Справа № 0424/3060/2012
Суддя: Янжула О. С.
Дата ухвалення: 2013-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2013 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі

головуючого: судді Янжули О.С.

при секретарі Івановій О.А.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганець, третя особа Публічне акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганець про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він працював у Відкритому акціонерному товаристві «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат»на шахті № 8 газоелектрозварювальником.

04 грудня 1998 року, в робочий час, він отримав на виробництві травму.

За фактом виробничої травми підприємством було проведено розслідування нещасного випадку на виробництві, за результатами якого був складений акт №32/2 про нещасний випадок по формі Н-1, повязаний з виробництвом.

Остаточний діагноз, згідно медичних висновків - травматична ампутація нігтевої фаланги другого пальця лівої руки.

На медико-соціальну експертну комісію він не направлявся, інвалідність чи ступінь втраченої ним працездатності не визначалися.

У травні 2011 року він звернувся до виконавчої дирекції фонду соціального страхування з приводу направлення його на МСЕК та призначення страхових виплат.

Ним було надано оригінал акту про нещасний випадок на виробництві №32/2 по формі Н-1 та інші необхідні документи.

30 травня 2011 року відділенням виконавчої дирекції ФССНВУ в м. Марганці йому було відмовлено у задоволенні заяви з посиланням на те, що нещасний випадок з ним стався у грудні 1998 року. Під час складання акту по формі Н-1 представник Фонду не брав участі через те, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Україні було створено 01.04.2001 року.

Просить суд Визнати дії відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганець щодо видачі йому направлення на МСЕК для визначення ступеню втрати працездатності неправомірними.

Зобовязати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганець надати ОСОБА_1 направлення на МСЕК для визначення ступеню втрати працездатності в звязку з отриманою 04 грудня 1998 року травмою на виробництві та за наслідками проведеної медико-соціальної експертизи вирішити питання про відшкодування шкоди, медичної і соціальної реабілітації.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила суду, що позовні вимоги не визнає, вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими оскільки органами якими видаються направлення на МСЕК є лікувально-профілактичні заклади, роботодавець чи профспілковий орган підприємства, просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи позов не визнала, просила суд в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

він працював у Відкритому акціонерному товаристві «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат»на шахті № 8 газоелектрозварювальником.

04 грудня 1998 року, в робочий час, він отримав на виробництві травму.

За фактом виробничої травми підприємством було проведено розслідування нещасного випадку на виробництві, за результатами якого був складений акт №32/2 про нещасний випадок по формі Н-1, повязаний з виробництвом.

Остаточний діагноз, згідно медичних висновків - травматична ампутація нігтевої фаланги другого пальця лівої руки.

На медико-соціальну експертну комісію він не направлявся, інвалідність чи ступінь втраченої ним працездатності не визначалися.

У травні 2011 року він звернувся до виконавчої дирекції фонду соціального страхування з приводу направлення його на МСЕК та призначення страхових виплат.

Ним було надано оригінал акту про нещасний випадок на виробництві №32/2 по формі Н-1 та інші необхідні документи.

30 травня 2011 року відділенням виконавчої дирекції ФССНВУ в м. Марганці йому було відмовлено у задоволенні заяви з посиланням на те, що нещасний випадок з ним стався у грудні 1998 року. Під час складання акту по формі Н-1 представник Фонду не брав участі через те, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Україні було створено 01.04.2001 року.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»( далі Закон України №1105-ХІV) визначено, що відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право н зазначені страхові виплати і соціальні послуги.

Відповідно до ст. 2 Закону України №1105-ХІV особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Статтями 440, 456 ЦК 1960 р., Правилами відшкодування підприємствами, установами, організаціями шкоди, заподіяної робітникам і службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з їх роботою, затвердженими постановок: Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати і Президії ВЦРПС від 22 грудня 1961 р. N 483/25 (із змінами та доповненнями) які діяли на час отримання позивачем травми на виробництві, передбачено, що відповідальність підприємства установи, організації за шкоду, заподіяну робітникам та службовцям, настає у разі, якщо каліцтво або інше ушкодження здоров'я робітника чи службовця мало місце з вини підприємства, установи, організації. Аналогічне правило було закріплене і в пізніше прийнятих редакціях Правил відшкодування шкоди.

Пункт 11 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317:

ступінь втрати професійної працездатності працівників (у відсотках), ушкодження здоров'я яких пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків, та потреба у медичній соціальній допомозі визначаються на підставі направлення лікувально-профілактичного закладу, роботодавця або уповноваженого ним органу чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, суду чи прокуратури. Огляд потерпілого проводиться комісією за участю представника Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами та висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології або його відділення) про професійний характер захворювання.

На підприємстві позивач не працює з 26 лютого 2010 року. В звязку з припиненням трудових відносин, підстав для направлення роботодавцем його на МСЕК не має.

Лікувально-профілактичний заклад йому також направлення на МСЕК не надає з посиланням на відсутність підстав для цього.

Відділення виконавчої дирекції ФССНВУ в м. Марганці, який є уповноваженим органом, виконувати покладені на нього обовязки не виконав належним чином.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 2,4,6,8,9,19,69,94,102,104,159,160,163 КАС України,- суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганець, третя особа Публічне акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганець щодо видачі ОСОБА_1 направлення на МСЕК для визначення ступеню втрати працездатності неправомірними.

Зобовязати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганець надати ОСОБА_1 направлення на МСЕК для визначення ступеню втрати працездатності в звязку з отриманою 04 грудня 1998 року травмою на виробництві та за наслідками проведеної медико-соціальної експертизи вирішити питання про відшкодування шкоди, медичної і соціальної реабілітації.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 8,50 гривні.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,яка її подає,до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу,а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку,передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу,було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді,то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: О. С. Янжула