Справа № 813/975/13а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року Справа № 876/9802/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.

судді Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю представників:

від позивача Науменко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ПП «ШипШина» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.06.2013 року у справі № 813/975/13а за адміністративним позовом ПП «ШипШина» до Інспекції з питань захисту прав споживачів і Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «ШипШина» звернулось з адміністративним позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови № 10 від 25.01.2013 року про накладення стягнень передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на наступне. Постанова відповідача винесена з порушенням норм законодавства, оскільки під час проведення перевірки відповідачем не було взято до уваги всі надані позивачем документи, не враховано заперечення на висновки перевірки, перевірка проведена за відсутності уповноваженої особи підприємства та директора відповідного магазину. Відтак, позивач вважає оскаржувану постанову про накладення стягнення протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.06.2013 року у справі № 813/975/13а в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити його адміністративний позов у повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована, фактично, доводами позовної заяви.

Представник позивача підтримує вимоги апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, застосував до спірних правовідносин відповідні правові норми, не допустивши при цьому порушення норм процесуального та матеріального права.

Так, судом першої інстанції встановлено, та знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, що відповідно до плану перевірок суб'єктів господарювання на I квартал 2013 року на предмет дотримання вимог чинного законодавства про захист прав споживачів Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Рівненській області 14.01.2013 року проведено планову перевірку господарської діяльності ПП «ШипШина», про що складено акт № 000003 перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 15.01.2013 року.

За наслідками перевірки відповідачем встановлено наступні порушення зі сторони позивача: - п.п. 11, 12 ч. 1, ч. 2 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 16 «Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами» затверджених наказом Міністерства економіки України № 104 від 19.04.2007 року; - п. 9 Інструкції про порядок позначення роздрібних цін на товари народного споживання в підприємствах роздрібної торгівлі та в закладах ресторанного господарства, затвердженої наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України № 2 від 01.01.1997 року; - п. 12 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 року № 833.

Відповідно до винесеного відповідачем Припису від 15.03.2013 року позивача було зобов'язано: - реалізовувати непродовольчі товари лише за наявності необхідної інформації про продукцію відповідно до ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів»; - ярлики цін оформити відповідно до вимог чинного законодавства; - розмістити на фасаді торгівельного об'єкта вивіску із найменуванням суб'єкта господарської діяльності.

25.01.2013 року відповідачем винесено постанову за № 10 про накладення стягнень, та до позивача застосовано штраф у розмірі 24339,60 грн. На підставі цього ж акту Інспекцією складено протокол про притягнення директора магазину до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Законом України від 05.04.2007 р. № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» врегульовано правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно ч. 1 ст. 4 цього Закону державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 5 Закону № 877-V передбачено, що планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому. Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу (ч. 4 ст. 5 Закону № 877-V). Строк здійснення планового заходу не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом (ч. 5 ст. 5 Закону № 877-V).

На виконання Плану перевірок суб'єктів господарювання за І квартал 2013 року на предмет дотримання вимог чинного законодавства про захист прав споживачів була проведена перевірка господарської діяльності ПП «ШипШина».

Перевірка проводилась з 14.01.2013 року по 15.01.2013 року. Згідно з п. 11 ст. 4 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» перевірка проведена у присутності уповноваженого представника суб'єкта господарювання - завідувача магазином ОСОБА_3.

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду видає наказ. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

На підставі акта, який складено за результатами здійснення планового заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, протягом п'яти робочих днів з дня завершення заходу складається припис, розпорядження або інший розпорядчий документ про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу (ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V).

Згідно ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Стосовно продукції, яка за певних умов може бути небезпечною для життя, здоров'я споживача та його майна, навколишнього природного середовища, виробник (виконавець. продавець) зобов'язаний довести до відома споживача інформацію про таку продукцію і можливі наслідки її споживання (використання). Вказана інформація водиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Відповідно до абз. 1 п. 8 Інструкції про порядок позначення роздрібних цін на товари народного споживання в підприємствах роздрібної торгівлі та закладах ресторанного господарства, затвердженої наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 4 січня 1997 року № 2, роздрібні ціни можуть бути позначені на товарних ярликах, етикетках підприємств-виробників, упаковці, в якій товар продається населенню, або безпосередньо на самому товарі, якщо позначення ціни не псує його товарний вигляд та не знижує якість товару.

