Справа № 826/5091/15
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5091/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

23 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Безименної Н.В.,

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Авраменко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фамед Україна" до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фамед Україна" звернулося в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2015 року позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві від 22 липня 2014 року № та №.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та винести нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову - залишити без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було проведено планову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Фамед Україна" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013.

За результатами перевірки складено акт від 16.16.2014 № 3146/26-56-22-01-03/37332452 (том 1 а.с. 26-96).

Податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем підпункту 14.1.36 пункту 14 статті 14, пунктів 138.1, 138.2, 138.4 статті 138, пункту 141.1 статті 141 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 756 865,00 грн., у тому числі 2-4 квартали 2011 року, за 2012 та 2013 роки; пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 778 714,00 грн., у тому числі за листопад 2011 року, січень, вересень 2012 року, лютий, липень, серпень та грудень 2013 року.

На підставі акту та за результатами перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 22.07.2014 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств створених за участю іноземних інвесторів на 935 344, 25 грн., з них 756 865 за основним платежем, 178 479, 25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та № , яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 973 562, 50 грн., з них 778 714 грн. за основним платежем та 194 848, 50 за штрафними (фінансовими) санкція (штрафами) (а.с. 115-116).

Податковий орган дійшов висновку про те, що позивачем неправомірно включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Діджилайт", ПП "Південна будівельна компанія", ТОВ "Сіммегабуд", ТОВ "Бізнеспром ТК", ТОВ "Профсервіс-Люкс", ТОВ "Донбудмонтаж", оскільки правочини вчинені за участю позивача та даних контрагентів не спричинили настання реальних правових наслідків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість зазначеного висновку відповідача та протиправність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до положень п.198.6. ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Із вказаних норм права вбачається, що обов'язковою умовою виникнення права на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, є сплата податку на додану вартість у ціні придбаного або виготовленого товару чи послуг та понесення витрат саме у зв'язку з отриманням товарів, робіт (послуг).

Таким чином, під час здійснення контролю за правомірністю формування платником податку податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, підлягає перевірці фактичне придбання товару чи отримання послуги.

Статтею 1 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст.9 даного Закону України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Фамед Україна" (генеральний підрядник) та ТОВ "Діджилайт" (субпідрядник) укладено договір субпідряду від 25 серпня 2011 року №Р1/009/11, відповідно до якого генпідрядник доручає та оплачує, а субпідрядник забезпечує згідно затвердженої проектної генеральним підрядником проектної документації виконання робіт по прокладці КЛ-1-кВ від ПС "Заря" по Енергоцентру для приєднання до електричних мереж на об'єкті "Будівництво оздоровчого комплексу" за адресою: Україна, АР Крим, м. Ялта, смт. Сімеіз, смт. Паркове, вул. Паркове шосе, 12 (том 2 а.с. 93-104).

На підтвердження умов виконання вказаного договору, позивачем надано копії актів приймання виконаних будівельних робіт, підсумкових відомостей ресурсів, довідок про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) (том 2 а.с. 116-131, 135-136, ).

Згідно з актами виконаних будівельних робіт та довідками про вартість будівельних робіт за листопад 2011 року, січень 2012 року субпідрядник виконав обумовлені договором будівельні роботи (том 2 а.с. 116-118, 121, 122-124, 128).

10 вересня 2012 року між ТОВ "Фамед Україна" (генеральний підрядник) та ПП "Південна будівельна компанія" (субпідрядник) укладено договір субпідряду №Р1/084/11, відповідно до умов якого генпідрядник отримує та оплачує, а субпідрядник забезпечує згідно затвердженої проектної генеральним підрядником проектної документації виконання робіт відповідно до пункту 1 додатку А до даного договору та об'єкті та по проекту, зазначених у пунктах 1, 2 додатку А (том 2 а.с.141-165).

Як видно з додатку А до вказаного договору, специфікації робіт, договірної ціни, локального кошторису та акта приймання виконаних будівельних робіт, у листопаді 2012 року ПП "Південна будівельна компанія" виконало роботи з будівництва будівлі для персоналу, а саме улаштування залізобетонних конструкцій, на об'єкті "Будівництво оздоровчого комплексу" за адресою: Україна, АР Крим, м. Ялта, смт. Сімеіз, смт. Паркове, вул. Паркове шосе, 12 (том 2 а.с. 166-191).

Також, між ТОВ "Фамед Україна" (покупець) та ТОВ "Сіммегабуд" (постачальник) укладено договір поставки, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити товар, вказаний в специфікаціях, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та оплатити його вартість; постачальник здійснює поставку товару покупцеві на умовах DDP (Інкотермс 2010) за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт. Паркове, вул. Паркове шосе, 12 (а.с. 215-216).

Відповідно до специфікації, видаткової накладної та рахунку фактури ТОВ "Сіммегабуд" поставило позивачу у грудні 2012 року Z-образний профіль та виписало податку накладну на загальну суму 53 200,00 грн., у тому числі податок на додану вартість - 8 866,67 грн. (том 2 а.с. 217-219).

Крім того, 05 листопада 2012 року між ТОВ "Фамед Україна" (генеральний підрядник) та ТОВ "Донбудмонтаж" (субпідрядник) укладено договір субпідряду №Р1/100/11, за умовами якого субпідрядник забезпечує згідно затвердженої проектної генеральним підрядником проектної документації виконання робіт відповідно до пункту 1 додатку А до даного договору та об'єкті та по проекту, зазначених у пунктах 1, 2 додатку А (том 3 а.с. 10-32).

