Справа № 296/6483/14
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року м. Київ К/800/18373/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Цуркана М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державної фінансової інспекції в Житомирській області, третя особа - Житомирське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні дії, що переглядається за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Житомирській області на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 8 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулася в Корольовський районний суд м. Житомира з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Житомирській області (далі - відповідач), третя особа - Житомирське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому просила визнати незаконним рішення від 2 червня 2014 року про відмову у наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування згідно листка непрацездатності серії АГД №920551 від 10 січня 2014 року та зобов'язати оформити належним чином документи для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування згідно вищезазначеного листка непрацездатності.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що адміністрацією Державної фінансової інспекції в Житомирській області їй було відмовлено у подачі документів до Фонду соціального страхування для отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування у зв'язку з тим, що лікарями неналежно оформлено листок непрацездатності.

Постановою Корольовського районного суду м. Києва від 8 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2015 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано незаконним рішення Державної фінансової інспекції в Житомирській області від 2 червня 2014 року про відмову у наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування згідно листка непрацездатності серії АГД №920551 від 10 січня 2014 року.

Зобов'язано адміністрацію Державної фінансової інспекції в Житомирській області оформити належним чином документи для надання ОСОБА_4 допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування згідно листка непрацездатності серії АГД №920551 від 10 січня 2014 року.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд зазначає наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Центральною міською лікарнею №2 м.Житомира 10 січня 2014 року позивачу був виданий листок непрацездатності серії АГД №920551, відповідно до якого вона в зв'язку із загостренням хвороби тимчасово була звільнена від роботи в період з 10 січня 2014 року по 31 січня 2014 року.

З 14 січня 2014 року по 31 січня 2014 року позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні в Українській алергічній лікарні в смт. Солотвино Закарпатської області.

Комісією із соціального страхування Державної фінансової інспекції в Житомирській області 2 червня 2014 року прийнято рішення про відмову у наданні позивачу допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування в зв'язку з тим, що вказаний листок непрацездатності оформлено неналежним чином.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що листок непрацездатності серії АГД №920551 від 10 січня 20014 року не відповідає вимогам пункту 1.8 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року №455, відповідно до якої листок непрацездатності (довідка) видається і закривається в одному лікувально-профілактичному закладі, крім випадків доліковування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортних закладів. За наявності показань для подальшого лікування іншим лікувально-профілактичним закладом видається новий листок непрацездатності (довідка) як продовження попереднього.

Як встановлено судами, листок непрацездатності позивача відкривався Центральною міською лікарнею №2 м.Житомира, продовжувався Українською алергічною лікарнею в смт.Солотвино Закарпатської області на період з 14 січня 2014 року по 31 січня 2014 року та закривався Центральною міською лікарнею №2 м.Житомира, що суперечить положенню вищенаведеного пункту 1.8 Інструкції.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином уповноважені державою органи не можуть на власний розсуд ухилятися від реалізації наданих їм повноважень, але й не мають права виходити за межі, встановлені законодавством.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи і час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до частини восьмої статті 2 цього ж Закону, страховий випадок - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи або членів її сім'ї на отримання матеріального забезпечення або соціальних послуг за цим Законом.

Статтею 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" визначено вичерпний перелік підстав відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, а саме: 1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину; 2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров'ю з метою ухилення від роботи чи інших обов'язків або симуляції хвороби; 3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи; 4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду; 5) у разі тимчасової непрацездатності у зв'язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або дій, пов'язаних з таким сп'янінням; 6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв'язку з навчанням.

Застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з'являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.

Оскільки встановлені порушення щодо оформлення відповідної документації допущені не з вини позивача, відповідачем не оспорюється підставність видачі останній листка непрацездатності, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що право позивача на належний соціальний захист, гарантоване їй статтею 46 Конституції України, порушене та підлягає відновленню

Отже, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку, що суди попередніх інстанцій належним чином дослідили матеріали справи та винесли обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 8 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді :