Справа № 591/1329/15-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 р.Справа № 591/1329/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.05.2015р. по справі № 591/1329/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій неправомірними, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив суд: визнати неправомірними дії відповідача щодо зміни його грошового забезпечення та належного порядку перерахунку пенсії; зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 01.05.2011 року у строгій відповідності з грошовим забезпеченням, встановленим Міністерством оборони України і виплатити створену заборгованість (матеріальну шкоду).

Обґрунтовуючи вимоги заявленого позову позивач зазначив, що Головним управлінням пенсійного фонду України в Сумській області було проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2013 року по справі № 1805/2а-306/12 з черговим порушенням правил перерахунку пенсій, установлених пенсійним законодавством України. Вказує, що при переході виплати військових пенсій до пенсійного фонду з 01.01.2007 року йому була нарахована пенсія у строгій відповідності до його грошового забезпечення, визначеного Міністерством оборони. Рішенням Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2013 року зобов'язано відповідача здійснити перерахунок всієї пенсії, а не змінити тільки розмір посадового окладу. Порядок визначення нового розміру грошового забезпечення (розміри відсотків і максимальний розмір пенсії у відсотках) судом не змінювався, а було змінено тільки розмір посадового окладу, від якого залежать всі надбавки до грошового забезпечення. Натомість, при перерахунку пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області самовільно зменшено розмір його грошового забезпечення.

Постановою Зарічного районного суду від 20.05.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зміну грошового забезпечення та належного порядку перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до грошового забезпечення, встановленого Міністерством оборони України починаючи з 10 лютого 2015 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, позивач просить постанову Зарічного районного суду від 20.05.2015 року скасувати в частині встановлення нового строку для перерахунку пенсії та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, зокрема, посилається на порушення судом першої інстанції приписів ст.ст. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 1-2,2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ст.ст. 6, 15, 16 Закону України "про засади запобігання та протидії дискримінації в України, що призвело до неправильного вирішення справи в оскаржуваній частині, а також на доводи та обставини викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, також подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Зарічного районного суду від 20.05.2015 року скасувати та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції приписів ст.ст. 11, 105, 157, 159, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, Наказу Міністра оборони України № 814 від 27.11.2013 року "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України", що призвело до неправильного вирішення справи, а також на доводи та обставини викладені в апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга відповідача - задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1, отримує пенсію в Головному управління пенсійного фонду України в Сумській області.

10.02.2015 року ОСОБА_1 отримав з Головного управління пенсійного фонду в Сумській області повідомлення про розмір пенсії (а.с.6).

18.02.2015 року ОСОБА_1 отримав лист з Сумського обласного військового комісаріату, з якого вбачається, що з 01.11.2010 року премія виплачувалась в розмірі 55 % (наказ МОУ № 576 від 05.11.2010), з 01.01.2011 року по теперішній час премія виплачується в розмірі 90% у відповідності до наказі Міністра оборони України (а.с.7).

Відповідно до повідомлення ГУПФ в Сумській області ОСОБА_1 нараховується премія 146 грн., що складає 10 % від посадового окладу.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на перерахунок пенсії, з урахуванням розміру посадового окладу, визначеного наказом Міністра оборони України № 814 від 27.11.2013 року "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України" від 27.11.2013 року.

Таким чином, враховуючи дату отримання позивачем повідомлення про розмір пенсії (10.02.2015 року) суд першої інстанції дійшов висновку, що право позивача порушено, а відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, з урахуванням розміру посадового окладу, визначеного наказом № 814 від 27.11.2013 року, починаючи з 10.02.2015 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що оскаржуване рішення прийнято судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Колегія суддів зазначає, що підставою для звернення з даним адміністративним позовом слугувало неналежне, на думку позивача, виконання Головним управлінням Пенсійного фонду в Сумській області рішення суду, яке набрало законної сили, а саме: постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2013 року по справі № 1805/2а-306/12.

Матеріали справи свідчать, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2013 року було скасовано постанову Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2012 року (справа № 1805/2а-306/12) та частково задоволено позов ОСОБА_2, а саме: визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у перерахунку пенсії ОСОБА_2 у зв'язку зі збільшенням посадового окладу та збільшенням розміру премії за службу в ЗС України відповідним категоріям військовослужбовців та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перерахувати та виплатити пенсію позивачу, починаючи з 01 травня 2011 року (а.с. 4).

