Справа № 804/6282/15
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 р. Справа № 804/6282/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Віхрова В.С.,

при секретарі Драгота С.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Промисловий Альянс» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Промисловий Альянс» (надалі позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (надалі відповідач) в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 26.12.2013 р. № НОМЕР_1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ ТОВ «Інвестиційно - ОСОБА_3» на 273217,00 грн. та стягнення штрафних санкцій в розмірі «0» грн. повністю.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Лозицька І.О.) відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2014 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 р. постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2014 р. залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.04.2015 р. скасовані постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2014 р. та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 р., справу направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

14.05.2015 р. справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для здійснення нового розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Віхрова В.С.) від 19.05.2915 р. вищезазначену справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки податкового органу в Акті перевірки є безпідставними та необґрунтованими, а тому винесене податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому заперечив проти позову та просив суд відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своєї правової позиції зазначено про те, що за результатами перевірки податковий орган прийшов до висновків щодо порушення позивачем податкового законодавства, які є обґрунтованими та підтверджені письмовими доказами, а тому Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Положеннями п. 76.2 ст. 76 Податкового кодексу України встановлено, що порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно із п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Судом встановлено, що уповноваженою особою ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області відповідно до п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України в порядку ст. 76 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2013 р. (податкова декларація з податку на додану вартість від 15.11.2013 року № НОМЕР_2), за результатами якої складено Акт від 13.12.2013 р. за №1272/151/33079560 (надалі Акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення підприємством абз. «а» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, а саме завищена сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2013 р. у розмірі 273217 грн.

На підставі висновків, викладених у Акті перевірки відповідачем було винесене податкове повідомлення-рішення від 26.12.2013 р. за № НОМЕР_1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість ТОВ «Інвестиційно-Промисловий Альянс» на 273217,00 грн. та стягнення штрафних санкцій в розмірі 136608,50 грн.

Відповідно до п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Промисловий Альянс» подало первинну скаргу від 08.01.2014 р., вих. № 1 (вх. № 89/10/С від 08.01.2014 р.) на податкове повідомлення-рішення від 26.12.2013 р. №, за результатами розгляду якої податкове повідомлення-рішення залишено без змін, скарга без задоволення (рішення «Про результати розгляду скарги» від 04.03.2014 р. № 1313/10/04-36-10-08-09).

Позивач звернувся з повторною скаргою від 14.03.2014 р. вих. № 21 до Міністерства доходів та зборів України, за результатами розгляду якої податкове повідомлення-рішення залишено без змін, скарга без задоволення (рішення «Про результати розгляду скарги» від 31.03.2014р. № 5638/6/99-99-10-01-15).

В обґрунтування виявленого порушення у Акті перевірки викладені наступні обставини.

ТОВ «Інвестиційно-промисловий Альянс» до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області надано декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2013 р. від 15.11.2013 р. № НОМЕР_2 з додатками до неї, в якій задекларовано, зокрема, ряд. 23.2 - сума бюджетного відшкодування з ПДВ у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів у розмірі 273217,00 грн., яка сформована з урахуванням залишку відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту, нарахованої за попередні звітні (податкові) періоди (Додаток 2), а саме: лютий 2011 р. 273217,00 грн.

Попереднім податковим періодом для жовтня 2013 року є вересень 2013 року, тобто бюджетному відшкодуванню суми ПДВ підлягає частина відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем у вересні та жовтні 2013 року.

Аналізом результатів опрацювання податкових декларацій за звітні (податкові) періоди, починаючи з періоду за наслідками якого виникло відємне значення до періоду, у якому заявлено бюджетне відшкодування ПДВ включно (згідно із Додатком 2 (Д2) до декларації з податку на додану вартість за жовтень 2013 року встановлено, що сплата за отримані товари була здійснена у лютому 2011 року.

Податковим законодавством не передбачено відстрочення реалізації права на отримання бюджетного відшкодування з моменту його фактичного виникнення.

Пунктом 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України визначено, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Тобто, підприємством в порушення абз. «а» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України завищено суму бюджетного відшкодування на суму 273217,00 грн. в жовтні 2013 р., так як в Додатку 2 до декларації з ПДВ відображено частину залишку відємного значення суми ПДВ, сплачену протягом лютого 2011 р.

Після проведення камеральної перевірки 13.12.2013 р. - 24.12.2013 року позивачем було направлено до податкового органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації за жовтень 2013 року.

Як вбачається із Акту перевірки відповідачем щодо позивача була проведена камеральна перевірка.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Пунктом 50.2 статті 50 Податкового кодексу України визначено, що платник податків під час проведення документальних планових та позапланових виїзних перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Уточнюючі розрахунки можуть подаватися за встановленою формою і лише до початку перевірки платника контролюючим органом або після її завершення (але не під час її проведення). Подання такого розрахунку за період, що вже перевірений, зумовлює право податкової служби ініціювати проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період.

