Справа № 448/428/15-а
Суддя: Борисенко В. В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/428/15-а
Провадження № 2-а/448/11/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.06.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Власюк М.Б.,

за участю:

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Твіржанської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи ОСОБА_5, Відділ Держземагенства у Мостиському районі Львівської області та приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_6, про зобовязання до вчинення певних дій,

в с т а н о в и в :

29.04.2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним адміністративним позовом, покликаючись на те, що їй на праві власності належить ? житлового будинку, який знаходиться в с.Хоросниця, по вул.Липнева, 8, Мостиського району Львівської області, яку вона успадкувала після смерті свого сина ОСОБА_7, який помер 12.11.2006 року.

Зазначає, що її син ОСОБА_7 вищевказану ? житлового будинку у 2004 році купив у ОСОБА_8 на підставі договору купівлі продажу. В свою чергу ОСОБА_8 зазначену ? житлового будинку отримала після розлучення зі своїм чоловіком ОСОБА_9 і розподілу їхнього спільного майна подружжя. Власник іншої ? частини будинку ОСОБА_9 свою частину будинку продав ОСОБА_5 третій особі у справі.

Також зазначає, що за ОСОБА_8 згідно записів у по господарських книгах за 1988-2004 роки рахувалася земельна ділянка для обслуговування ? житлового будинку, господарських будівель, споруд та ведення особистого селянського господарства в с.Хоросниця, по вул.Липнева, 8, в розмірі 0,65 га.

Стверджує, що вона звернулася із відповідною заявою в Твіржанську сільську раду для виділення їй земельної ділянки пропорційно її ? частини житлового будинку та надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства. Однак, Твіржанська сільська рада листом від 17.03.2015року відмовила їй у цьому зазначаючи у листі наступне: «враховуючи те, що будинок квартирного типу, а форма власності спільна часткова тому виділити земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і ведення сільського господарства, пропорційно до частки будинку можливо лише за рішенням суду». Проте вказує, що згідно вимог ст.158 ЗК України дану заяву Твіржанська сільська рада повинна була розглянути на сесії Твіржанської сільської ради.

З огляду на наведене просить суд зобовязати Твіржанську сільську раду Мостиського району Львівської області розглянути її заяву «Про виділ земельної ділянки пропорційно до ? частки житлового будинку, який знаходиться в с.Хоросниця, по вул.Липнева, 8, Мостиського району Львівської області та надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства» на сесії Твіржанської сільської ради Мостиського району Львівської області.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача Твіржанської сільської ради Мостиського району Львівської області ОСОБА_3 в ході розгляду справи проти позову заперечував, проте покликався на обставини, що виходять за межі предмету спору, зокрема на неможливість виділення позивачці земельної ділянки у вказаних нею межах та розмірах, на те, що будинок позивачки є квартирного типу, отже земельна ділянка навколо даного будинку може надаватись у власність лише ОСББ, також на те, що позивачка у 2010 році вже зверталася до сільської ради із аналогічною заявою та за результатами її розгляду сільською радою видавалось відповідне рішення на приватизацію земельних ділянок, однак останньою технічна документація із землеустрою не виготовлялась, земельна ділянка не приватизувалась. В той же час, в судових дебатах представник відповідача позов в межах заявлених позовних вимог визнав та не заперечив щодо розгляду заяви позивачки на сесії Твіржанської сільської ради.

Представник третьої особи Відділу Держземагенства у Мостиському районі Львівської області в судовому засіданні проти позову не заперечив.

Треті особи - ОСОБА_5 та приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, хоча були своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, а також від них не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 позивачці у справі, належить на праві спільної часткової власності ? частина житлового будинку №8 по вул.Липневій в с.Хоросниця Мостиського району Львівської області, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15581158 від 14.08.2007року.

Інша ? частина зазначеного житлового будинку належить ОСОБА_5 третій особі у справі, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав №33445957 від 13.03.2012року.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із матеріалів інвентаризаційної справи наданої КП «Мостиське РБТІ», житловий будинок №8 по вул.Липневій в с.Хоросниця Мостиського району Львівської області відноситься до індивідуальних житлових будинків.

