Справа № 135/416/15-а
Суддя: Патраманський І. О.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/416/15-а
Провадження у справі № 2-а/135/16/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2015 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді Патраманського І.О.,

за участі секретаря судового засідання Марченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницькій області про визнання неправомірними рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати розпорядження Управління Пенсійного фонду України у місті Ладижин Вінницької області № 4 від 06.02.2015 року щодо відмови їй в зарахуванні до пільгового стажу при призначенні пенсії за віком, період роботи за списком № 2 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, професій, робіт, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», з 01.07.1996 року по 31.12.1999 року старшим мікробіологом на підприємствах АТ НБЦ «Ензифарм» та ВАТ ХК «Ензим» протиправним.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Ладижин Вінницької області зарахувати їй стаж роботи з 01.07.1996 року по 31.12.1999 року старшим мікробіологом, що віднесено до розділу ХXIII, підрозділу 2250500б-23619 списку № 2 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, професій, робіт, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» до пільгового стажу робіт, що дає їй право на пільгове пенсійне забезпечення.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Ладижин Вінницької області призначити, нарахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до розділу ХХІІІ, підрозділу 2250500б-23619 списку № 2 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, професій, робіт, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» з 10.11.2014 року. А також судові витрати по справі покласти на відповідача.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10.11.2014 року вона звернулася до УПФ України у місті Ладижин Вінницької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки працювала на роботах із шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день, що віднесено до списку № 2. Однак, згідно розпорядження УПФ України у місті Ладижин № 4 від 06.02.2015 року їй відмовлено у призначенні пенсії. Вважає відмову УПФ України у місті Ладижин Вінницької області в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною. На території міста Ладижин, що віднесено до зони посиленого радіологічного контролю вона проживає з 1988 року по даний час, що становить загальний термін проживання 27 років. Статус особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 4 дає їй право на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на пять років, тобто за нею залишається право на призначення пенсії за віком у 50 років. Згідно відомостей її трудової книжки, у період часу з 10.09.1988 року по 01.01.1995 року вона працювала мікробіологом в центральній дослідницькій лабораторії на Ладижинському заводі ферментних препаратів, що передбачено Списком № 2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року. З 01.01.1995 року у звязку з реорганізацією Ладижинського виробничого обєднання «Ензим» переведена в створене відкрите АТ «Ензифарм» та з 03.01.1955 року прийнята мікробіологом науково-дослідного відділу біотехнології. З 01.08.1995 року переведена інженером мікробіологом науково дослідного інституту відділу біотехнологій. З 01.07.1996 року переведена старшим мікробіологом на цьому ж підприємстві. З 31.03.1997 року звільнена з роботи по переведенню в АТ ХК «Ензим». З 01.04.1997 року прийнята по переводу старшим мікробіологом в цех готових лікарських засобів. З 01.01.1998 року у звязку із реорганізацією переведена в Державне підприємство «Ензим». 14.11.2001 року звільнена по скороченню штату. 17.07.2003 року прийнята лаборантом хімічного аналізу 4 розряду в цех ТВП. 30.11.2004 року звільнена по переводу на дочірнє підприємство «Ензим». 01.12.2004 року прийнята лаборантом в дослідницький цех № 1. 01.01.2006 року переведена мікробіологом на цьому ж підприємстві. 01.02.2008 року в звязку із зміною структури підприємства переведена мікробіологом в цех мікробіологічного синтезу.12.10.2012 року переведена провідним мікробіологом в лабораторію поточного контролю, де працює по даний час. Робота мікробіолога та старшого мікробіолога за весь період її роботи відносилась до списку № 2 професій та робіт, що дає право виходу на пенсію по пільгам. Періоди роботи з 10.09.1988 року по 31.12.1994 рік на Ладижинському заводі ферментних препаратів в центральній науково-дослідній лабораторії у якості мікробіолога 6 років 3 місяці 22 дні; 01.01.1995 року по 31.07.1995 рік в АТ НБЦ «Ензифарм» у якості мікробіолога 6 місяців 29 днів; УПФУ у місті Ладижин їй зараховано до пільгового стажу професій і робіт, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Проте період роботи з 01.07.1996 року по 31.03.1997 року в АТ НБЦ «Ензифарм» у якості старшого мікробіолога (9 місяців); з 01.04.1997 року по 31.12.1999 року у ВАТ-ХК «Ензим» в цеху готових лікарських засобів у якості старшого мікробіолога (2 роки 9 місяців).

Враховуючи зазначене її загальний трудовий стаж становить більше 20 років, а трудовий стаж в шкідливих і важких умовах праці, що віднесено до списків № 2 професій і робіт становить 17 років 4 місяці.

УПФУ у місті Ладижин не може їй зарахувати до пільгового стажу професій і робіт, що дає право на пенсію на пільгових умовах, оскільки посада старший мікробіолог за словами спеціалістів не віднесена до списків виробництв, професій і робіт, посад і показників згідно діючого на той час нормативно-правового акту, зокрема постанова КМУ від 11.03.1994 року № 162.

Таку відмову вважає безпідставною, оскільки згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року, розділу ХХІІІ, підрозділу 2250500б-23619, робота мікробіолога та старшого мікробіолога віднесено до списку № 2 професій і робіт, що дає право виходу на пенсію по пільгам.

Тому враховуючи вимоги п. б ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вважає, що має право виходу на пенсію за віком в 50 років.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Позивач направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області у судове засідання не зявився, надіславши заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. А також відповідач у визначений строк надав суду свої заперечення, у яких позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, мотивуючи це тим, що у ОСОБА_2 немає необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за віком, із зниженням пенсійного віку на 5 років, а тому відсутні підстави для її призначення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибулим не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких підстав, суд вважає, що справу можна розглянути в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах доказів, без фіксування судового засідання (частина 1 статті 41 КАС України).