Згідно додатку А до вказаного договору, специфікації робіт, договірної ціни, локального кошторису та актів приймання виконаних будівельних робіт, у грудні 2013 року ТОВ "Донбудмонтаж" виконало роботи з будівництва головного будинку - будівля А, конструкції залізобетонні та блискавкозахист на об'єкті "Будівництво оздоровчого комплексу" за адресою: Україна, АР Крим, м. Ялта, смт. Сімеіз, смт. Паркове, вул. Паркове шосе, 12. (том 3 а.с. 33-34, 37-41, 48-50, 56-59).

Також, між ТОВ "Фамед Україна" (генеральний підрядник) та ТОВ "Бізнеспром ТК" (субпідрядник) укладено договори субпідряду від 02 грудня 2011 року №Р1/035/11, від 23 березня 2012 року №Р1/053/11, відповідно до якого субпідрядник забезпечує згідно затвердженої проектної генеральним підрядником проектної документації виконання робіт по будівництву інженерного тунелю, а саме земляних робіт та конструкцій залізобетонних на об'єкті "Будівництво оздоровчого комплексу" за адресою: Україна, АР Крим, м. Ялта, смт. Сімеіз, смт. Паркове, вул. Паркове шосе, 12 (том 3 а.с. 73-86, 110-124).

Згідно з актами виконаних будівельних робіт, довідками про вартість будівельних робіт та кошторисами за грудень 2011 року та січень 2013 року субпідрядник виконав обумовлені договором будівельні роботи.

Між ТОВ "Фамед Україна" (генеральний підрядник) та ТОВ "Профсервіс-Люкс" (субпідрядник) укладено договори субпідряду від 30 травня 2013 року №Р1/110/172/13, від 14 червня 2013 року №Р1/1-084/182/13, від 15 червня 2013 року №Р1/2-084/183/13 , за умовами яких субпідрядник забезпечує згідно затвердженої проектної генеральним підрядником проектної документації виконання робіт відповідно до пункту 1 додатку А до даного договору та об'єкті та по проекту, зазначених у пунктах 1, 2 додатку А (том 3 а.с. 179-204, 208-230, том 4 а.с. 1-23).

Як видно з додатку А до вказаного договору, специфікації робіт, договірної ціни, локального кошторису та актів приймання виконаних будівельних робіт, у липні, серпня 2013 року ТОВ "Донбудмонтаж" виконало роботи по зносу павільйонів №№1, 2, 4, 5 на участе №6, по улаштуванню підпірних стін, на об'єкті "Будівництво оздоровчого комплексу" за адресою: Україна, АР Крим, м. Ялта, смт. Сімеіз, смт. Паркове, вул. Паркове шосе, 12, та виписало позивачу податкові накладні на загальну суму 1 254 199,25 грн., у тому числі податок на додану вартість - 209 033,20 грн. (том 3 а.с. 231-234, том 4 а.с. 24-27).

Контрагентами позивача за вказаними договорами на користь ТОВ "Фамед Україна" було виписано податкові накладні (том 5 а.с. 3-64).

Також позивачем надано довідку від 06.04.2015 № 22-5-9/1346-ЦРД видану ПУАТ «Фідобанк» на підтвердження здійснення оплати за вищевказаними договорами (том 5 а.с. 65).

З матеріалів справи також вбачається, що придбані позивачем товари у вказаних контрагентів були використані ним у власній господарській діяльності при виконанні зобов'язань за договором генерального підряду від 25.03.2011 (том 1 а.с. 183-243).

На думку колегії суду, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги зазначені вище первинні документи, якими підтверджується реальне здійснення господарської діяльності за вищевказаним договорами, укладеними між позивачем та його контрагентом, оскільки останні відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно до ст. 9 зазначеного закону є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та фіксують факти здійснення господарських операцій.

Крім того, відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, були внесені до нього, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коди вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Колегія суддів зазначає, що на момент укладання договору контрагенти позивача у відповідності до вимог чинного законодавства були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується витягями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підпиємців та не заперечувалось відповідачем (том 5 а.с. 165-181).

Крім того, відповідачем не надано суду доказів про визнання правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами, недійсними у судовому порядку, а також будь-яких доказів наявності судових рішень, які б набрали законної сили, з приводу незаконних дій посадових осіб позивача.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України та презумпції правомірності правочину усі укладені між сторонами правочини є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про недійсність такого правочину. Про недійсність правочину ухвалюється судове рішення.

Також позивачем надано докази наявності у контрагентів позивача (на момент здійснення операцій за вказаними договорами) ліцензій на здійснення господарської діяльності зі створення об'єктів архітектури та дозволи на виконання робіт із підвищеної небезпеки (том 5 а.с. 103, 108, 110, 119, 121, 129, 130, 154, 156).

Колегія суддів зазначає, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

Крім того, колегія суддів враховує, що в Рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Інтерсплав проти України» (2007 рік, заява № 803/02). «Булвес» АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03) і «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» (2010 рік. заява № 6689/03) визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати. Якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України").

Враховуючи вищевикладене, а також те, що господарські операції позивача з контрагентом здійснювалися в межах господарської діяльності позивача, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення - рішення.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 25 червня 2015 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Аліменко В.О.