Справа № 820/5521/15
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 червня 2015 р. № 820/5521/15

Головуючого судді: Сагайдак В.В.,

при секретарі судового засідання: Ромащенко М.П.

за участі представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, в якому просить суд: скасувати винесені 10.02.2015 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів рішення №3/НОМЕР_1, №4/НОМЕР_2, №5/НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні рішення прийняті всупереч вимогам діючого законодавства, через бездіяльність податкового органу, яка виразилась у не поверненні підприємству надміру сплачену суму з авансових внесків з податку на прибуток підприємств, що стало причиною неможливості сплатити у встановлені ЗУ Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування строки єдиний соціальний внесок.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, підтримав доводи в обґрунтування поданих заперечень, де зокрема зазначено, що прийняті відносно позивача рішення були винесені за порушення позивачем строків сплати єдиного соціального внеску.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Під час розгляду справи було встановлено, що 10.10.2014 року позивач звернувся до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, з листом за № 218/83-2-11 в якому просив на підставі п.п.17.1.10 п.17 ст.17, п.87.1 ст. 87, ст. 43 Податкового кодексу України повернути йому зайво сплачені внески з податку на прибуток підприємств в розмірі 4175883,00 грн. шляхом погашення заборгованості по єдиному соціальному внеску.

Листом від 21.10.2014 р. за № 9800/10/28-09-46-31 відповідач повідомив позивача про неможливість такого зарахування, оскільки Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Також 10.10.2014 р. на адресу відповідача було надано лист за № 219/83-2-11 від 10.10.2014 р., в якому позивач просив провести повернення зайво сплачених авансових внесків по податку на прибуток підприємств у розмірі 4175883,00 грн. на поточний рахунок позивача, вказавши при цьому, що данні грошові кошти будуть перераховані в оплату боргу по ЄСВ.

Податковий орган 21.10.2014 р. листом за № 9801/10/28-09-46-31 повідомив позивача про відправлення зазначеної інформації на адресу координаційно-моніторингового департаменту Міжрегіонального головного управління - Центрального офісу з обслуговування великих платників МГУ Міндоходів і зборів України для прийняття рішення.

Підприємством 10.11.2014 року одержано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2014 р. № Ю 96-25.

Позивач звернувся у судовому порядку за захистом своїх порушених прав.

Так постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2015 року по справі № 820/19164/14, було частково задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" ( надалі ПАТ «ХАРП»). Було стягнуто з Державного бюджету України суму зайво сплачених авансових внесків по податку на прибуток підприємств у розмірі 2331900 грн. на поточний рахунок позивача та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2014 р. № Ю 96-25.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015 року було частково скасовано постанову суду першої інстанції та стягнуто з Державного бюджету України суми зайво сплаченого авансового внеску по податку на прибуток підприємств у розмірі 1843983,0 грн. на поточний рахунок Публічного акціонерного товариства Харківський підшипниковий завод . Водночас в частині скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.11.2014 року № Ю 96-25 було прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» відмовлено.

Крім того, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2014 року по справі № 820/2509/14 було частково задоволено позовні вимоги ПАТ «ХАРП» та стягнуто з Державного бюджету України на поточний рахунок позивача зайво сплачених авансових внесків по податку на прибуток підприємств в сумі 1500000,00 грн.

Дана постанова була залишена без змін рішеннями судів апеляційної та касаційної інстанції. Таким чином, судовими рішеннями по справах № 820/19164/14 та № 820/2509/14, які набрали законної сили, було відновлено порушене право позивача з приводу повернення йому зайво сплачених сум по податку на прибуток.

Згідно пояснень представника позивача, зазначені судові рішення на даний час не виконані, суми грошових коштів не повернуті, що унеможливило здійснення своєчасної сплати єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки від 04.11.2014 р. № Ю 96-25 є за судовим рішенням дійсною, позивач не звільнений від обовязку погашення існуючого боргу по єдиному внеску.

У звязку з порушенням позивачем строків сплати ЄСВ, контролюючим органом було винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в загальній сумі 1301604,45 грн., а саме: за рішенням № 3/НОМЕР_1 нараховано штраф у розмірі 262507,85 грн. та пеню 216874,06 грн. за несвоєчасну ( протягом 22.09.2014 30.12.2014 р.) сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування; за рішенням № 4/НОМЕР_2 нараховано штраф у розмірі 266414,49 грн. та пеню 189157,29 грн. за несвоєчасну ( протягом 21.10.2014 30.12.2014 р.) сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування; за рішенням № 5/НОМЕР_3 нараховано штраф у розмірі 214417,41 грн. та пеню 152236,36 грн. за несвоєчасну ( протягом 21.11.2014 30.01.2015 р.) сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (а.с.21,24,26).

