Справа № 347/293/13-а
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Справа № 876/7022/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Кутської селищної ради на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кутської селищної ради про визнання рішення нечинним,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2010 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кутської селищної ради, в якому просить визнати нечинним рішення позачергової двадцять третьої сесії пятого демократичного скликання відповідача від 29.01.2010 року «Про розгляд протесту прокурора на рішення сесії селищної ради про передачу земельних ділянок власність».

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2013 року позов задоволено. Визнано нечинним рішення позачергової двадцять третьої сесії п'ятого демократичного скликання Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області від 29 січня 2010 року «Про розгляд протесту прокурора на рішення сесії селищної ради про передачу земельних ділянок у власність».

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що земельна ділянка, яку бажає приватизувати ОСОБА_1 у встановленому порядку не є прибудинковою територією багатоквартирного житлового будинку, а є суміжною земельною ділянкою.

Суд першої інстанції посилається на рішення Конституційного суд України № 1-9/2009 від 16.04.2009 р. та зазначає, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, які пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її неправомірною, прийнятою з неповним з'ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, Кутська селищна рада оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2013 року та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що згідно генерального плану смт. Кути земельна ділянка, яку бажає приватизувати ОСОБА_1 є землями житлової та громадської забудови. На генеральному плані зазначено, що ділянка під номером 72 має перепад висоти, проте її розташування відносно будинку не змінює її цільового призначення.

Також апелянт вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції на рішення Конституційного суду України № 1-9/2009 від 16.04.2009 р., оскільки органи місцевою самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини. пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Проте, в даному випадку не виникли правовідносини пов'язані з реалізацією суб'єктивних прав, оскільки даним рішення не передавалася земельна ділянку у власність, а надавався виключно дозвіл на розробку проекту землеустрою, який в свою чергу потребує отримання відповідних висновків та подальшого затвердження.

Апелянт звертає увагу на те, що позивачем при зверненні до відповідача не надано жодних графічних матеріалів, які б могли достовірно встановити місцезнаходження земельної ділянки, яку бажає приватизувати позивач, отже суд першої інстанції розглянув спір стосовно земельної ділянки без фактичного з'ясування її розташування.

Стверджує, що земельна ділянка, яку бажає приватизувати позивач, віднесена до земель житлової та громадської забудови, та на ній розміщено багатоквартирний будинок з господарськими будівлями та спорудами, який приватизований в порядку передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується свідоцтвами на право власності на житло. Таким чином, порядок використання земельних ділянок визначається співвласниками.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що рішенням 22-ої сесії 5-го демократичного скликання Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області від 26 листопада 2009 року «Про розгляд заяв і відношень» вирішено передати земельну ділянку, яка знаходиться нижче рівня будинку, що в АДРЕСА_1 позивачу ОСОБА_1 Пунктом 2 зазначеного рішення ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації для ведення особистого селянського господарства на вказаній земельній ділянці.

Вказаною земельною ділянкою, як було встановлено в суді першої інстанції, ОСОБА_1 користується тривалий час. Правомірність користування земельною ділянкою позивачем стверджується Договором на право тимчасового користування землею на умовах оренди під городництво № 38 від 06.11.1998 року, укладеним між Кутською селищною радою та ОСОБА_1, як землекористувачем, та план-схемою тимчасового землекористування. Тобто, земельна ділянка, якою користується ОСОБА_1, не є прибудинковою територією багатоквартирного житлового будинку, а є суміжною із нею земельною ділянкою.

На вказане рішення селищної ради прокурором Косівського району Івано-Франківської області внесено протест і позачерговою 23-ою сесією 5-го демократичного скликання Кутської селищної ради від 29 січня 2010 року «Про розгляд протесту прокурора на рішення сесії селищної ради про передачу земельних ділянок у власність» рішення Кутської селищної ради від 26.11.2009 р. про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації скасовано.

Відповідно до п.5 рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у справі №1-9/2009 рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду (ч.2 ст.144).

На прокуратуру України покладено нагляд за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержанням законів органами місцевого самоврядування. Закон України «Про прокуратуру» прийнятий до набуття чинності Конституцією України, є чинним у частині, що не суперечить Основному Закону України, і передбачає порядок зупинення рішень органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України. Цим законом установлено, що при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право опротестовувати акти виконавчих органів місцевих рад та вносити подання або протести на рішення місцевих рад залежно від характеру порушень. Протест прокурора приноситься до органу, який видав цей акт і зупиняє його дію, прокурору надається право звернутися із заявою до суду про визнання акта незаконним, і подача такої заяви зупиняє дію правового акта (частини перша, третя, четверта статті 21 Закону України «Про прокуратуру»).

У зв'язку з наведеним Конституційний Суд України дійшов висновку, що за змістом частини 2 статті 144 Конституції України, частини 10 статті 59 Закону рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються прокурором у встановленому Законом України «Про прокуратур» порядку з одночасним зверненням до суду. При цьому Конституційний Суд України зазначає, що право прокурора оскаржувати до суду рішення органів місцевого самоврядування не є абсолютним, оскільки у Конституції України закріплено, що її норми є нормами прямої дії, а отже, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, як і право на оскарження в суді рішень органів місцевого самоврядування гарантується безпосередньо на підставі Конституції України кожному (частина 3 статті 8, частина 2 статті 55).

Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кутської селищної ради залишити без задоволення, а постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2013 року у справі №347/293/13-а за позовом ОСОБА_1 до Кутської селищної ради про визнання рішення нечинним - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 23.06.2015 року.