовами для формування витрат та податкового кредиту є використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності платника податків у межах оподатковуваних операцій та належне документування сплаченого ПДВ.

Судом встановлено, що основним видом діяльності позивача є оптова торгівля текстильними товарами. З метою здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3 у 2012-2013 роках мала господарські відносини з ТОВ "Золотий екватор", ТОВ "Опт-Трейдінг".

Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 671903 ОСОБА_3 є власником транспортного засобу ЗАЗ-ДЕУ Сенс, який передано у тимчасове користування ФОП ОСОБА_3 на 10 років відповідно до договору найму (оренди) автомобіля від 01.01.2012 р. Тобто, позивач для здійснення підприємницької діяльності із постачання текстильних виробів використовує вказаний автомобіль, для заправки якого придбавав у ТОВ "Золотий екватор" паливо.

Факт отримання палива протягом 2012-2013 років від ТОВ "Золотий екватор" на загальну суму 17341,35 грн., з яких ПДВ - 14451,08 грн., підтверджується податковими накладними від 22.05.2012 р. № 7631/12, від 31.05.2012 р. № 10931/12, від 04.06.2012 р. № 322/12, від 23.06.2012 р. № 10331/12, від 06.07.2012 р. №№ 1631/12, 3331/12, від 27.07.2012 р. №№ 311/09, 14931/12, від 09.08.2012 р. № 11231/12, від 14.08.2012 р. № 9731/12, від 19.08.2012 р. № 9231/12, від 25.08.2012 р. № 12431/12, від 03.09.2012 р. № 1231/12, від 09.09.2012 р. № 2831/12, від 18.09.2012 р. № 4209/12, від 21.09.2012 р. № 7731/12, від 07.10.2012 р. № 1631/12, від 30.10.2012 р. № 10431/12, від 06.11.2012 р. № 1931/12 від 25.11.2012 р. № 11231/12, від 13.12.2012 р. №№ 3122/12, 4222/12, від 18.12.2012 р. №№ 12031/12, 11831/12, від 20.12.2012 р. № 5022/12, від 26.12.2012 р. № 18931/12, від 16.01.2013 р. № 7631/12, від 21.01.2013 р. № 10631/12, від 02.02.2013 р. № 2331/12, від 13.02.2013 р. №№ 7131/12, 15331/12, від 03.03.2013 р. № 331/12, від 16.03.2013 р. № 3631/12, від 05.04.2013 р. № 1131/12, від 18.04.2013 р. № 6931/12, від 25.04.2013 р. №№ 10431/12, 10731/12, від 03.05.2013 р. № 133/12, від 13.05.2013 р. № 3031/12, від 14.05.2013 р. № 3631/12, від 27.05.2013 р. №№ 2201/09, 8631/12, від 06.06.2013 р. № 1831/12, від 21.06.2013 р. № 233/12, від 27.06.2013 р. № 38931/12, від 29.06.2013 р. № 39031/12, від 06.07.2013 р. № 333/12, від 10.07.2013 р. № 12231/12, від 13.07.2013 р. № 19831/12, від 18.07.2013 р. № 34631/12, від 24.07.2013 р. № 47631/12, від 05.08.2013 р. № 133/12, від 07.08.2013 р. № 1003/12, від 16.08.2013 р. № 333/12, від 21.08.2013 р. №№ 433/12, 38031/12, від 28.08.2013 р. № 1033/12, від 01.09.2013 р. № 1031/12, від 06.09.2013 р. № 233/12, від 08.09.2013 р. № 16931/12, від 11.09.2013 р. № 17031/12, від 16.09.2013 р. № 24531/12, від 25.09.2013 р. № 11822/12, від 12.11.2013 р. № 673/12, від 20.11.2013 р. № 9631/12, фіскальними чеками.