Позивач 25.02.2015 року направив скарги до вищестоящого податкового органу, вказавши, що зазначені рішення винесені неправомірно. Підприємство зауважило, що позбавлене можливості вчасно здійснити сплату єдиного внеску через те, що йому не було повернуто зайво сплачені кошти по податку на прибуток, якими ПАТ «ХАРП» планував здійснити погашення боргу ( а.с. 28-33).

Рішенням про результати розгляду скарг від 30.03.2015 року за вих. № 7823/10/28-10-10-4-33 Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників, було відмовлено у задоволенні скарг, а рішення № 3/НОМЕР_1, № 4/НОМЕР_2, № 5/НОМЕР_3 залишені без змін ( а.с. 47-50).

ПАТ «ХАРП» 15.04.2015 року до Державної фіскальної служби України були направлені скарги на рішення № 3/НОМЕР_1, № 4/НОМЕР_2, № 5/НОМЕР_3 Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів та рішення про результати розгляду скарг від 30.03.2015 року за вих. № 7823/10/28-10-10-4-33 Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників ( а.с. 34-46).

Рішенням про результати розгляду скарг від 14.05.2015 року за вих. № 10189/6/99-99-10-01-07-15 ДФС України, було відмовлено у задоволенні скарг, а рішення СДПІ з ОВП у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів № 3/НОМЕР_1, № 4/НОМЕР_2, № 5/НОМЕР_3 та Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників № 7823/10/28-10-10-4-33 залишені без змін ( а.с. 51-52).

Залишаючи спірні рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату ( неперерахування) або несвоєчасну сплату ( несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за № 3/НОМЕР_1, № 4/НОМЕР_2, № 5/НОМЕР_3 без змін, вищестоящі податкові органи виходили з того, що факт неповернення зайво сплачених коштів по податку на прибуток, якими ПАТ «ХАРП» планував здійснити погашення боргу по єдиному внеску, не звільняє підприємство від обовязку повного та своєчасного перерахування сум єдиного внеску в порядку та строки, що передбачені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Суд вважає обґрунтованою таку позицію виходячи з наступного.

Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування ( надалі Закон), визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Пунктом 2 ч. 1 ст.1 Закону визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий

внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового

державного соціального страхування.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 4 Закону платниками єдиного внеску є зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Суд зазначає, що на позивача, як платника єдиного внеску, покладено обовязок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, що передбачено п.1 ч.2 ст.6 Закону.

Абз.1 ч.8 ст.9 Закону визначено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, що також визначено положеннями Інструкції про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів України № 455 від 09.09.2013 року, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, відповідно до ч.4 ст. 8 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 6 ч.1 ст. 1 Закону визначено, що недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

В ході судового розгляду представник позивача не заперечував щодо порушення підприємством строків сплати єдиного внеску та пояснив, що така ситуація була обумовлена відсутністю коштів, оскільки відповідачем не були виконані рішення суду, якими було визначеного зобовязання стягнути з Державного бюджету України суми зайво сплачених коштів по податку на прибуток підприємств. Дані грошові суми ПАТ «ХАРП» планував перерахувати в рахунок погашення боргу по єдиному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Водночас нормами ч.12 ст.9 Закону унормовано обовязок щодо сплати єдиного внеску незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами, зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Пунктом 2 ч.11 ст. 25 Закону, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу ( ч.10 ст. 25 Закону).

Частиною 13 ст. 25 Закону встановлено, що нарахування пені, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.

За правилом ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає необґрунтованими посилання ПАТ «ХАРП» на несприятливий фінансовий стан, що виник внаслідок неповернення зайво сплачених авансових внесків по податку на прибуток підприємств, як причину порушення строків сплати єдиного внеску, з огляду на приписи ч.12 ст.9 Закону. Отже, за існування вказаних обставин, підприємство не звільняється від обовязку щодо своєчасної сплати сум єдиного внеску.

Водночас відповідач надав докази правомірності спірних рішень з накладення на позивача штрафу та пені, як заходів реагування фінансового впливу, за порушення позивачем строків сплати єдиного внеску. Заявлені ПАТ «ХАРП» позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 163, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішень відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" (адреса: 61089, Україна, м. Харків, пр. Фрунзе,3, , п/р 4474 в АТ ОТП Банк , МФО 300528, м. Київ) на користь Державного бюджету України (УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, код 37999628, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, р/р 4011) судовий збір у розмірі 4384,80 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні 80 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанову складено 25.06.2015 р.

Суддя Сагайдак В.В.