Справа № 150/321/15-а
Суддя: Кушнір Б. Б.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №150/321/15-а
Провадження у справі №2-а/150/14/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015року с.Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Кушнір Б.Б.,

при секретарі Гендзьорі О.О.,

за участю позивача Сім*яниста В.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Мазурівка справу за позовом Сім*янистої ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України у Чернівецькому районі про визнання рішення протиправним та нечинним, та зобов»язання врахувати період роботи до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, -

ВСТАНОВИВ :

Сім*яниста ОСОБА_2 (далі-Сім*яниста В.В., позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та нечинним рішення Управління Пенсійного Фонду України у Чернівецькому районі про відмову в призначені пенсії за вислугу років за відсутності необхідного спеціального стажу 25 років, оскільки, вважає безпідставним незарахування до вислуги років період роботи на посаді завідуючої медичним профілакторієм колгоспу «Комінтерн». Позивач просить визнати її право на такий вид пенсії та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Чернівецькому районі при призначенні пенсії за вислугу років зарахувати в період її роботи на зазначеній посаді.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що після завершення навчання в Могилів-Подільському медичному училищі 04.07.1983року вона отримала диплом по спеціальності «медична сестра» та 01.08.1983року була прийнята на посаду палатної медичної сестри нефрологічного відділення Вінницької обласної дитячої лікарні, де працювала до 15.03.1984 року.

З 14.04.1984р. по 14.02.1986 р. працювала на посаді медичної сестри терапевтичного відділення Ладижинської міськлікарні.

З 01.03.1986р. по 28.08.1995р. працювала на посаді завідуючої профілакторію колгоспу «Комінтерн», який було реорганізовано у КСП «Краса Поділля».

З 01.09.1995р. по даний час позивач працює в Саїнській неповній середній школі.

Оскільки стаж роботи позивача по спеціальності та на посадах середнього медичного персоналу та працівника освіти відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на думку позивача, дає їй право на призначення пенсії за вислугою років, вона звернулась до відповідача з заявою та відповідними документами щодо призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням комісії по розгляду спірних питань, пов*язаних з призначенням та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення при управлінні Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі від 30.03.2015р. відповідачем відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років за відсутності необхідного спеціального стажу 25 років, зокрема, до вислуги років не зараховано період роботи позивача в колгоспному профілакторії -8років 6 місяців 27днів.

Дані обставини стали підставою для звернення з позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні 06.05.2015р., до початку розгляду справи по суті, подала заяву про уточнення позовних вимог та просить виключити з прохальної частини позовної заяви вимогу про призначення їй пенсії за вислугу років, як працівнику освіти. В решті частині свої позовні вимоги повністю підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_1 (діє на підставі довіреності від 06.04.2015р. за 158/0643/09) позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у запереченні проти позовних вимог від 13.05.2015року, а також згідно усних пояснень, наданих в судових засіданнях. Зокрема, зазначив, що згідно даних трудової книжки та відповідно до вимог діючого пенсійного законодавства стаж позивача, який дає право на пенсію за вислугу років складає 12 років 11 місяців 15 днів, оскільки до спеціального стажу не зараховуються періоди роботи позивача не за основним місцем роботи, а саме, по сумісництву на посаді вчителя хімії з 01.01.1989року по 01.01.1994року, та по сумісництву на посаді вчителя біології з 01.09.1994року по 01.09.1995року. Що стосується не зарахування до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, період роботи в колгоспі «Комінтерн» на посаді завідуючої профілакторієм з 01.03.1986року по 28.08.1995року, то з посиланням на додаток №1 до наказу Міністерства соціального забезпечення УРСР від 31.12.1956р. та на Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров*я та соціального захисту і посад, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993року за №909, зазначив, що даними нормативними документами профілакторій не визначено як медичний заклад чи установа, а посада завідуючої профілакторієм не включена у список посад, зайняття яких дає право на пенсію за вислугу років. Також вважає безпідставним та документально непідтвердженими доводи позивача про обладнання профілакторію усім необхідним для огляду та лікування працівників колгоспу, а також факт виконання позивачем щоденного огляду працівників тваринницьких ферм, амбулаторного та фізіотерапевтичного лікування працівників колгоспу.

Зважаючи на змінені позивачем позовні вимоги, суд, відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, розглядає справу за позовною вимогою про визнання протиправним та нечинним рішення Управління Пенсійного Фонду України у Чернівецькому районі від 30.03.2015року про відмову в призначені пенсії за вислугу років за відсутності необхідного спеціального стажу 25 років, та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Чернівецькому районі зарахувати період роботи в колгоспі «Комінтерн» на посаді завідуючої профілакторієм з 01.03.1986року по 28.08.1995року в спеціальний стаж, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

З матеріалів справи, поданих пояснень сторін та показів свідків вбачається наступне:

Сім*яниста В.В. закінчила Могилів-Подільське медичне училище та має диплом з відзнакою ДТ №806885 від 04.07.1983р. по спеціальності медична сестра (а.с.10).