Пов'язаність понесених ФОП ОСОБА_3 витрат на придбання палива у цього контрагента з господарською діяльністю позивача підтверджується подорожніми листами службового легкового автомобіля від 22.05.2012 р., від 31.05.2012 р., 04.06.2012 р., від 23.06.2012 р., від 06.07.2012 р., від 14.07.2012 р., від 27.07.2012 р., від 09.08.2012 р., від 14.08.2012 р., від 19.08.2012 р., від 25.08.2012 р., від 03.09.2012 р., від 09.09.2012 р., від 18.09.2012 р., від 07.10.2012 р., від 30.10.2012 р., від 06.11.2012 р., від 25.11.2012 р., від 13.12.2012 р., від 18.12.2012 р., від 20.12.2012 р., від 26.12.2012 р., від 16.01.2013 р., від 21.01.2013 р., від 13.02.2013 р., від 03.03.2013 р., від 16.03.2013 р., від 31.03.2013 р., від 04.04.2013 р., від 05.04.2013 р., від 18.04.2013 р., від 25.04.2013 р., від 03.05.2013 р., від 13.05.2013 р., від 06.06.2013 р., від 14.06.2013 р., від 27.06.2013 р., від 29.06.2013 р., від 10.07.2013 р., від 13.07.2013 р., від 24.07.2013 р., від 05.08.2013 р., від 07.08.2013 р., від 16.08.2013 р., від 21.08.2013 р., від 28.08.2013 р., від 01.09.2013 р., від 06.09.2013 р., від 11.09.2013 р., від 21.09.2013 р., від 25.09.2013 р., від 08.10.2013 р., від 11.10.2013 р., від 20.10.2013 р., від 26.10.2013 р., від 15.12.2013 р., від 17.12.2013 р. У подорожніх листах зазначено: автомобіль НОМЕР_4, водій - ОСОБА_3, кілометраж за поїздку, маршрут із відображенням контрагента-покупця, якому позивач доставляв товар (ТОВ "Курорт-Стиль", ПАТ "Пивобезалкогольний завод "Крим", ТОВ "Дитячий оздоровчий табір "Бригантина", ДП "Санаторій Алуштинський", ТОВ "Трембіта", ТОВ "Творча хвиля", ТОВ "Грін Рей", ТОВ "Аеросвіт курорт", СК "Дюльбер" управління справами апарату ВР України, ДП Міноборони України "ЦВС "Ялтинський", ПП "Варіант СВ", оздоровчий табір "Семидвір"я" відокремлений структурний підрозділ ДП "Національна енергетична компанія" України). Також позивачем надано первинні документи - видаткові накладні, що свідчать про реальне здійснення ФОП ОСОБА_3 поїздок до тих контрагентів та за тими маршрутами, які вказані у подорожніх листа службового легкового автомобіля (т.1 арк.57-119).

Тому твердження ДПІ у м.Херсоні стосовно відсутності документального підтвердження використання отриманого від ТОВ "Золотий екватор" палива у власній господарській діяльності ФОП ОСОБА_3 не відповідає дійсності та спростовується первинними бухгалтерськими документами.

25.06.2013 р. між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Опт-Трейдінг" укладено договір купівлі-продажу № 25/6, відповідно до п.1.1 якого Продавець зобов'язується передати товар, що належить йому - тканину - бязь, у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору. Перехід права власності відбувається в момент передачі товару, що оформляється видатковою накладною (п.3.2).

На виконання умов договору ТОВ "Опт-Трейдінг" у червні 2013 року поставило позивачу бязь на суму 10111,74 грн., з яких ПДВ - 1685,29 грн., що підтверджується рахунком-фактурою від 27.06.2013 р. № ОТ-0000155, видатковою накладною від 27.06.2013 р. № 270602, податковою накладною від 27.06.2013 р. № 4556. Розрахунки між сторонами проводилися у безготівковій формі згідно долученої до матеріалів справи банківської виписки. Перевезення товару здійснювалося ФОП ОСОБА_3 власним автотранспортом та підтверджується подорожнім листом від 27.06.2013.

Тобто, первинними документами підтверджено реальність отримання ФОП ОСОБА_3 товару від ТОВ "Опт-Трейдінг".

З акту перевірки та пояснень представника відповідача, наданих у судовому засіданні, слідує, що єдиною підставою для не визнання правомірності формування ФОП ОСОБА_3 податкового кредиту у сумі 1682,95 грн. та витрат у сумі 8426,45 грн. за результатами господарських операцій з ТОВ "Опт-Трейдінг" є наявність акту "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Опт-Трейдінг" щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.05.2013 р. по 30.06.2013 р." , внаслідок чого ДПІ у м.Херсоні вказує на нереальність цих операцій.

Між тим суд вважає такі твердження відповідача протиправними, так як порушення податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання по ланцюгу постачання, в тому числі не знаходження за юридичною адресою, не можу бути підставою для позбавлення права платника податків на формування податкового кредиту та витрат. За приписами пп.16.1.2-16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Таким чином, ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Такий висновок узгоджується із правової позицією Верховного суду України, яка викладена в постанові від 31.01.2011 р. по справі № 21-47а10, та з практикою Європейського суду з прав людини у справі "Булвес" АД проти Болгарії та Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії.

Крім того, з аналізу положень п.73.5 ст.73 ПК України та Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2010 р. № 1232, слідує, що зустрічна звірка полягає у співставленні первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання (в даному випадку, позивача) з даними платника податків (відносно якого проводиться перевірка), з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Отже, зустрічна звірка суб`єкта господарювання може бути проведена контролюючим органом лише з питань взаємовідносин з певним платником податків (відносно якого проводиться основна перевірка, в ході якої і виникає необхідність ініціювання зустрічної звірки) та лише в разі наявності у розпорядженні контролюючого органу первинних документів або надання таких документів платником податків на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу.

При цьому, діючим законодавством не передбачено відображення в акті про неможливість проведення зустрічної звірки суджень про відсутність об'єктів оподаткування, про нереальність господарських операцій, де мають зазначатись лише обставини, котрі спричинили таку неможливість.

Таким чином, акт про неможливість проведення зустрічної звірки не може бути визнано належним та допустимим доказом вчинення платником податків порушення податкового законодавства.

Стосовно механізму підтвердження платниками податків реальності тих господарських операцій, по яких були сформовані витрати та податковий кредит з ПДВ, слід зазначити, що Податковий кодекс України встановлює вимоги лише щодо документального підтвердження задекларованих господарських операцій, а акт перевірки не містить зауважень щодо правильності складання наданих позивачем первинних документів по відносинах з ТОВ "Опт-Трейдінг".

Суд вважає, що з урахуванням закріпленої в ст.204 ЦК України презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ст.71 КАС України, за якою обов'язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень покладається на такого суб'єкта, ДПІ у м.Херсоні повинна надати суду належні та достовірні докази своїх тверджень про те, що задекларовані позивачем операції з придбання товару (бязі) у ТОВ "Опт-Трейдінг" в реальності не виконувались, а мало місце лише перерахування позивачем на його адресу коштів з метою завищення податкового кредиту та витрат без фактичного отримання від нього товару. А оскільки такі дії мають злочинний характер, то доказом їх вчинення може бути лише відповідне рішення, винесене в порядку кримінально-процесуального судочинства. Однак ДПІ у м.Херсоні не посилається на факти вчинення позивачем чи його представниками таких злочинних дій, і не надає докази притягнення позивача та осіб, які причетні до діяльності вищевказаного контрагента, до кримінальної відповідальності за такі дії.

Суд критично відноситься до тверджень відповідача про нереальність господарських операцій, внаслідок чого угода між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Опт-Трейдінг" є недійсною, оскільки, по-перше, угода позивача із вказаним контрагентом за своєю суттю є оспорюваною, так як її недійсність законом прямо не встановлена, і жодного судового рішення про визнання цієї угоди недійсною немає, а по-друге, відсутні будь-які докази того, що сторони цієї угоди при її укладанні та виконанні мали умисел на порушення публічного порядку, тобто посягали на суспільні, економічні та соціальні основи держави.

Аналіз наданих позивачем первинних бухгалтерських документів свідчить про дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та витрат по операціях з ТОВ "Золотий екватор", ТОВ "Опт-Трейдінг", які були предметом перевірки, використання придбаних у цих контрагентів товарів у власній господарській діяльності позивача. Надані позивачем документи - податкові і видаткові накладні, подорожні листи мають всі необхідні реквізити, передбачені ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та на підставі даних первинних документів можливо ідентифікувати контрагентів, зміст та обсяг проведених господарських операцій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає неправомірними висновки ДПІ у м.Херсоні щодо протиправності формування ФОП ОСОБА_3 витрат та податкового кредиту по операціях з ТОВ "Золотий екватор", ТОВ "Опт-Трейдінг", а тому податкові повідомлення-рішення від 12.12.2014 р. №№ НОМЕР_2, НОМЕР_1 підлягають скасуванню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VI базою нарахування єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців є сума доходу, отриманого від її діяльності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб.

З акту перевірки та пояснень представника відповідача слідує, що рішення про застосування штрафних санкцій від 12.12.2014 р. № НОМЕР_3 за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого внеску та вимога про сплату боргу (недоїмки) від 12.12.2014 р. № Ф- безпосередньо пов'язані з висновками ДПІ у м.Херсоні щодо збільшення суми чистого доходу ФОП ОСОБА_3 на 30914,40 грн. внаслідок виключення зі складу витрат результатів господарських операцій позивача з ТОВ "Золотий екватор" у сумі 22487,95 грн. (за 2012 рік - 8036,87 грн., за 2013 рік - 22877,53 грн.), з ТОВ "Опт-Трейдінг" у сумі 8426,45 грн. (за 2013 рік).

Оскільки судом визнано правомірним формування позивачем витрат по відносинах з цими контрагентами, то рішення про застосування штрафних санкцій від 12.12.2014 р. № НОМЕР_3 та вимога про сплату боргу (недоїмки) від 12.12.2014 р. № Ф- є протиправними та підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.12.2014 р. №№ НОМЕР_2, НОМЕР_1, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 12.12.2014 р. № НОМЕР_3, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.12.2014 р. № Ф-.

Стягнути з Державного бюджету на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (рнокп НОМЕР_5) судовий збір у сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22 червня 2015 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8.3.3