Відповідно до ч. 1 п. 13 вказаної Інструкції всі засоби інформування про ціни на товари виготовляються друкарським або іншим способом і повинні бути оформлені чітко, естетично (чорнилом, пастою, штемпельною фарбою (штампом) та ін.) відповідно до чинного законодавства про мови. Спосіб позначення роздрібних цін на конкретні товари (штамп, чорнила, паста, маркування етикетпістолетом та ін.) визначається керівником суб'єкта господарювання.

Відповідно до п. 3, п. 7 ч. 1 ст. 23 Закону № 1023-ХІІ у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за реалізацію продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, але у документах, згідно з якими її передано на реалізацію, відсутні реєстраційні номери сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання відповідності, - у розмірі п'ятдесяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом першої інстанції встановлено, що повідомлення про проведення перевірки № 383 від 28.12.2012 року направлене Інспекцією рекомендованим листом на адресу магазину ПП «Шипшина» в м. Рівне та до м. Львова на адресу позивача. Обидва повідомлення вручені 03.01.2013 року, тобто вчасно за 10 днів до проведення перевірки. Сама ж перевірка проведена протягом 2 днів, що теж відповідає вимогам закону. Перевірка проведена у присутності представника суб'єкта господарювання - завідувача магазином, який одержав направлення на проведення перевірки, підписавши його разом з продавцем магазину, допустив на виконання вимог ст. 11 Закону № 877-V посадових осіб Інспекції до проведення перевірки, на вимогу перевіряючих надав необхідні для перевірки документи, ознайомився зі всіма складеними під час перевірки документами, під підпис отримав їх копії та надав письмові пояснення з приводу виявлених порушень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що директор магазину під час проведення попередніх перевірок та останньої перевірки Інспекцією діяв як уповноважена посадова особа (допустив до перевірки, підписав документи надав пояснення по суті виявлених порушень), а відтак, у посадових осіб Інспекції, що з'явилися на перевірку, були достатні підстави вважати відповідну особу уповноваженою. З врахуванням викладеного матеріалами справи підтверджено, що позивач знав не лише про те, що перевірка буде проводитися але й про те, що вона проводиться, оскільки в перший день її проведення керівник ПП «Шипшина» надав відповідачу довідку-повідомлення вих. № 4 від 14.01.2013 року про те, що ОСОБА_4 дійсно працює на даному підприємстві на посаді продавця. При цьому жодних міркувань з приводу представництва підприємства під час проведення перевірки позивачем висловлено не було.

Згідно з проаналізованими вище нормами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: - він здійснюється з порушенням вимог щодо періодичності проведення заходів державного нагляду (контролю), передбачених законом; - посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.

Таким чином, законний інтерес суб'єкта господарювання у питанні проведення Інспекцією перевірки його діяльності з дотриманням умов, встановлених законом, захищений наділенням його права не допустити посадових осіб Інспекції до перевірки.

Оскільки ж суб'єкт господарювання цим правом не скористався, він має право оскаржити рішення відповідача прийняте за результатами перевірки з підстав невідповідності його закону, компетенції відповідача чи шляхом спростувань належними доказами виявлених та зафіксованих у акті перевірки порушень.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів зазначає, що відповідач діяв, під час перевірки, у межах наданих йому повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства, та прийняв законну та обґрунтовану постанову про накладення стягнень на позивача, передбачених ст. 23 ЗУ «Про захист прав споживачів» за реалізацію непродовольчих товарів без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, а саме: найменування та місцезнаходження виробника і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача; строк придатності товару, інформація надається з порушенням законодавства про мови в порушення п.11,п.12 ч.1 ст.125 ЗУ «Про захист прав споживачів».

З врахуванням викладеного колегія суддів зазначає, що дії відповідача під час проведення перевірки відповідають критеріям встановленим ч. 3 ст.2 КАС України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ПП «ШипШина» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.06.2013 року у справі № 813/975/13а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.