01.08.1983року була прийнята на посаду палатної медичної сестри нефрологічного відділення Вінницької обласної дитячої лікарні, де працювала до 15.03.1984 року; з 14.04.1984р. по 14.02.1986 р. працювала на посаді медичної сестри терапевтичного відділення Ладижинської міськлікарні; з 01.03.1986р. по 28.08.1995р. працювала на посаді завідуючої профілакторію колгоспу «Комінтерн», який було реорганізовано у КСП «Краса Поділля»; з 01.09.1995р. по даний час позивач працює в Саїнській неповній середній школі.

Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивача, за час перебування на посаді завідуючої медичним профілакторієм і будучи єдиним працівником медичного профілакторію колгоспу «Комінтерн», Сім*яниста В.В. як медичний працівник (медсестра) виконувала: щоденний обхід працівників тваринницьких ферм та періодичний медичний огляд працівників, амбулаторне лікування працівників ферм, проводила масаж та фізіотерапевтичне лікування працівників колгоспу за призначенням лікаря, асистувала зубному лікарю, проводила медичний огляд шоферів перед випуском на лінію, медичні огляди працівників колгоспу, забезпечувала жителів села першою медичною допомогою при травмах і раптових захворюваннях, слідкувала за дотриманням санітарних умов в колгоспній столовій, тощо. Також зазначає, що медичний профілакторій був обладнаний усім необхідним для огляду та лікування працівників колгоспу, зокрема, був обладнаний фізіотерапевтичний кабінет апаратами: лампа «Солюкс», лампа УВЧ, електрофорез; обладнаний зубний кабінет, куток невідкладної медичної допомоги.

Дані пояснення позивача підтвердилися також показами свідків, зокрема:

Свідок ОСОБА_3, яка працювала зоотехніком в колгоспі «Комінтерн» 1982-1993років, показала, що позивач дійсно виконувала функції медичної сестри проводила фізіотерапевтичні процедури, двічі на тиждень асистувала стоматологу, який приїжджав з районної лікарні.

Свідок ОСОБА_4, який працював шофером у колгоспі «Комінтерн», показав, що медичний профілакторій був обладнаний зубним кабінетом, позивач асистувала зубному лікарю, проводила медичний огляд шоферів перед випуском на лінію, підписувала шляхові листи, проводила фізіотерапевтичні процедури.

ОСОБА_5, який працював заступником голови колгоспу, показав, що при колгоспі з 1986року був створений медичний профілакторій, який був обладнаний фізіотерапевтичним та зубним кабінетами, кутком невідкладної медичної допомоги. Завідуючою профілакторії була призначена Сім*яниста В.В., яка надавала медичні послуги не тільки працівникам ферм, тракторному та автопарку, а й будівельникам, школярам та іншим жителям села, проводила фізіотерапевтичні процедури, масаж, за призначенням лікаря давала ліки та виконувала інші медичні процедури. Також свідок ОСОБА_5 подав суду до огляду завірену ксерокопію з газети «Наддністрянська правда» від 01.01.1988року, зі змісту статті в якій вбачається, що медична сестра Сім*яниста В.В. працює на посаді завідуючої профілакторієм на фермі колгоспу «Комінтерн», який обладнаний різноманітною апаратурою, і доярки мають можливість не тільки систематично одержувати кваліфіковану консультацію, а й підлікуватись. Дана копія витягу з газети долучена до матеріалів справи.

Відповідно до архівної виписки №12/01-17 від 20.03.2015р. з протоколу №2 засідання правління колгоспу «Комінтерн» с.Саїнка від 01.03.1986року Сім*яниста В.В. була зачислена в члени колгоспу завідуюча мед. профілакторієм на фермі. Відповідно до архівної виписки №100 від 23.03.2015року за період з 1986 по 1995роки в колгоспі «Комінтерн» їй нараховувалась заробітна плата. Відповідно до виписки №13/01-17 від 20.03.1015року з протоколу №3 засідання правління КСП «Краса Поділля», в яке був реорганізований колгосп «Комінтерн» від 16.04.1995р. позивача було звільнено у зв*язку з переходом на іншу роботу.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, покази свідків, оцінивши подані сторонами докази на відповідність матеріалам та обставинам справи, вважає, що позов слід задоволити з огляду на наступне:

Рішенням комісії по розгляду спірних питань, пов*язаних з призначенням та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення при управлінні Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі від 30.03.2015р. відмовлено Сім*янистій В.В. у призначенні пенсії за вислугу років за відсутності необхідного спеціального стажу 25 років, зокрема, до вислуги років не зараховано період роботи позивача в колгоспному профілакторії - 8 років 6 місяців 27 днів з 01.03.1986 року по 28.08.1995 року.

При прийнятті вказаного рішення управління Пенсійного фонду України в Чернівецькому районі, з посиланням на Перелік закладів охорони здоров*я, затверджених наказом Міністерства охорони здоров*я України від 28.10.2002року №385, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.11.2002року за №892/7180, зазначило, що правом виходу на пенсію користуються медичні працівники санаторіївпрофілакторіїв, а профілакторіїв правом не користуються, відтак, встановивши, що спеціальний стаж Сім*янистої В.В. становить 21 рік 06 місяців 04 дні, відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Датою набрання чинності нормативно-правовим актом є дата, з якої його виконання є обовязковим для субєктів правовідносин, діяльність яких він регулює, а відносини, що змінюються цим нормативно-правовим актом, змінюються із зазначеної в ньому дати.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативно-правових актів має загальний характер і є загальним принципом права, відтак, на думку суду, дія наказу Міністерства охорони здоров*я України від 28.10.2002року №385, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.11.2002року за №892/7180, яким затверджено Перелік закладів охорони здоров*я, не може поширюватись на правовідносини, що існували або виникли до набрання ним чинності, зокрема, при визначенні права позивача на пенсію за вислугою років у період з 01.03.1986 року по 28.08.1995 року, а тому прийняття рішення відповідачем на підставі нормативно-правового акта, який не був чинним у період існування спірних правовідносин вважається судом таким, що прийнятим з порушенням закону.

Що стосується можливості зарахування до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років в період перебування позивача на посаді завідуючої профілакторієм при колгоспі «Комінтерн» з 01.03.1986 року по 28.08.1995 року, то судом встановлено наступне:

Відповідно до ст.62 Закону України „Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, де зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 цього Порядку, у тих випадках, коли відсутня трудова книжка, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 18 даного порядку визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 вказаного Порядку, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У зазначених довідках має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Копією трудової книжки на імя Сім*янистої В.В. (оригінал якої оглянуто в судовому засіданні) підтверджується, що така з 01.03.1986 р. по 28.08.1995р. працювала на посаді завідуючої профілакторієм колгоспу «Комінтерн». Даний факт також стверджується копіями архівних довідок №12/01-17 та №13/01-17 від 20.03.2015року, від 23.03.2015р. №100, виданих на її ім*я, в яких, зокрема, зазначена помісячна сума заробітної плати з 19786 р. по 1992, 1995роки (протягом 1993-1995 років позивачка перебувала в декретній відпустці).

Відповідно до вимог п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров*я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015року - не менше 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі-Перелік). Згідно пункту 2 зазначеного Переліку до закладів охорони здоров'я, які дають право на пенсію за вислугу років віднесені лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри. До посад, які передбачені зазначеним Переліком, віднесено лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад). Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров*я України від 23 жовтня 1991 року № 146 «Про атестацію середніх медичних працівників», до середнього медичного персоналу належать посади медичних працівників, робота на яких вимагає від фахівця наявності спеціальної медичної освіти (відповідний перелік визначено наказом Міністерства охорони здоров*я України від 25 грудня 1992 року № 195 «Про затвердження Переліку вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною і фармацевтичною діяльністю»). Посада медичної сестри належить до посад, віднесених до середнього медичного персоналу, оскільки вимагає від фахівця наявності спеціальної медичної освіти. Пунктом 2 примітки до Переліку передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ. Згідно з п. 3 примітки вищевказаного Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років та виплати грошової допомоги.

Згідно додатку №1 до наказу по Міністерству соціального забезпечення УРСР від 31.12.1959року №135 Перелік установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, в розділі ІІ «Лікарі та інші медичні працівники», пункті 1) «Лікувально-профілактичні установи, установи охорони материнства і дитинства, санітарно-профілактичні установи», визначено перелік лікарняних установ, серед яких, зокрема, визначено, амбулаторно-поліклінічні установи всіх типів і найменувань (поліклініки, амбулаторії, диспансери всіх профілів, заклади швидкої медичної допомоги і переливання крові, медсанчастини, здоровпункти, медичні кабінети і пункти, фельдшерські і фельдшерсько-акушерські пункти, медичні лабораторії та інші). До посад, які передбачені зазначеним Переліком, віднесено, зокрема, медичних сестер всі незалежно від найменувань посади. Пунктом 2 примітки до Переліку передбачено, що робота за спеціальністю в установах, організаціях і посадах, передбачених даним переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності установ і організацій.

З матеріалів справи та показів свідків судом встановлено, що в період трудової діяльності позивача з 01.03.1986р. по 28.08.1995р. був пов*язаний з наданням медичної допомоги та виконанням функцій медичної сестри на посаді завідуючої профілакторієм колгоспу «Комінтерн», що, в свою чергу, надає позивачу право на пенсію за вислугу років.

Спеціальний стаж роботи позивачки у вказаний період підтверджується записом в трудовій книжці, архівними довідками та показами свідків, згідно яких Сім*яниста В.В. працювала за своєю спеціальністю «медична сестра»: проводила фізіотерапевтичні процедури, проводила передрейсові огляди, надавала невідкладну медичну допомогу хворим при гострих захворюваннях чи травмах, виконувала лікувальні маніпуляції, проводила медичні обстеження та надавала медичну допомогу не тільки працівникам колгоспу, а і жителям села Саїнка, асистувала зубному лікарю, тощо.

Також позивачем долучено до матеріалів справи наказ Міністерства охорони здоров*я СРСР №621 від 01.06.1984року «Про затвердження положення про медичний профілакторій», згідно якого медичний профілакторій це спеціально облаштоване приміщення, яке надається колгоспами з метою максимального наближення фізіотерапевтичної медичної допомоги дояркам, тваринникам і механізаторам сільського господарства. Медичні профілакторії організовується в складі центральних районних лікарень, районних лікарень, дільничних лікарень, амбулаторій або фельдшерсько-акушерських пунктів, залежно від особливостей місцевості. Відповідальність за діяльність медичних профілакторіїв несуть головні лікарі установ (завідуючі фельдшерсько-акушерськими пунктами), в складі яких вони організовуються. Заклади охорони здоров*я призначають на посади медичних сестер медичного профілакторію осіб, які мають середню медичну освіту (фельдшера, акушера, медичної сестри) , які пройшли спеціальну підготовку.

Як вбачається з пояснень позивача, перед призначенням її на посаду зав профілакторієм, вона проходила навчання по фізіотерапії в Могилів-Подільській районній лікарні, за схемою, розробленою Могилів-Подільською районною лікарнею подавала звіти про роботу у вказану лікарню. Однак, доказів, які б підтверджували факт створення профілакторію в складі лікарні чи іншого акушерсько-фельдшерського пункту, на її звернення не надано ні Могилів-Подільською лікарнею, ні архівом.

При цьому суд вважає, що вимога відповідача в наданні позивачем підтвердження, що медичний профілакторій створювався в складі лікарняної установи закладу охорони здоров*я, є безпідставною, оскільки згідно пунктів 2 приміток до Переліків закладів, установ, організацій і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, як затвердженого наказом по Міністерству соціального забезпечення УРСР від 31.12.1959року №135, так і затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Покликання відповідача на ту обставину, що в переліку закладів охорони здоров»я передбачені санаторії-профілакторії, а не передбачені профілакторії не заслуговує на увагу, оскільки Сім*яниста В.В. працювала в профілакторії медичною сестрою. За відсутності будь-яких правовстановлюючих документів, на підставі яких створювався профілакторій при колгоспі «Комінтерн», суд не має можливості чітко встановити до якої категорії лікувальних закладів належить профілакторій, однак, в розумінні правовідносин, які розглядаються в суді, вважає, що профілакторій є медичним закладом і входить в перелік установ, організацій чи закладів, робота в яких дає право на пенсію.

Беручи до уваги те, що позивач протягом 1986-1995років працювала на посаді завпрофілакторієм за спеціальністю медична сестра, суд прийшов до висновку, що період роботи позивача з 01.03.1986 р. по 28.08.1995р. на посаді завідуючої медичним профілакторієм колгоспу «Комінтерн» слід враховувати при визначенні спеціального стажу Сім*янистій В.В. для призначення їй пенсії за вислугу років.

Окрім того, при прийнятті рішення суд виходив з принципу верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, встановленого ст.8 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Сім*янистої ОСОБА_2 задоволити.

Визнати протиправним та нечинним рішення Управлінні Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі від 30 березня 2015р. про відмову у призначенні Сім*янистій ОСОБА_2 пенсії за вислугу років за відсутності необхідного спеціального стажу 25 років.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Чернівецькому районі зарахувати період роботи Сім*янистої ОСОБА_2 на посаді завідуючою профілакторієм колгоспу «Комінтерн» з 01.03.1986 року по 28.08.1995року до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Присудити з Державного бюджету України на користь позивача 73 /сімдесят три/ гривні 08 копійок понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст.186 КАС України апеляційна скарга на постанову подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Чернівецький районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня отриманні копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 21.05.2015року.

Суддя Чернівецького районного суду

Вінницької області ОСОБА_6