Згідно даних із по господарських книг за 1988-2004 роки за вказаним господарством (на той час належного ОСОБА_8С.) закріплено земельну ділянку загальною площею 0,65 га для обслуговування ? житлового будинку і господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства.

Зазначена земельна ділянка на даний час не приватизована та відноситься до земель комунальної власності територіальної громади с.Хоросниця Мостиського району Львівської області, а тому розпорядження цією земельною ділянкою є виключно компетенцією сесії Твіржанської сільської ради.

05.03.2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Твіржанської сільської ради Мостиського району Львівської області із заявою від 03.03.2015року, в якій просила виділити їй земельну ділянку пропорційно до її ? частини житлового будинку та надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та ведення особистого селянського господарства.

Зазначена заява була зареєстрована Твіржанською сільською радою 05.03.2015 року за Вх.№14.

У відповідь на дану заяву, листом Твіржанської сільської ради №68 від 17.03.2015року (а.с.6), позивачку повідомлено про те, що «виділити земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і для ведення особистого селянського господарства пропорційно до Вашої частки будинку згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.08.2007року та враховуючи те, що Ваш будинок квартирного типу, а форма власності приватна спільна часткова, можна тільки за рішенням суду».

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з положеннями частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною сьомою ст.118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до частини дев'ятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідного органу із заявою для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до приписів ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

У відповідності до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Тобто, приписами чинного законодавства встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи у вирішенні питання регулювання земельних відносин повинно прийматися сільською радою у формі рішення.

Відтак, Твіржанська сільська рада Мостиського району Львівської області зобов'язана була розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.03.2015року, зареєстровану 05.03.2015року за Вх.№14 та за результатами її розгляду прийняти одне із рішень, - надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовано відмовити у його наданні.

Однак, як встановлено судом та сторонами не оспорюється, що заява позивачки ОСОБА_1 в порушення вищезазначених норм на розгляд сесії Твіржанської сільської ради не подавалась, а отже не приймалось і рішення відносно даного питання, а позивачка лише отримала листа №68 від 17.03.2015року за підписом сільського голови Твіржанської сільської ради про відмову у виділенні їй земельної ділянки.

Проте, як свідчать положення земельного законодавства, дана посадова особа (сільський голова) не є правомочним суб'єктом з розгляду земельних питань, а тому вказаний лист в розумінні ст.118 ЗК України, не можна вважати рішенням сесії сільської ради про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Чинне законодавство не наділяє органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень приймати нормативні та інші акти у формі листів.

Іншого рішення, яким було б вирішено згадану вище заяву протягом місяця з моменту її реєстрації відповідачем не приймалось, що свідчить про допущену ним бездіяльність.

У зв'язку із цим позивачка звернулась із даним позовом до суду.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, беручи до уваги те, що заява позивачки ОСОБА_1 від 03.03.2015року щодо виділення їй земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою відповідачем у встановленому порядку розглянута не була, що свідчить про допущення ним бездіяльності щодо її розгляду, враховуючи вищезазначені правові норми, зокрема, щодо виключної компетенції сесії Твіржанської сільської ради відносно вирішення даного питання, суд приходить до переконання, що з метою захисту прав та інтересів позивачки у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, адміністративний позов слід задовольнити та зобовязати відповідача розглянути її заяву на сесії Твіржанської сільської ради.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10-12, 69-71, 86, 96, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобовязати Твіржанську сільську раду Мостиського району Львівської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.03.2015року (Вх.№14 від 05.03.2015року) щодо виділення земельної ділянки пропорційно до ? частки житлового будинку, який знаходиться в с.Хоросниця, по вул.Липнева, 8, Мостиського району Львівської області, та надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства, на сесії Твіржанської сільської ради Мостиського району Львівської області.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду (м. Львів, вул. Саксаганського, 13) через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В.Борисенко

Постанова набрала законної сили

«___» ______________ 20 р.

Суддя В.В.Борисенко