Справа № 2-а-2793/10/0212
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2012-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-2793/10/0212
У Х В А Л А

01 лютого 2012 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сторчака В. Ю. , Сапальової Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Вінниці про розяснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.07.2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Вінниці про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м.Вінниці з позовом до управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Вінниці про перерахунок пенсії.

Ленінський районний суд м.Вінниці постановою від 22.11.2010 року вказаний позов задовольнив повністю.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідач - управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Вінниці оскаржило її до суду апеляційної інстанції.

Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 20.07.2011 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Вінниці задовольнити частково, шляхом скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови, якою визнав бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з 25 квітня 2010 року протиправною та зобов'язав УПФ України у Ленінському районі м. Вінниці нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, тобто 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 25.04.2010 року з урахуванням виплачених сум.

В подальшому на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання УПФ України у Ленінському районі м. Вінниці щодо розяснення рішення суду апеляційної інстанції.

У судове засідання сторони не з'явились по невідомій суду причині, хоча про дату, час і місце розгляду заяви повідомлені належним чином та завчасно, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КАС України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення, у звязку з чим заяву розглянуто в письмовому провадженні.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи заяви за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти дише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Тобто, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення, а саме, мають місце положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Таким чином, з аналізу наведеної статті досліджено, що роз'яснено може бути постанову або ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її неможливо виконати, оскільки високою є ймовірність неясності резолютивної частини рішення.

Відтак механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 КАС України постанова суду складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при прийнятті постанови, і положення закону, яким він керувався.

В мотивувальній частині рішення, яке заявник просить розяснити, колегією суддів зазначено, з яких підстав суд визначився з періодом, за який порушене право позивача підлягає захисту.

В резолютивній частині постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.07.2011 року зазначено наступне: позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 09 липня 2007 року по 24 квітня 2010 року - залишити без розгляду .

Прийняти нову постанову, якою визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з 25 квітня 2010 року протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, тобто 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 25 квітня 2010 року з урахуванням виплачених сум.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.07.2011 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Вінниці про перерахунок пенсії не потребує розяснення, оскільки не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо розуміння чи способу виконання рішення.

Таким чином, клопотання управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Вінниці про розяснення судового рішення - постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.07.2011 року задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Вінниці про роз'яснення судового рішення, - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сторчак В. Ю.

ОСОБА_2