Справа № 816/1472/15
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/1472/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" (далі- позивач, ТОВ "УПСК Діамент") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі- відповідач, ДПІ у м.Полтаві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 05.01.2015.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на безпідставність висновків перевіряючих про заниження податку на додану вартість на загальну суму 330859,23 грн, оскільки господарські операції з ТОВ "Дімайтід", ТОВ "Гео-Ленд Лімітед", ПАТ "ОСОБА_4 Україна", ТОВ "УНПК "Ората" підтверджується первинними документами.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відомості, встановлені позаплановою невиїзною документальною перевіркою ТОВ "УПСК Діамент" та викладені в акті перевірки від 16.12.2014 №7824/16-01-22-02/37710195.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ДПІ у м. Полтаві проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ "УПСК Діамент" з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Дімайтід" за червень 2014 року, ТОВ "Гео-Ленд Лімітед", ПАТ "ОСОБА_4 Україна", ТОВ "УНПК "Оранта" за липень 2014 року .

За результатами перевірки складено акт № 7824/16-01-22-02/37710195 від 16.12.2014, в якому зафіксовано порушення вимог пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість у розмірі 330859,23 грн. (а.с. 18-42 Т.1).

На підставі акту перевірки ДПІ у м. Полтаві винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.01.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 496288,50 грн, в тому числі з основним платежем - 330859, 00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 165429,5 грн (а.с.47 Т.1).

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 07.05.2013 між позивачем та ПАТ "ОСОБА_4 Україна" укладено договір поставки ЖК № 2897 07/05/13/РА, відповідно до якого ПАТ "ОСОБА_4 Україна" зобов'язувалося поставити азот рідкий технічний, а позивач-прийняти та оплатити товар (а.с.182-186 Т.1).

На підтвердження здійснення господарської операції ПАТ "ОСОБА_4 Україна" виписано позивачу податкові накладні на загальну суму 296838,2 грн, в тому числі податок на додану вартість 49439,7 грн (а.с.190,191,192,194,195,198-202,206-209,213-219 Т.1), видаткові накладні (а.с.47-57 Т.3, а.с.3-5, 8-9, 17-18 Т.4), товарно-транспортні накладні (а.с.187,192,196, 203,210, 222, Т.1, а.с. 11, 14, 19 Т.4).

Суд вважає вірними зауваження представника відповідача про неповне заповнення графи "пункт розвантаження" в товарно-транспортних накладних, але цей недолік з огляду на наявність інших належним чином складених документів не спростовує фактичне виконання договору з ПАТ "ОСОБА_4 Україна" .

Оплата придбаного у ПАТ "ОСОБА_4 Україна" товару (азоту рідкого технічного) здійснювалась з розрахункового рахунку позивача, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.33-46 Т.3).

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що отриманий від ПАТ "ОСОБА_4 Україна" товар (азот рідкий технічний), оприбутковувався по рахунку № 201, про що свідчить оборотно-сальдова відомість по рахунку № 201 за липень 2014 року (а.с. 58 Т.3), та в подальшому використаний азотною установкою з кріогенною ємністю у процесі виробничих (сервісних) робіт на свердловинах для перетворення рідкого азоту у газоподібний для подальшої його подачі під високим тиском.

На підтвердження вказаного, представником позивача до матеріалів справи надані копії договорів на виконання сервісних робіт, де ТОВ "УПСК Діамент" виступає підрядником, акти здачі-приймання робіт (надання послуг) щодо виконання позивачем сервісних робіт в липні 2014 року (а.с. 86-116 Т.2), паспорти азотної установки з кріогенною ємністю, кріогенної (азотної) ємності (а.с.213-240 Т.3), а також акт на списання матеріальних цінностей та паливно-мастильних матеріалів (а.с.59 Т.3).

Різновид реалізованих позивачу товарів відповідає видам діяльності ПАТ "ОСОБА_4 Україна" за КВЕД: виробництво промислових газів, оптова торгівля хімічними продуктами (а.с.207-211 Т.2).

На придбаний у ПАТ "ОСОБА_4 Україна" товар позивачем надано паспорти якості, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с.12,13,15,20 Т.4,188,193,204,211 Т.2), у зв'язку з чим доводи представника відповідача про відсутність документів щодо якості придбаного товару є безпідставними.

13.12.2013 між ТОВ "УПСК Діамент" та ТОВ "УНПК "Ората" укладено договір про надання послуг спецтехнікою від 13.12.2013, відповідно до якого ТОВ "УПСК Діамент" доручало та зобов'язувалося оплатити, а ТОВ "УНПК "Ората" - надати послугу цементувальною технікою (а.с.232-234 Т.1).