Таким чином, зазначеним судовим рішенням, відповідача зобов'язано здійснити перерахунок пенсії позивача у зв'язку зі збільшенням посадового окладу та збільшенням розміру премії, відповідно до наказу наказом Міністра оборони України № 377 від 28.07.2008 року, тобто питання щодо перерахунку пенсії позивача вже було вирішено.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Положеннями ст. 255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін. Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. За приписами ст. 257 КАС України примусове виконання судових рішень адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

На виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2013 року по справі № 1805/2а-306/12 Головним управлінням Пенсійного фонду України було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1, однак, вважаючи дії відповідача, під час здійснення перерахунку пенсії неправомірними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Отже, звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, позивачем фактично порушено питання, щодо здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі № 1805/2а-306/12, порядок якого встановлений в ст. 267 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що ст. 267 КАС України встановлює повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах з метою забезпечення їх повного, правильного і своєчасного виконання. Вказана стаття передбачає дві процесуальні форми контролю адміністративного суду за виконанням судових рішень в адміністративних справах, це судовий контроль за ініціативою суду, що ухвалив відповідне судове рішення та судовий контроль за ініціативою осіб, які беруть участь у справі, чи інших заінтересованих осіб. У силу принципу офіційності суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, у тому ж кількісному і, якщо це можливо, персональному складі має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, який програв справу і на якого покладено певні обов'язки, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Це може бути зроблено у тому ж самому судовому рішенні (у резолютивній частині) або в письмовій ухвалі.

Відповідно до ч. 9. ст. 267 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду. І лише у разі відповідності заяви вимогам, визначеним ст. 267 КАС України, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. При цьому у разі невідповідності заяви визначеним вимогам вона ухвалою суду, повертається заявнику.

Колегія суддів вважає за доцільне відмітити, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає загальні і спеціальні способи судового контролю. Загальні способи контролю мають усі суди, незалежно від спеціалізації, і вони полягають у розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність державних виконавців. Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст. 181 КАС. Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачені ст. 267 КАС, зокрема до них належать: зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення; накладання штрафу за невиконання судового рішення; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Також колегія суддів зазначає, що особа, яка бере участь у справі, може звернутися до суду із заявою про вирішення питання щодо судового контролю за виконанням судового рішення в будь-який час після проголошення постанови. Така заява (клопотання) передається судді, який розглядав справу і розглядається в межах того самого провадження. Нова адміністративна справа не оформлюється. У цьому випадку строк для надання звіту встановлюється ухвалою суду. Цією ухвалою може одночасно призначатися судове засідання для розгляду звіту суб'єкта владних повноважень.

Тобто, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вказаного рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2013 року, порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звернутись до суду в порядку статті 267 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача в рамках справи, де його права були поновленні, а не пред'являти новий адміністративний позов.

Враховуючи наведене, позивачем обрано невірний спосіб захисту порушених (на його думку) прав, свобод та інтересів, оскільки у випадку незгоди з діями суб'єктів владних повноважень при виконанні рішення суду, що набрало законної сили, чинне законодавство наділяє особу правом звернення до суду у порядку визначеному статтями 181, 267 КАС України та Законом України "Про виконавче провадження".

Суд першої інстанції на вказану обставину увагу не звернув та вирішив спір як новий незважаючи на те, що позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії на підставі наказу Міністра оборони України № 814 від 27.11.2013 року позивачем заявлено не було, а тому суд першої інстанції, в порушення ч. 2 ст. 11 КАС України, безпідставно та необґрунтовано вийшов за межі заявлених позовних вимог, при цьому фактично не поновивши порушене, на думку позивача, право на отримання пенсії у належному розмірі, починаючи з 01.05.2011 року, оскільки правомірність здійснення відповідного перерахунку пенсії судом не досліджувалась.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що провадження в даній справі слід закрити.

Відповідно до вимог ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права з дотриманням процесуальних норм, та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи.

Колегія суддів зазначає, що постанова Зарічного районного суду від 20.05.2015 року не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Таким чином, встановивши фактичні обставини справи та проаналізувавши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що постанова Зарічного районного суду від 20.05.2015 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Роз'яснити ОСОБА_1, що вимоги заявлені ним в позовній заяві, підлягають вирішенню в порядку встановленому статтею 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області задовольнити.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.05.2015р. по справі № 591/1329/15-а - скасувати.

Провадження у справі № 591/1329/15-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії закрити.

Роз'яснити позивачу, що вимоги заявлені ним в позовній заяві, підлягають вирішенню в порядку встановленому статтею 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 24.06.2015 р.