За змістом наведеної норми, право платників податків подати уточнюючий розрахунок до поданих ним раніше податкових декларацій обмежене лише під час проведення документальних планових та позапланових виїзних перевірок, при цьому щодо проведення камеральних перевірок - жодних обмежень не встановлено.

Однак, враховуючи, що уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправлянням самостійно виправлених помилок за жовтень 2013 року подано платником 24.12.2013 року, тобто, після проведення камеральної перевірки та складення Акту за її наслідками (13.12.2013 р.), яким вже зафіксовано порушення щодо невірного заповнення податкової декларації з ПДВ за жовтень 2013 року, то виходячи з норм Податкового кодексу України, це не може вважатись самостійно виявленою платником податків помилкою.

Також судом враховано те, що Актом «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питання достовірності нарахування ТОВ «Інвестиційно-промисловий Альянс» () суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобовязань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів за березень 2011 року та з питання достовірності визначення залишку відємного значення ПДВ по декларації за вересень 2013 року» від 29.11.2013 р. №1133/151/33079560 встановлено порушення ч.1 ст.67 Конституції України, ч.2 ст.228 Цивільного Кодексу України, пунктів 198.1 та 198.3 ст.198, пунктів 200.1, 200.3 і 200.4 ст.200 Податкового кодексу України з урахуванням Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 25.11.2011 №°1492 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2011 р. за №1490/20228), згідно якого ТОВ «Інвестиційно- промисловій Альянс» завищено податковий кредит за лютий 2011 р. у розмірі 273217,00 грн.

Крім положень ст. 76 Податкового кодексу України, наказом ДПС України від 19.06.12 р. № 522 «Про затвердження регламенту опрацювання податкових декларацій з податку на додану вартість, за якими задекларовано від'ємне значення та/або бюджетне відшкодування податку на додану вартість» (надалі - наказ № 522) також передбачено порядок проведення камеральних перевірок достовірності нарахування від'ємного значення та/або декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Зареєстровані у податковій інспекції декларації підлягають обов'язковій камеральній перевірці, яка проводиться відповідно до п. 200.10 ст. 200 Кодексу впродовж 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, з урахуванням Методичних рекомендацій щодо проведення камеральних перевірок податкової звітності з ПДВ.

Порядок проведення камеральних перевірок достовірності нарахування від'ємного значення та/або декларування суми бюджетного відшкодування ПДВ передбачає детальний аналіз складових податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою з'ясування правомірності нарахування такого від'ємного значення ПДВ та/або бюджетного відшкодування.

Перевірка правомірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ охоплює декларації, починаючи з періодів, у яких виникло від'ємне значення ПДВ (сформовано рядок 19 декларації), до звітного (податкового) періоду, у якому задекларовано бюджетне відшкодування ПДВ та заповнено рядки 23.1 або 23.2 декларації, включно. Такий період перевірки визначається за даними додатка 2 (Д2) до декларації, у якій задекларовано суму бюджетного відшкодування ПДВ.

У разі збереження від'ємного значення різниці податкових зобов'язань та податкового кредиту (за даними рядків 18 та 22 декларації), тобто, за наслідками наступних податкових періодів не відбулося погашення позитивним значенням (нарахування у рядку 18 декларації відсутні), аналізуються обставини та фактори, що можуть свідчити про відповідність/невідповідність таких звітних даних.

Згідно з пунктом 4.2. розділу 4 Наказу № 522 основними завданнями камеральної перевірки є опрацювання декларацій платників за напрямами, у т.ч. перевірка щодо наявності арифметичних або логічних помилок у декларації, у тому числі дотримання вимог підпункту 4.6.7 пункту 4.6 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.11.11р. № 1492 (зареєстрованого в Мін'юсті України 20.12.2011 року за № 1490/20228), у частині відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) з врахуванням результатів попередніх камеральних чи документальних перевірок, проведених органом державної податкової служби.