Пунктом 3.1. договору від 13.12.2013 визначено, що вартість робіт спецтехніки визначається згідно додатку № 1 до договору.

На виконання вказаного пункту Додатком № 1 визначено договірні ціни на проведення робіт спецтехнікою та розхід палива (а.с.235 Т.1), копія якого долучена до матеріалів справи, а тому твердження представника про відсутність додатку до договору є невмотивованими.

На підтвердження правомірності формування податкового кредиту по податку на додану вартість у розмірі 14003,86 грн позивачем надано податкові накладні (а.с.237, 239, 241, 243-244 Т.1), акти здачі-приймання робіт (а.с.236,238,240,242 Т.1), платіжні доручення (а.с.1, 3-8,11,12, 14-18,20 Т.3).

З матеріалів справи суд вбачає, що від ТОВ "УНПК "Ората" позивачем отримано послуги- сервісні роботи із закачування технологічної рідини за допомогою ЦА-320 та АН-700, що також підтверджується місячними рапортами роботи агрегату та використання ПММ за липень 2014 року та подорожніми листами вантажного автомобіля, актом списання матеріальних цінностей та паливно-мастильних матеріалів (а.с.142-156 Т.3).

Крім того, 01.01.2014 між позивачем та ТОВ "УНПК "Ората" укладено договір оренди легкового автомобіля марки Богдан (а.с.245-248 Т.1).

Фактичне виконання вказаного договору підтверджується долученими до матеріалів справи та дослідженими судом копіями акту приймання-передачі, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, актом здачі-приймання робіт, податковою накладною на загальну суму 2500,00 грн, в тому числі ПДВ-416,67 грн, платіжними дорученнями (а.с.249-250 Т.1, а.с.1,2 Т.2, а.с.10,13,19 Т.3).

Представник позивача зазначив, що оренда автомобіля марки Богдан зумовлена виробничою необхідністю. На підтвердження використання автомобіля у господарській діяльності позивачем долучено подорожні листи (а.с.137-141 Т.3).

Жодних зауважень до документального оформлення та здійснення господарської операції за вказаним договором в акті перевірки не висловлено, однак визнано, що сума ПДВ в розмірі 416,67 грн віднесена до складу податкового кредиту в липні 2014 року безпідставно.

Згідно з пунктами 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Включення до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за липень 2014 року суми податку на додану вартість у розмірі 42948,7 грн (по взаємовідносинам з ПАТ "ОСОБА_4 Україна"), у розмірі 14420,52 грн (по взаємовідносинам з ТОВ "УНПК "Ората") здійснено ТОВ "УПСК Діамент" на підставі виписаних ПАТ "ОСОБА_4 Україна" та ТОВ "УНПК "Ората" податкових накладних, що підтверджується актом перевірки. Накладні містять адресу місцезнаходження покупця, кількість проданих товарів, ціну продажу. Будь-яких порушень щодо оформлення податкових накладних судом не встановлено.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Пунктом 184.1 статті 184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Факту визнання недійсним або анулювання свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість ПАТ "ОСОБА_4 Україна" та ТОВ "УНПК "Ората" на момент здійснення господарських операцій судом не встановлено.

Отже, в ході судового розгляду доведено, що позивачем правомірно, на підставі належним чином оформлених податкових накладних включено до складу податкового кредиту за липень 2014 року суму податку на додану вартість у розмірі 57369,00 грн, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами.

Таким чином, висновок відповідача про заниження податку на додану вартість у розмірі 57369,00 грн не відповідає дійсності.

Перевіряючи твердження позивача про безпідставність донарахування податку на додану вартість у розмірі 273489,98 грн по взаємовідносинам з ТОВ "Дімайтід", ТОВ "Гео-Ленд Лімітед", суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що спірні відносини між ТОВ "УПСК Діамент" та ТОВ "Дімайтід", ТОВ "Гео-Ленд Лімітед" стосувалися надання послуг оренди виробничого обладнання, про що сторонами складено відповідні договори.

На підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачену на користь ТОВ "Дімайтід", ТОВ "Гео-Ленд Лімітед" за послуги оренди виробничого обладнання позивачем представлені договори оренди обладнання, акти-здачі приймання робіт, акти приймання-передачі обладнання, податкові накладні, рахунки на оплату, платіжні доручення (а.с.49-143 Т.1, а.с. 11-85, 238-247 Т.2, а.с. 22-32 Т.3).

Так, згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як визначено частиною першою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

В силу статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Крім того, за приписами даної статті господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Враховуючи те, що згідно з вимогами статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

При цьому, суд оцінює документи та інші дані, що відображені платником податків в податковому та бухгалтерському обліку, з урахуванням специфіки спірної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, зміст послуг, що надаються тощо.

