Справа № 804/10816/13-а
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради "Міськводоканал" про зобовязання вчинити певні дії
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить зобовязати Комунальне виробниче підприємство Дніпродзержинської міської ради «Міськводоканал» виконати певні дії, а саме: виконати вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 20.06.2013 року № 04-06-05-15/7831 на загальну суму 638 251,64 грн. шляхом визначеним у вимозі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав у повному обсязі вимогу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 20.06.2013 року № 04-06-05-15/7831.
Ухвалою суду від 13.08.2013 року відкрито провадження у адміністративній справі.
Ухвалою суду від 08.06.2015 року провадження у адміністративній справі поновлено.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову вказуючи на те, що вимога Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 20.06.2013 року № 04-06-05-15/7831 скасована постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2014 року, яка залишена в силі ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015 року по справі № 804/9960/13-а. Також відповідач наголосив на тому, що вимога фінансової інспекції є обовязковою до виконання в частині спрямовування на коригування роботи підконтрольної установи та приведення її у відповідність із вимогами законодавства; фінансова інспекція має право визначити розмір заподіяних збитків у вимозі, однак не має права їх стягувати шляхом предявлення позову про зобовязання вчинити певні дії, в т.ч. шляхом зобовязання виконати вимогу.
Суд дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.
У період з 18.02.2013р. по 20.05.2013р. на виконання п.1.4.1 плану роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській1 області на І квартал 2013 року та на підставі направлення від 14.02.2013р. №345-13 головним державним фінансовим інспектором відділу інспектування у сфері послуг ДФІ в Дніпропетровській області було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради Міськводоканал за період з 01.06.2010р. по 31.12.2012р.
Хід та результати проведеної перевірки були зафіксовані відповідачем в акті ревізії від 27.05.2013 року за № 06-21/67.
Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області був сформований лист-вимога від 20.06.2013р. №04-06-0515/7831 щодо усунення порушень, виявлених в ході ревізії, усього у пятнадцяти пунктах.
Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач оскаржив пункти 2-9 листа-вимоги позивача від 20.06.2013р. №04-06-0515/7831 щодо усунення порушень
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2014 року, яка залишена в силі ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015 року по справі № 804/9960/13-а позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: визнано протиправними та скасовано пункти з 2 по 9 листа-вимоги позивача від 20.06.2013р. №04-06-0515/7831 щодо усунення порушень.
Вказані рішення суду станом на день розгляду справи набрали законної сили.
Судом під час розгляду справи встановлено, що сума збитків 638 251,64 грн., на яку позивач просить суд зобовязати відповідача виконати вимогу, містилася саме у пунктах з 2 по 9 листа-вимоги позивача від 20.06.2013р. №04-06-0515/7831 щодо усунення порушень.
За вказаних обставин, враховуючи те, що вимога позивача від 20.06.2013р. №04-06-0515/7831 скасована в частині пунктів з 2 по 9, то суд не знаходить правових підстав для задоволення позову.
Окрім того, згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення про Держфінінспекцію, Держфінінспекція відповідно), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення про Держфінінспекцію).
Відповідно до пункту 6 Положення про Держфінінспекцію Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
Також Положенням про Держфінінспекцію установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.
Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
На підставі наведеного суд доходить до висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.
У справі, яка розглядається, позивач предявив вимогу про усунення виявлених порушень та недоліків, виявлених під час ревізії відповідача. При цьому оскаржувана вимога позивача вказує на виявлені збитки та їхній розмір.
Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов органу державного фінансового контролю про зобовязання виконати обовязкову вимогу.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 7 жовтня 2014 року (№ 21-368а14), від 28.10.2014 року (№ 21-462а14) та від 27.01.2015 рок (№ 21-436а14).
У відповідності до ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 25 червня 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 25.06.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_5