Справа № 2а/1203/8028/12
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 року м. Київ К/800/574/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області, третя особа - відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області про визнання незаконними дій та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_2 - представника позивача ОСОБА_1 на ухвалу судді Артемівського районного суду м.Луганська від 17 вересня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

15 вересня 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області щодо винесення постанови від 31 травня 2012 року про закінчення виконавчого провадження ВП №29857410 від 15 листопада 2011 року з виконання виконавчого листа № 2а-2862/10, виданого 04 листопада 2011 року Артемівським районним судом м.Луганська, та дії начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області Попович Я.В. щодо відмови повернути їй виконавчий лист як невиконаний; скасувати зазначену постанову та зобов'язати відповідача здійснити повне примусове виконання цього виконавчого провадження.

Ухвалою судді Артемівського районного суду м.Луганська від 17 вересня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2012 року, позов залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати дані судові рішення і направити справу на розгляд до суду першої інстанції. Зазначає, що нею не пропущено строк звернення до суду, оскільки вона не оскаржувала дії державного виконавця, а оскаржувала письмову відмову начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області Попович Я.В. в поверненні виконавчого листа.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах, визначених частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для залишення без задоволення касаційної скарги, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Частиною першою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини другої цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, загальний строк звернення до адміністративного суду становить шість місяців, але абзацом 2 частини другої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений інший строк оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, а саме десять днів.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 23 липня 2012 року ОСОБА_1 дізналася про закінчення виконавчого провадження ВП № 29857412 від 15 листопада 2011 року з виконання виконавчого листа № 2а-2862/10, виданого 04 листопада 2011 року Артемівським районним судом м. Луганська. Це підтверджується долученим до позовної заяви витягом з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 23 липня 2012 року.

За висновком судді суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, з позовом до суду позивач звернулася з пропуском строку, визначеним частиною другою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, клопотання про поновлення пропущеного строку не заявляла, доказів щодо поважних причин пропущення строку не привела, тому підстави для його поновлення відсутні.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій можна погодитись лише частково.

В позовній заяві ОСОБА_1 оскаржила, зокрема, дії начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області Попович Я.В. щодо відмови повернути їй виконавчий лист як невиконаний (лист від 7 вересня 2012 року №3680/044-33/10).

Згідно з відміткою поштового штемпелю на конверті позивач звернулася до суду з позовом 15 вересня 2012 року (а.с.23), тому зазначена позовна вимога не може вважатися такою, що подана з пропущенням десятиденного строку звернення до суду, та підлягає судовому розгляду з постановленням судового рішення по суті заявленої вимоги.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до помилкового висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду з позовною вимогою про визнати незаконними дій начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області Попович Я.В. щодо відмови повернути їй виконавчий лист як невиконаний.

Відповідно до вимог частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 225 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині. Відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України при зміні судового рішення суду першої інстанції судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 225, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - представника позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2012 року скасувати.

Ухвалу судді Артемівського районного суду м.Луганська від 17 вересня 2012 року змінити.

Скасувати ухвалу судді першої інстанції в частині залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області, третя особа - відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області в частині визнання незаконними дій начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області Попович Я.В. щодо відмови повернути позивачу виконавчий лист як невиконаний, а справу в цій частині направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В решті ухвалу судді Артемівського районного суду м.Луганська від 17 вересня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ Кобилянський М.Г.

СУДДІ Амєлін С.Є.

Тракало В.В.