З'ясувавши позиції сторін, дослідивши докази та давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років б місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

У статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, ще основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом третім Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає праве на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005, передбачено, що при визначенні права на пенсію на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народилася 23 жовтня 1964 року, тобто 50 років вона досягла 23 жовтня 2014 року.

Згідно з записами в трудовій книжці, виданій ОСОБА_2 10 серпня 1988 року позивачка у період часу з 10.09.1988 року по 31.12.1994 року працювала мікробіологом в центральній дослідницькій лабораторії на Ладижинському заводі ферментних препаратів; з 01.01.1995 року по 31.07.1995 рік в АТ НБЦ «Ензифарм» у якості мікробіолога; з 01.07.1996 року по 31.03.1997 року в АТ НБЦ «Ензифарм» у якості старшого мікробіолога; з 01.04.1997 року по 31.12.1999 року у ВАТ-ХК «Ензим» в цеху готових лікарських засобів у якості старшого мікробіолога.

Період роботи позивача з 01.07.1996 року по 31.03.1997 року в АТ НБЦ «Ензифарм» у якості старшого мікробіолога (9 місяців) та з 01.04.1997 року по 31.12.1999 року у ВАТ-ХК «Ензим» в цеху готових лікарських засобів у якості старшого мікробіолога (2 роки 9 місяців), є періодом роботи, що передбачений Списком № 2, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року, розділу ХХІІІ, підрозділу 2250500б-23619.

Згідно сі. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», він як потерпілий від Чорнобильської катастрофи має право на зниження пенсійного віку на 5 років. Згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців па зазначених роботах.

Тобто, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які відпрацювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 (жінки не менше 10 років), вік виходу на пенсію зменшується додатково па один рік. понад передбачений ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ст. 13 п. "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-XII) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 призначаються за результатами атестації робочих місць. Починаючи з 22.08.1992 є обов'язковою атестація робочих місць.

Згідно з п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до змісту наказу Міністерства праці та соціальної політики України „Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" № 383 від 18 листопада 2005 року, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Якщо атестацію робочих місць проведено до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до пільгового стажу зараховується п'ятирічний період роботи, що передує даті видання наказу про атестацію, а також період впродовж 5 років після вперше проведеної атестації. Якщо атестація вперше проведена після 21.08.1997 в разі підтвердження зазначеного права до пільгового стажу зараховується п'ятирічний період, що передує даті видання наказу про її результати.

Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилась чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997 право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період робіт із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно.

Відповідно до вимог ст. 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 20 зазначеного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Посилання відповідача, на відсутність даних про атестацію робочих місць, суд вважає безпідставними, оскільки законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому неналежне та несвоєчасне проведення атестації не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсій за віком.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною в ухвалі від 22.06.2011 в справі № 6-57227св10.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до пунктів 1,2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводить на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть сприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхні нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу несприятливих умовах.

Частиною 2 пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Отже, суд дійшов висновку щодо зарахування позивачу періоду роботи з 01.07.1996 року по 31.12.1999 року на посаді старшого мікробіолога до стажу, що дає право на пільгову пенсію та визнання неправомірним рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку №2, а відтак є всі підстави для задоволення адміністративного позову, оскільки позивач, маючи вік 50 років та загальний стаж роботи не менше 20 років, пропрацював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад більше 17 років 4 місяців.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач у справі при відмові позивачеві у призначенні пільгової пенсії та у зарахуванні до пільгового стажу, який дає право пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2 за період роботи з 01.07.1996 року по 31.03.1997 року на посаді старшого мікробіолога в АТ НБЦ "Ензимфарм" та з 01.04.1997 року по 31.12.1999 року на посаді старшого мікробіолога у ВАТ ХК "Ензим" - діяв протиправно, порушуючи права та законні інтереси позивача у справі.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У відповідності до наведених вимог, відповідач як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним рішення, про оскарження якого заявлено позов.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати із Державного бюджету України. Квитанцією від 29 березня 2015 року документально підтверджено судові витрати здійснені позивачем в розмірі 73,08 грн, а тому вони підлягають стягненню з Державного бюджету України.

На підстав п. «б» ст. 13, ст 62, 83, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати розпорядження Управління Пенсійного фонду України у місті Ладижин Вінницької області № 4 від 06.02.2015 року щодо відмови ОСОБА_2 в зарахуванні до пільгового стажу при призначенні пенсії за віком, період роботи за списком № 2 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, професій, робіт, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», з 01.07.1996 року по 31.12.1999 року старшим мікробіологом на підприємствах АТ НБЦ «Ензифарм» та ВАТ ХК «Ензим» протиправним.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Ладижин Вінницької області зарахувати ОСОБА_2 стаж роботи з 01.07.1996 року по 31.12.1999 року старшим мікробіологом, що віднесено до розділу ХXIII, підрозділу 2250500б-23619 списку № 2 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, професій, робіт, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» до пільгового стажу робіт, що дає їй право на пільгове пенсійне забезпечення.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Ладижин Вінницької області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до розділу ХХІІІ, підрозділу 2250500б-23619 списку № 2 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, професій, робіт, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» з 10.11.2014 року.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 73,08 (сімдесят три гривні 08 коп.) судових витрат.

Допустити до негайного виконання постанову в межах стягнення присуджених виплат пенсії за один місяць.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ладижинський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: