Справа № П/811/144/15
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2015-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015 року Справа № П/811/144/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравчук О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Світловодської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

до Філії Світловодський райавтодор дочірнього підприємства Кіровоградський облавтодор відкритого акціонерного товариства державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України

про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернулася Світловодська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі позивач) з адміністративним позовом до філії „Світловодський райавтодор дочірнього підприємства Кіровоградський облавтодор Відкритого акціонерного товариства державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (далі відповідач), у якому просить суд надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу відповідача в сумі 51481,69 грн за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг, який не може бути погашений через відсутність коштів на рахунках відповідача, а відтак наявні підстави для вжиття заходів погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

В судове засідання представник позивача не прибув, однак до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі у письмовому провадженні за наявними матеріалами (а.с.57).

Відповідач, належно повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не прибув та своїм правом на надання письмових заперечень проти позову не скористався (а.с. 56).

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Крім того, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина шоста статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, суд вважає за можливе розглянути дану справу у письмовому провадженні за наявними у справі доказами.

Розглянувши вказану адміністративну справу у порядку письмового провадження, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи, суд

В С Т А Н О В И В:

Філія Світловодський райавтодор дочірнього підприємства Кіровоградський облавтодор відкритого акціонерного товариства державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України 27 травня 2002 року зареєстроване виконавчим комітетом Світловодської міської ради в якості суб'єкта підприємницької діяльності з липня 2002 року перебуває на обліку у Світловодській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області як платник податків (а.с.5-10).

Згідно з Актом опису майна №5 від 17 вересня 2014 року описано в податкову заставу майно Філії Світловодський райавтодор дочірнього підприємства Кіровоградський облавтодор відкритого акціонерного товариства державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, а саме: автомобіль КАМАЗ 5511 1985 року випуску (д.н.з. НОМЕР_1) вартістю 11121,98 грн та автомобіль КРАЗ 256 Б 1990 року випуску (д.н.з. 05790ОН) вартістю 41170,93 грн (а.с. 12).

Податкова застава згідно з актом опису зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.13).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковим кодексом України визначені функції та компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з положеннями Податкового кодексу України органи державної податкової служби, зокрема: здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом (підпункт 191.1.1); здійснюють контроль за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі (підпункт 191.1.15).

Відповідно, з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, а також погашенням податкового боргу пунктом 20.1 статті 20 Податкового кодексу України податковим органам надано певні права, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.18).

В силу положень статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Порядок погашення податкового боргу і відповідні дії податкового органу визначаються главою 9 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України, погашення податкового боргу платника податків здійснюється податковим органом за рахунок будь-якого майна такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що з метою погашення податкового боргу орган стягнення (державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України) звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкова застава - це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Згідно пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно з пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

В свою чергу, відповідно до пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Статтею 95 Податкового кодексу України передбачено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби також звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Таким чином, Податковим кодексом України встановлено черговість вжиття податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу: спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків, та лише у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

Крім того, суд зазначає, що за змістом вищезазначених законодавчих положень умовою надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі, є наявність судового рішення про стягнення суми податкового боргу з платника податків, адже наявність рішення про стягнення заборгованості є підставою для звернення стягнення на майно платника податків, у тому числі й те, що перебуває у податковій заставі.

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б про вжиття податковим органом заходів щодо стягнення з відповідача усієї суми податкового боргу відповідача у судовому порядку.

За відповідачем рахується податковий борг в сумі 51 481,69 грн, який складається з авансових внесків з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 221,5 грн, податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді зарплати 7427,56 грн та земельного податку з юридичних осіб в сумі 43833,08 грн (а.с. 21-28).

Проте, із наданих позивачем доказів вбачається, що у судовому порядку було стягнуто з відповідача лише частину податкового боргу в сумі 30640,12 грн (а.с. 14).

Натомість доказів щодо вжиття заходів стягнення з відповідача іншої частини податкового боргу у судовому порядку позивачем не надано.

За таких умов суд доходить висновку, що позивачем повною мірою не вжито заходів щодо погашення податкового боргу відповідача, які повинні передувати продажу майна філії Світловодський райавтодор дочірнього підприємства Кіровоградський облавтодор відкритого акціонерного товариства державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, що перебуває у податковій заставі.

Крім того, на підтвердження відсутності у відповідача коштів, за рахунок яких може бути погашено податковий борг, позивач надав повернуті без виконання інкасові доручення (а.с. 15-20)

Проте, серед таких доручень відсутні докази звернення позивача до ПАТ „Укрінбанк, у якому позивач має 2 відкритих рахунки (а.с. 7).

Натомість деякі інші банківські установи повернули інкасові доручення позивача без виконання з огляду на те, що на кошти позивача, які знаходяться на таких рахунках, раніше накладено арешт.

Відтак, податковим органом не доведено й факту відсутності коштів на рахунках відповідача.

Викладене, на думку суду, свідчить про те, що податковий орган у повному обсязі не реалізував повноваження, визначене статтею 95 Податкового кодексу України та порушив порядок вжиття погашення податкового боргу, визначений Податковим кодексом України. За таких умов, підстави для надання судом дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі, відсутні.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому судові витрати стягненню з Державного бюджету на користь відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 86, 94, 159 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_1