Справа № 821/1520/14
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 р. Справа № 821/1520/14

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Горшков В.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2014 року по справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, у якому просить стягнути з відповідача недоїмку по страховим внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 1 738,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Законом України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058 (надалі - Закон України № 1058) встановлено обов'язкову сплату підприємцями - фізичними особами на спрощеній системі оподаткування страхових внесків до Пенсійного фонду в порядку, визначеному Законом України № 1058. Згідно ч. 2 п. 6 ст. 17 Закону України № 1058 страхувальник зобов'язаний - нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, але не пізніше 20-го числа після закінчення кварталу, як це передбачено ч. 6 ст. 20 Закону України № 1058.

За наслідками розгляду адміністративної справи 26 травня 2014 року Херсонським окружним адміністративним судом прийнято постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Приймаючи означене рішення суд першої інстанції виходив з розрахунку заборгованості підприємця за 2010 рік складеного УПФУ та доказів направлення позивачем ФОП ОСОБА_1 вимоги №Ф129 від 14 квітня 2011 року про сплату боргу на суму 1738 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, повністю відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що страхові внески не є податком або збором, тому на них не розповсюджується податкове законодавство

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на зясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зареєстрована в установленому порядку, як фізична особа-підприємець в управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні.

14.04.2011 року управлінням Пенсійного фонду України в місті Херсоні винесено вимогу Ф 129 про сплату заборгованості на суму 1 738,80 грн. відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог, з яким погоджується судова колегія, з наступних підстав.

Відповідно ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема, законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, обов'язковості страхування осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством, а також осіб, які забезпечують себе роботою самостійно.

Пунктом 1 ст.11 цього закону встановлено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях, інших відокремлених підрозділах цих підприємств, організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб, включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований чи єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно з п.1 ст.14 цього Закону страхувальниками зазначених осіб є їхні роботодавці, які відповідно до ч.1 ст.15 належать до платників страхових внесків і зобов'язані на підставі п.6 ч.2 ст.17 нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

До введення в дію Закону України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" доплата до мінімального страхового внеску здійснювалася за бажанням фізичної особи - платника спрощеної системи оподаткування.

Починаючи з липня поточного року Законом України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено обов'язкову сплату підприємцями - фізичними особами на спрощеній системі оподаткування страхових внесків до Пенсійного фонду в порядку, визначеному Законом України №1058.

Враховуючи те, що мінімальний розмір страхового внеску (з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України) встановлено на календарний місяць, а також те, що страховий стаж особам для призначення пенсії обчислюється в місяцях, сплата страхових внесків здійснюється у розмірі не менше мінімального страхового внеску, але не пізніше 20-го числа після закінчення кварталу, як це передбачено ч.6 ст.20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до положень абзацу 5 пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Виходячи з того, що недоїмка відповідача виникла у період до 01 січня 2011 року, УПФУ має право звернутись з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було визначено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до положень частини третьої статті 106 було встановлено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що у зв'язку із порушенням відповідачем платіжної дисципліни позивач правомірно, на підставі статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виставив вимогу про сплату боргу зі сплати страхових внесків за III-IV квартали 2010 року №Ф-129 від 14 квітня 2011 року про сплату боргу на суму 1738 грн. 80 коп..

Посилання відповідача на внесення змін до ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не можуть бути покладені в основу судового рішення, оскільки доповнення стосуються фінансових санкцій на рахованих та не сплачених суб'єктами підприємницької діяльності. Предметом розгляду суду в цій справі є заборгованість по сплаті боргу.

Також, апеляційний суд зазначає, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12.07.2011 року по справі № 2а-2473/11/2170 у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 про скасування вимоги управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона № 129 від 14.04.11 року про сплату недоїмки зі страхових внесків було відмовлено. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2012 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12.07.2011 року залишено без змін.

При розгляді справи судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні відповідачем фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. ст. 200, 206, ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач: ОСОБА_2

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: В.Л. Романішин