Дослідивши в судовому засіданні надані позивачем копії документів, суд дійшов висновку, що вони не в повній мірі розкривають зміст господарських операцій з надання в оренду виробничного обладнання, а тому не визнаються судом в якості достатніх та належних доказів у справі. При цьому, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Таким чином, будь-які господарські операції можуть бути відображені платником податків у податковому обліку лише в разі наявності відповідних записів за даними бухгалтерського обліку такого платника. При визначенні об'єкта оподаткування податком на додану вартість платник податку має враховувати саме дані бухгалтерського обліку, які (дані) мають в повній мірі відображати зміст конкретної господарської операції.

З огляду на викладене, варто зазначити, що в судовому засіданні 16.06.2015 представник позивача стверджував, що орендоване обладнання на підприємстві не обліковувалось, оскільки орендувалось незначний проміжок часу, разом з тим, 19.06.2014 представником позивача у судовому засіданні долучено до матеріалів справи оборотно-сальдову відомість по рахунку 011 за червень, липень 2014 року на підтвердження облікування товариством орендованого обладнання (а.с.211,212 Т.3).

За приписами Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 року №291 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 року за №893/4186, для узагальнення інформації про наявність і рух цінностей, що не належать підприємству, але тимчасово перебувають у його користуванні, розпорядженні або на зберіганні (об'єкти оперативної (операційної) оренди основних засобів, матеріальні цінності на відповідальному зберіганні, переробці, комісії, монтажі) призначені позабалансові рахунки класу "0".

Облік отриманих в оренду активів здійснюється за видами активів.

Прийняті в оперативну оренду основні засоби і нематеріальні активи зараховуються на позабалансовий рахунок 01 "Орендовані необоротні активи" за балансовою (залишковою) і первісною вартістю орендодавця, що зазначається в договорі операційної оренди.

Збільшення залишку рахунку 01 "Орендовані необоротні активи" відбувається при прийнятті на облік основних засобів, нематеріальних активів, та інших необоротних активів, що отримані в оперативну оренду, зменшення - при їх поверненні орендодавцю та у випадках перенесення заборгованості перед орендодавцем за орендовані необоротні активи на баланс.

Аналітичний облік орендованих необоротних активів ведеться за видами активів.

При цьому, абзацом шостим розділу І вказаної Інструкції передбачено, що ведення рахунків класу 0 є обовязковим для всіх підприємств.

Таким чином, позивач, у разі отримання в оренду виробничого обладнання, мав зарахувати таке обладнання на позабалансовий рахунок 01 "Орендовані необоротні активи" за балансовою (залишковою) і первісною вартістю орендодавця, що зазначається в договорі оренди.

Доказів облікування орендованого обладнання на позабалансовому рахунку 01 "Орендовані необоротні активи" матеріали справи не містять, а рахунок 011, оборотно-сальдову відомість по якому надано позивачем, Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій не передбачено.

Крім того, варто зазначити, що ні залучені до матеріалів справи договори оренди, ані акти приймання-передачі обладнання не містять відомостей про вартість обладнання.

З огляду на викладене, та з урахуванням суперечностей у поясненнях представника позивача, суд не визнає оборотно-сальдову відомість по рахунку 011 за липень 2014 року достатнім та належним доказом облікування орендованого обладнання у бухгалтерському обліку.

Пунктом 4.3 договорів оренди обладнання, наданих позивачем на підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ "Гео-Ленд Лімітед", визначено, що початок перебігу терміну оренди обладнання відраховується з дати підписання акту прийому-передачі обладнання та закінчується датою підписання акту прийому передачі (а.с.11-12, 26-27, 44-45 Т.2)

Аналогічна за змістом умова наявна у договорах оренди обладнання, наданих позивачем на підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ "Дімайтід" (а.с.49-50,70-71,91-92 Т.1 тощо).

Разом з тим, при дослідженні актів здачі-приймання робіт та актів приймання -передачі обладнання судом встановлено невідповідність дат, зазначених у актах приймання-передачі обладнання та актах здачі-приймання робіт, адже акти здачі-приймання робіт, відповідно до яких послуги з оренди обладнання надавались протягом кільком діб, датовані числом приймання позивачем обладнання в оренду (а.с.51-53, 72-74,114-116,126-128 Т.1 тощо).

Акти прийому-передачі обладнання не містять даних щодо комплектності, технічних характеристик обладнання, обов'язковість зазначення яких передбачена пунктом 1.2 договорів оренди майна у ТОВ "Дімайтід".

Отже, за відсутності належних документальних підтверджень отримання виробничого обладнання в оренду та постановки його на облік, відсутні підстави вважати, що таке обладнання було передано позивачу.

Окрім того, в ході розгляду справи не знайшли належного підтвердження доводи позивача про ймовірне використання орендованого у ТОВ "Гео-Ленд Лімітед", ТОВ "Дімайтід" обладнання в межах господарської діяльності.

При цьому, суд не приймає в якості належних доказів у справі залучені до її матеріалів копії договорів виконання сервісних робіт та актів здачі-приймання робіт (наданих послуг) (а.с.144-181 Т.1, а.с. 86-151 Т.2), оскільки останні не містять жодних відомостей про використання саме того обладнання, про оренду якого у ТОВ "Гео-Ленд Ліміед", ТОВ "Дімайтід" стверджує позивач.

Будь-яких інших доказів використання у своїй господарській діяльності зазначеного обладнання позивачем до матеріалів справи не долучено.

Зважаючи на ненадання позивачем на перевірку та в ході розгляду справи в суді належних доказів фактичного отримання та використання у власній господарській діяльності виробничого обладнання, про оренду якого у ТОВ "Гео-Ленд Лімітед", ТОВ "Дімайтід" стверджує позивач, суд дійшов висновку про безтоварний характер спірних господарських операцій.

Залучені до матеріалів справи письмові докази у своїй сукупності не підтверджують наявності в діях позивача ділової мети щодо вчинення господарських операцій та можливого руху активів в ході здійснення таких операцій.

Також, судом враховано відсутність у ТОВ "Гео-Ленд Лімітед", ТОВ "Дімайтід" зареєстрованого виду діяльності за КВЕД, яка б дозволяла здавати в оренду обладнання, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців (а.с.212-218 Т.2).

Отже, наведені обставини дають суду підстави для висновку про відсутність підтвердження фактів реальності господарських операцій позивача з ТОВ "Гео-Ленд Лімітед", ТОВ "Дімайтід , та як слід неправомірне формування сум податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинах із вказаними підприємствами у розмірі 273490,00 грн.

Таким чином, висновки контролюючого органу щодо заниження ТОВ "УПСК Діамент" податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Гео-Ленд Лімітед", ТОВ "Дімайтід у розмірі 273490,00 грн є обґрунтованим.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України визначено, що При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Судом з'ясовано, що податковим повідомленням-рішенням № від 22.09.2014 збільшено суму грошового зобовязання позивача за платежем: "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100" загалом в розмірі 407 572 грн 50 коп. (в т.ч. 326 058 грн - основний платіж, 81 514 грн 50 коп. - штрафні (фінансові) санкції) /а.с. 206 Т.2/. Вказана сума набула статусу узгодженої (а.с.192-198 Т.2).

Таким чином, з урахуванням обґрунтованості висновків контролюючого органу щодо донарахування ТОВ "УПСК Діамент" податкових зобовязань з податку на додану вартість, за умови повторного протягом 1095 днів визначення контролюючим органом суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві № НОМЕР_1 від 05.01.2015 в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 410235,00 грн, в тому числі 273490,00 грн за основним платежем, 136745,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями, є правомірним.

Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Абзацом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позову майнового характеру визначена 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

До позовної заяви додано платіжне доручення від 05.05.2015 про сплату судового збору у розмірі 487,20 грн.

Зважаючи на те, що розмір судового збору за подання вказаного позову складає 4872,00 грн (4 розміри мінімальної заробітної плати), при цьому суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог на суму 86053,50 грн із загальної суми позовних вимог 496288,50 грн, то сума судового збору відповідно до задоволеної частини вимог складає 842,86 грн. Таким чином, позивач має нести витрати із судового збору пропорційно відхиленій частині позовних вимог в розмірі 4029,14 грн (4872,00 грн - 842,86 грн).

Беручи до уваги те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 487,20 грн, то з позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3541,94 грн (4029,14 грн - 487,20 грн).

В силу пункту 21 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" органи доходів і зборів звільнені від сплати судового збору, отже, сума судового збору пропорційно задоволеної частини позовних вимог з відповідача до державного бюджету стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 05 січня 2015 року № НОМЕР_1 в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 86053,50 грн, в тому числі 57369,00 грн - основний платіж та 28684,50 грн - штрафні (фінансові) санкції.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" (ідентифікаційний код 37710195) до Державного бюджету України (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області, 22030001; код за ЄДРПОУ - 38019510; банк отримувача - ГУДКСУ у Полтавській області; код банку - 831019; розрахунковий рахунок - 4002; призначення платежу - судовий збір, за позовом ______/ПІБ чи назва установи, організації позивача/, Полтавський окружний адміністративний суд, ) судовий збір у розмірі 3541 (три тисячі п'ятсот сорок одна) гривня 94 (дев'яносто чотири) копійки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 24 червня 2015 року.

Суддя О.В. Гіглава