Пунктом 4.6 розділу 4 Наказу №522 передбачено, що у разі якщо за результатами камеральної перевірки виявлено невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у декларації з ПДВ, орган державної податкової служби відповідно до пункту 58.1 статті 58 та пункту 200.14 статті 200 Кодексу надсилає платнику ПДВ відповідне податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до положень пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до пп. 4.6.4, 4.6.5, 4.6.6 п. 4.4 розділу V «Порядок заповнення податкової декларації» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (в редакції, чинній на час подання позивачем декларації з ПДВ за жовтень 2013 року), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 №1492 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за №1490/20228, якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення (рядок 22 декларації), до декларації 0110 подається (Д2) (додаток 2). Платники, які заповнили рядок 22 декларації 0110 та відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають до декларації 0110 (Д3) (додаток 3). Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 23 декларації 0110 за поточний звітний (податковий) період. Залежно від обраного платником напряму повернення суми бюджетного відшкодування (на рахунок цього платника у банку або у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів) така сума вказується або в рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково розподіляється у рядках 23.1 та 23.2 податкової декларації 0110. При цьому платники податку, які мають право на отримання бюджетного відшкодування та прийняли рішення про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок у банку (заповнено рядок 23.1 декларації 0110), подають до декларації 0110 (Д4) (додаток 4). У податкових деклараціях 0121 - 0123/0130/0140 рядки 23, 23.1, 23.2 не заповнюються. Залишок від'ємного значення (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

Згідно з п. 22 розділу ІІІ зазначеного Порядку податкова звітність, надана платником або його представником (у паперовому вигляді, поштою, засобами електронного зв'язку) та заповнена з порушенням норм пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 глави 2 розділу II Кодексу, вважається неподаною, про що платник повідомляється у порядку, визначеному пунктом 49.11 статті 49 глави 2 розділу II Кодексу.

Аналогічні положення містяться у розділах V та ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерство доходів і зборів України №678 від 13.11.2013 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.12.2013 р. за N2094/24626, що діяв на час подання уточнюючого розрахунку до декларації з ПДВ за жовтень 2013 року.

Згідно із п. «б» п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Згідно із положеннями п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

На підставі висновків, викладених у Акті перевірки відповідачем щодо позивача було винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.12.2013 р. за № НОМЕР_1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість ТОВ «Інвестиційно-Промисловий Альянс» на 273217,00 грн. та стягнення штрафних санкцій в розмірі 136608,50 грн.

При цьому у оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні зазначено про те, зокрема, що до позивача за порушення положень абз. «а» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі «0» грн. відповідно до положень ст. 123 Податкового кодексу України.

Крім того, у рішенні зазначено про нарахування штрафних (фінансових) санкції в розмірі 136608,50 грн.

Надаючи правову оцінку правомірності таких дій відповідача суд зазначає наступне.

Як встановлено у процесі судового розгляду справи, правовою підставою такого нарахування стали положення п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу.

Відповідно до положень п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених пп. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Підставою для визначення накладання на платника податків штрафних санкцій у розмірі 50 відсотків, як пояснив представник відповідача у процесі судового розгляду справи, стало податкове повідомлення рішення форми «В1» від 11.12.2013 року № НОМЕР_3, яке було винесено на підставі Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки за березень 2011 року від 29.11.2013 р. № 1133/151/33079560, яким до підприємства застосовано штрафні (фінансові санкції) у розмірі 50% на суму 136608,50 грн.

Вказане податкове повідомлення рішення було оскаржено платником податків до податкового органу вищого рівня. Рішенням Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 21.02.2014 р. №1047/10/04-36-10-08-09 дане податкове повідомлення-рішення скасовано в частині застосування штрафної санкції у сумі 136608,50 грн. (застосовано штрафну санкцію у розмірі 50%, замість 1,00 грн. згідно з п.7 підрозділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України), в іншій частині податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Податкове повідомлення-рішення від 11.12.2013 року № НОМЕР_3 у судовому порядку оскаржено не було.

Отже, у даному випадку відповідачем було правомірно та обґрунтовано встановлено під час проведення камеральної перевірки правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2013 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 15.11.2013 року № НОМЕР_2) порушення позивачем положень абз. «а» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, а саме завищення суми бюджетного відшкодування на суму 273217,00 грн. в жовтні 2013 року та прийнято за результатами такої перевірки оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким зменшена сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2013 року у розмірі 273217,00 грн., а також нараховані позивачу штрафні (фінансові) санкції в розмірі 136608,50 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведені обставини та зазначені норми законодавства, суд вважає, що відповідачем у даній справі було правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Розглядаючи спір по суті, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.12.2013 р. за № НОМЕР_1 прийняте Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, обґрунтовано, тобто з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За наведених обставин у сукупності, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно до ч. 3 ст. 4 вказаного Закону України, під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

На момент подачі позову до суду, мінімальний розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру становив 4872,00 грн.

Позивачем, відповідно до вимог ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн. В зв'язку з тим, що в задоволенні позову позивачу відмовлено, сума судового збору в розмірі 4384, 80 грн. підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Промисловий Альянс» на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Промисловий Альянс» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі міста Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Промисловий Альянс» решту судового збору у розмірі 4384,80 грн. (чотири тисячі триста вісімдесят чотири грн. 80 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Повний текст постанови складено 22 червня 2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 22.06.15 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5