Справа № 213/910/15-а
Суддя: Макарова Т. Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/910/15-а
Номер провадження 2-а/213/25/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 травня 2015 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Макарової Т.Ю.

при секретарі Купрієнко А.В.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби РДПС ВДАІ м.Кривого Рогу прапорщика міліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - Відділ ДАІ з обслуговування АТ м. Кривого Рогу ГУМВС України в Дніпропетровській області,

Про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень, та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 28.03.2015 року він здійснював рух на автомобілі НОМЕР_1 за напрямком вул. Косіора до ЖД вокзала. Наближаючись до вул. Кокчетавська, у дзеркалі він побачив патрульний автомобіль ДПС, на якому ввімкнули червоне, блимаюче світло, через що він зупинився. До нього підійшов інспектор РДПС ВДАІ, який повідомив, що він, ніби-то, порушив вимоги п. 18.8 ПДР України (порушення проїзду зупинок Т.З. загального користування), чим порушив ч.2 ст. 122 КУпАП.

В якості доказу відповідач показав йому відеозапис на побутовій відеокамері, на якому був автомобіль схожий на автомобіль позивача, але державного номера автомобіля та водія, який знаходився за кермом не зафіксовано.

Проігнорувавши його заперечення, а саме те, що відеозапис, знятий інспектором ДАІ на побутову відеокамеру, не може використовуватись, як доказ в справі про адміністративне правопорушення, інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення серія АВ2 №409188 від 28.03.2015року за ст. 122 ч.2 КУпАП.

Позивач вважає, що інспекторам ДАІ забороняється використовувати прилади, котрі не сертифіковані в Україні та не пройшли метрологічну повірку.

Після того, як позивач підписав протокол, інспектор почав складати постанову про адміністративне стягнення серія ПС2 №374024 від 28.03.2015року. Від підпису постанови позивач відмовився, та запропонував інспектору з його побутовою відеокамерою зустрітися у суді, на що інспектор зупинив двох свідків і вписав їх в протокол про адміністративне правопорушення серія АВ2 №409188 від 28.03.15р. (в графу свідки чи потерпілі). Таким чином протокол, на думку позивача, був складений з грубим порушенням законодавства.

Позивач стверджує, що Правил дорожнього руху він не порушив, до того ж вважає, що процесуальний порядок оформлення було порушено, рівно як і право на захист законних інтересів , а тому така постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав, та суду пояснив, що дії відповідача інспектора ДАІ ОСОБА_2 він вважає протиправними, оскільки на його переконання, інспектор ДАІ не має права на фіксування правопорушень побутовою відеокамерою, яка не сертифікована та не пройшла метрологічну перевірку.

Крім того, відеозапис не привязаний до певної місцевості, з нього не можливо зрозуміти, де саме відбувалася відеозйомка, відсутня дата та час зйомки. На відео не видно номерів автотранспортного засобу, який порушив Правила дорожнього руху, не видно водія. Зйомка переривалася, на відео не зафіксовано, що автомобіль весь час знаходився в полі зору інспектора ДАІ, а по ходу руху автомобіля ДАІ, було 2 перехрестя, на які автомобіль, який порушив правила дорожнього руху, міг повернути. Його автомобіль був зупинений більше ніж за 2 км від місця, де ніби-то, було скоєно правопорушення.

Крім того, коли відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення, ніяких свідків не було, та він підписав цей протокол. Але коли інспектор склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122ч.2 КУпАП, він від підпису відмовився. Тоді інспектор запросив двох свідків, та чомусь вписав їх в протокол, як очевидців правопорушення, з чим він категорично не погоджується.

Також, він вважає, що інспектор ДАІ порушив п.13.3.3. Інструкції…, затвердженої наказом МОЗ України від 27.03.2009 року за №111, оскільки дислокація патрульного автомобіля відповідача була не в місцях його найкращої видимості для всіх учасників дорожнього руху, з одночасним пішим переміщенням працівника до найбільш напружених ділянок руху. Патрульна машина ДАІ з відповідачем знаходилась в місці, віддаленому від проїжджої частини, тобто інспектори ВДАІ знаходились в засідці.

Позивач просить визначити противоправними дії прапорщика міліції ОСОБА_2; скасувати повністю постанову серія ПС2 №374024 по справі про адміністративне правопорушення від 28.03.2015року винесену відносно нього, та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач - інспектор РДПС ВДАІ ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, та суду пояснив, що 28.03.2015 року об 11год.10 хв. Водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Кокчетавській не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, які йшли з боку відчинених дверей від трамваю, що стояв на зупинці, яка розташована на проїздній частині, чим порушив вимоги п.18.8 ПДР України. Правопорушення зафіксовано за допомогою відеокамери. Водій був зупинений патрульним автомобілем, та у відношенні нього складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.122ч.2 КУпАП. Відеокамеру він використовував у відповідності до п.12 ст.11 Закону України Про міліцію. Відеокамера не підлягає сертифікації, оскільки не є вимірювальним приладом. Водій ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення підписав. Йому було повідомлено про розгляд адміністративної справи. Ним була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425 грн. Від отримання постанови про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 відмовився, тому ним було запрошено двох свідків, які своїми підписами підтвердили, що від підпису та отримання постанови ОСОБА_1 відмовився. Цих свідків, від зазначив і в протоколі про адміністративне правопорушення. Водію ОСОБА_1 розяснювалися його права та обовязки, наслідки несплати штрафу, та порядок оскарження постанови. Вважає, що ОСОБА_1 викривлює події, які відбулися, щоб уникнути адміністративної відповідальності. Вважає що його дії, щодо складання вищезазначеного протоколу, та винесення постанови є законними, тому в задоволенні позову просить відмовити.

Представник третьої особи - Відділу ДАІ з обслуговування АТ м.Кривого Рогу ГУМВС України в Дніпропетровській області до суду не з, явився про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, своїх заперечень суду не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника 3-ї особи, на підставі наявних у с праві доказів.

Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, а також надані сторонами відеозаписи судом встановлено наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 №409188 від 28.03.2015 року, складеного інспектором РПДС ДАІ КМУ ОСОБА_2, 28.03.2015 року об 11год.10хв. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Кокчетавській в м.Кривий Ріг, не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, які йдуть з боку відчинених дверей від трамваю, що стояв на зупинці, яка розташована на проїздній частині, чим порушив вимоги п.18.8 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122 ч.2 КУпАП/а.с.26/. Протокол підписаний особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та двома свідками, які дійсно були вписані інспектором після складання протоколу, та є свідками відмови відповідача від підпису в постанові про адміністративне правопорушення, та повинні бути вписаними саме в постанову.

Відповідно до постанови серії ПС2 №374024 від 28.03.2015 року, винесеної інспектором РДП ДАІ КМУ прапорщиком міліції ОСОБА_2, за вищезазначене адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122ч.2 КУпАП, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 грн. /а.с.27/. Як зазначено в постанові, факт правопорушення зафіксовано на відеокамеру Соні. В постанові зазначено, що в присутності 2-х свідків ОСОБА_1 від підпису в постанові та від її отримання відмовився/а.с.28-29/. Та обставина, що свідки були запрошені інспектором після скоєння правопорушення, підтверджується і наданим позивачем відеозаписом з відеореєстратора.

Відповідно до копії постової відомості розстановки нарядів дорожньо-патрульної служби, підтверджується, що інспектор РДПС ДАІ КМУ ОСОБА_2 ніс службу на маршруті вул. Косіора- Металургів, 28.03.2015 року, в графу технічні засоби вписано відеокамеру Соні /а.с.32/.

Відповідно до Інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 року №111, однією з функцій ДПС визначено виявлення порушень законодавства, правил, норм і стандартів в сфері забезпечення дорожнього руху, забезпечення ефективного використання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Згідно п.12 ст.11 Закону України Про міліцію - міліції для виконання покладених на неї обовязків надається право: проводити кіно-, фото- і звукофікацію, як допоміжний засіб попередження протиправних дій та розкриття правопорушень.

Суд також враховує, що відеокамера не є вимірювальним приладом, а тому її сертифікація та метрологічна перевірка діючим законодавством не передбачена. Суд також не бере до уваги твердження позивача, щодо знаходження автомобіля ДАІ в засідці, оскільки відповідач пояснив, що автомобіль ДАІ знаходився на обладнаній площадці, а тактичний спосіб несення служби на транспортних засобах обирається працівниками ДАІ. Їх дислокація відповідала маршруту патрулювання.

Враховуючи вищезазначене, суд не вважає дії відповідача, щодо застосування відеокамери Соні, яка вписана в постову відомость, при фіксації правопорушення - неправомірним, оскільки ці дії відповідають діючому законодавству, зокрема ст.11 Закону України Про міліцію. Не є істотним порушенням, на думку суду, і зазначення в протоколі двох свідків, оскільки їх пояснення стосуються не фактичних обставин правопорушення, а відмови позивача від підпису та отримання постанови про адміністративне правопорушення.

Тому дії відповідача щодо фіксації правопорушення та складання протоколу, суд не вважає протиправними.

При перегляді в судовому засіданні відеозапису, наданого відповідачем ОСОБА_2, встановлено, що на відео видно, що після того, як зупинився трамвай, та відкрилися двері трамваю, автомобіль білого кольору Ford Transit проїхав не зупиняючись повз трамваю, перешкоджаючи руху пасажирів. На відео дійсно не видно номерів автомобілю, а також водія, який ним керував.

Тому автомобіль позивача, який в подальшому, більш ніж через 2 км зупинив відповідач, неможливо ідентифікувати.

Також, слід зазначити, що відео зйомкою не зафіксований показчик зупинки трамваю, та дійсно відсутня привязка до місцевості. Відповідно до п.18.8 ПДР України перевага пішоходів перед транспортними засобами настає лише тоді, коли на визначеній інформаційним знаком трамвайній зупинці зупинився трамвай, якщо посадка чи висадка проводиться з проїзної частини.

По ходу відеозйомки автомобіль, який порушив ПДР, неодноразово зникає з поля зору камери, по ходу руху є перехрестя, що не виключає можливість виконання автомобілем повороту.

За таких підстав, суд вважає слушними пояснення позивача, щодо недоведеності його вини у скоєнні адміністративного правопорушення.

Судом також встановлено, що ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в постанові щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не зазначено точне місце трамвайної зупинки, або її назва, а зазначено тільки найменування вулиці, по якій рухалися транспортні засоби, що порушує право особи, у відношення якої складений протокол, щодо захисту своїх прав та надання обґрунтованих заперечень.

Оскільки ст.162 КАС України не передбачене прийняття рішення щодо закриття справи при задоволенні позову, суд вважає вимоги позивача щодо закриття провадження у справі зайвими.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки відповідачем не доведена вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на користь позивача з Держбюджету України необхідно стягнути 40,00 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,71, 94, 158-163,171-2 КАС України, ст.ст.122, 268,287-289, 293 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби РДПС ВДАІ м.Кривого Рогу прапорщика міліції ОСОБА_2, про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень, та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора дорожньо-патрульної служби РДПС ВДАІ м.Кривого Рогу прапорщика міліції ОСОБА_2, серія ПС2 № 374024 від 28.03 2015 року, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 частину витрат на відшкодування судового збору в сумі 40,00 гривень.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя :