Справа № 425/3189/14-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/800/15647/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Донця О.Є.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 15 січня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі № 425/3189/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області, в якому просила визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області щодо відмови їй у перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області здійснити перерахунок та виплачувати позивачу пенсію в розмірі 81 відсотку з урахуванням вищезазначених виплат (матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань в сумі 10829,24 грн., грошової винагороди державним службовцям в сумі 2391,48 грн., індексація в сумі 525,24 грн.) згідно довідки Рубіжанської міської ради Луганської області №377від 01.12.2014 року, починаючи з 01.12.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що чинне законодавство відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належить до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії.

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 15 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року, позов задоволений частково.

Визнані протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації, зобов'язане управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі 81 відсотку з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків та місячної індексації (матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань в сумі 10829,24 грн., грошової винагороди державним службовцям в сумі 2391,48 грн., індексація в сумі 525,24 грн.) згідно довідки Рубіжанської міської ради Луганської області №377від 01.12.2014 року, починаючи з 01.12.2014 року.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області та з листопада 2008 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" у розмірі 81% від середнього заробітку.

9 грудня 2014 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області з заявою про перерахунок пенсії, з урахуванням сум "інших виплат" зазначених у довідці Рубіжанської міської ради Луганської області №377 від 01.12.2014 року.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області від 22.12.2014 року № 108/П-14 позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з включенням сум "інших виплат" (матеріальної допомоги та індексації заробітної плати) з посиланням на ст.33 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII), відповідно до якої зазначені в довідці виплати, не є складовою частиною заробітної плати державного службовця, а тому не враховується при визначенні заробітної плати для обчислення розміру пенсії.

Згідно довідки Рубіжанської міської ради Луганської області №377 від 01.12.2014 року (за формою, що затверджена Постановою правління ПФУ від 14 лютого 2011 року № 5-1) про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-XII, позивачем за період з 01.11.2006 року до 31.10.2008 року отримано "інші виплати", які входили в заробітну плату та складалися з індексація заробітної плати в сумі 525,24 грн., матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань у сумі 10829,19 грн., грошової винагороди 2391,48 грн. На всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частково задовольняючи позовні вимоги суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що перерахунок пенсії позивачу повинен здійснюватися у розмірі 81 % від суми заробітної плати, який був застосований при первинному призначенні пенсії, з усіх сум заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Згідно прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" дія Закону №3723-XII поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Законам України «Про місцеве самоврядування в Україні", "Про службу в органах місцевого самоврядування" та іншими законами України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 37-1 Закону № 3723-XII передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону № 3723-XII , передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що всі отримані позивачем та враховані судом види матеріального забезпечення входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовані види оплати праці державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно довідки Рубіжанської міської ради Луганської області №377 від 01.12.2014 року про складові заробітної плати, на всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, вони повинні були прийматися в розрахунок пенсії позивача.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постановах від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 14 травня 2013 року № 21-125а13, від 28 травня 2013 року № 21-97а13, які є обов'язковим для управління в силу положень частини першої статті 244-2 КАС України.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, в редакції чинній на час звернення за призначенням пенсії, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно матеріалів справи, позивачу з урахуванням стажу роботи на державній службі відповідачем з листопада 2008 року призначена пенсії за віком в розмірі 81 % від суми заробітної плати відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ в редакції чинній на час звернення за призначенням пенсії, що не спростовується відповідачем.

У відповідності до п.2 перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Вказаний Закон набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, а пенсія позивачу в розмірі 81 % від суми заробітної плати призначена з листопада 2008 року.

Колегія суддів зазначає, що в 2014 році позивач звернувся до суду за відновленням своїх прав, порушених при перерахунку призначеної йому пенсії, під час якого при обрахунку його заробітної плати для перерахунку пенсії були враховані не всі складові заробітної плати.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів зазначає, що позивач має право отримувати пенсію в розмірі 81 % від розрахованої заробітної плати, оскільки на час призначення його пенсії, пенсія була призначена у такому відсотковому відношенню відповідно до діючої на той час редакції ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області відхилити.

Постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 15 січня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: