Справа № 442/1145/14-а
Суддя: Крамар О. В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/1145/14-а
Провадження № 2-а/442/72/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого заступника начальника інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом, у якому просить: забезпечити адміністративний позов шляхом зупинення виконання постанови № 3/14-ф/нз по справі про адміністративне правопорушення про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800,00 грн. до вирішення справи по суті; визнати протиправною та скасувати постанову 3/14-ф/нз від 05.02.2014р. в справі про адміністративне правопорушення щодо накладення на неї штрафу в сумі 6800.00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.11.2010р. є власницею квартири № 1«а» по вул. Завалля, 4 в м.Дрогобич Львівської області.

Другий поверх вказаної квартири мав виступ на 0,48 м. і підтримувався за рахунок колон, що призвело до замокання стін першого поверху будинку від дощових та ґрунтових вод. У зв'язку із цим в червні 2013 року вона замурувала під балконом вирівнявши стіни першого і другого поверху своєї квартири, при цьому, вона жодним чином не порушила інтереси інших осіб.

Перебуваючи у неприязних відносинах із сусідкою ОСОБА_2, остання 08.11.2013р., звернулась із скаргою до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, повідомивши їх про проведення нею будівельних робіт.

В вересні 2013 року у її квартирі був інспектор відділу держбудконтролю за будівництвом об'єктів Південного напрямку ОСОБА_3 із перевіркою щодо проведення нею будівельних робіт. Вона пояснила, що в червні 2013 року змушена була виконати вище зазначене, щоб захистити стіни від дощових та ґрунтових вод, на що останній пояснив, що їй необхідно звернутись в МБТІ для внесення вказаних змін в технічний паспорт і через суд узаконити ці зміни. У зв'язку із відсутністю коштів, вона була позбавлена змоги виготовити зміни до технічного паспорта та узаконити проведені будівельні роботи.

29.01.2014р. з черговою перевіркою прийшов інший інспектор відділу держбудконтролю за будівництвом об'єктів Південного напрямку ОСОБА_4, який оглянувши всі документи у її присутності склав протокол 3/57 про адміністративне правопорушення, акт № 3/57 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та припис.

На підставі вказаних документів, 05.02.2014 р. відповідач по справі виніс постанову № 3/14-ф/нз по справі про адміністративне правопорушення, якою наклав на неї штраф у розмірі 6800,00 грн.

З постановою № 3/14-ф/нз по справі про адміністративне правопорушення вона категорично не згідна, виходячи із наступного.

У відповідності до ч.2 ст. 33 КУпАП України «При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини. майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність».

Як було зазначено, нею проведено будівельні роботи, при яких відступ від стіни фактично складає 48 см., що свідчить про незначне відхилення від проекту. Крім того, вона являється пенсіонером і додатково ніде не працює. Розмір штрафу, який на неї накладено відповідачем складає близько п'яти її пенсій. Разом з тим, згідно ст. 24 КУпАП України одним із видів адміністративного стягнення є попередження. Враховуючи її майновий стан, а також не значимість вчиненого нею правопорушення, яке жодним чином не порушило нічиїх інтересів, вважає, що відповідач мав достатньо підстав для застосування до неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Більше того, розмір вказаного стягнення в 2013 році складав 170 гривень і факт вчинення нею цього правопорушення був встановлений відповідачем в 2013 році, про що свідчить заява ОСОБА_2 від 08.11.2013р., і про яку зокрема відображено в акті перевірки за №3/57 від 29.01.2014р.

У відповідності до ч.1 ст. 38 КпАП України «Адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді)».

Як було зазначено вище, у червні 2013р. нею було виконано вказані будівельні роботи, про що відповідачу стало відомо в листопаді 2013 року, а до адміністративної відповідальності її притягнуто через три місяці, що свідчить про порушення відповідачем ст. 38 КпАП України.

Наведені обставини справи доводять той факт, що відповідач прийняв рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності через три місяці після виявлення факту здійснення нею будівельних робіт, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

У відповідності до п. 2 ст. 19 КАС України «Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві. Просять позов задоволити.

Представник інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області ОСОБА_4 судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, посилаючись на безпідставність такого.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з постанови № 3/14-ф/нз від 05.02.2014 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.7 ст.96 КпАП України, за те, що вона провела реконструкцію з прибудовою до кв. № 1 в житловому будинку № 4 на вул..Завалля в м.Дрогобичі Львівської області, без права на виконання будівельних робіт. Об»єкт будівництва із реконструкцією та прибудовою до кв. 1 відноситься до ІІ-ої категорії складності. Вказана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 29.01.2014 року № 3/57, де в графі додатки вказано: Акт перевірки №3/57 від 29.01.2014 року.

В Акті № 3/57 від 29.01.2014 року перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, складеного Головним державним інспектором відділу державного контролю за будівництвом об»єктів Південного напрямку ОСОБА_4, зазначається, що перевірка проводилася на підставі «звернення Дрогобицької міської ради від 06.12.2013 року № 3-21/9956 та заяви ОСОБА_2 та ін.. від 08.11.2013 року».

Відповідно до ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст.151, 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення або за закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст.. 38 КУпАП. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 38 КУпАП «Адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді)».

У відповідності до ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показів свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається із вищенаведених: Протоколу про адміністративне правопорушення та Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, відповідачу стало відомо про вчинене ОСОБА_1 порушення ще 08.11.2013 року із заяви ОСОБА_2 чого не зміг спростувати сам представник відповідача в судовому засіданні, тобто на момент накладення адміністративного стягнення пройшли строки передбачені ч. 1 ст. 38 КУпАП, а тому позов в частині скасування постанови № 3/14-ф/нз від 05.02.2014р. підставний та підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині забезпечити адміністративного позову шляхом зупинення виконання постанови № 3/14-ф/нз по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, то в цій частині позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 160-163, 171-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити частково.

Постанову № 3/14-ф/нз від 05 лютого 2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.7 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Крамар О.В