Справа № 127/25981/14-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 127/25981/14-а

26 лютого 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії та обмеження її розміру і зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 09 лютого 2015 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці задоволено частково, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2015 року скасовано.

13 лютого 2015 року позивачем подано до суду апеляційної інстанції заяву про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду.

24.02.2015 року надійшла заява від Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про розгляд справи без їхньої участі.

Позивач у справі повноважних представників у судове засідання не направив, хоча повідомлявся про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви про роз'яснення судового рішення, вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зазначена стаття наводить на висновок, що роз'яснено може бути постанову або ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її неможливо виконати, оскільки високою є ймовірність неясності резолютивної частини рішення. Тому механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане КАС України.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що питання про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року постало у зв'язку з необхідністю її виконання, що передбачає визначення розміру пенсійної виплати позивачу.

Як встановлено судом з матеріалів справи, пенсія ОСОБА_1 призначена з 30 квітня 2014 року за Законом України "Про державну службу".

При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції, при призначенні пенсії не було враховано інші виплати - матеріальної допомоги на оздоровлення до відпусток, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, що слугувало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Як зазначалось вище, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.02.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з урахуванням суми матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу"; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з урахуванням суми матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" з 04 червня 2014 року з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у редакції, яка була чинна на час призначення пенсії, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що позивач 04.12.2014 році звернулась із заявою про перерахунок пенсії з метою виправлення помилки щодо неврахування суми матеріальної допомоги та індексації, допущеної при визначенні складових заробітної плати при призначенні пенсії у 2014 році, яка була призначена згідно наведеної редакції Закону України "Про державну службу".

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" в редакції станом на 04 червня 2014 року, призначення пенсії державним службовцям у розмірі 80 відсотків заробітної плати, та за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, втратили чинність.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Крім того, нормами чинного законодавства визначено, що не допускається погіршення положення пенсіонера.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачу потрібно здійснювати виплату пенсії в розмірі встановленому статтею 37 Закону України "Про державну службу", в редакції, яка була чинна на момент призначення пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про те, що заява позивача про роз'яснення судового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 170, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року у справі №127/25981/14-а - задовольнити.

Роз'яснити постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року, що при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю, з врахуванням суми матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати, з 04 червня 2015 року потрібно здійснювати в розмірі встановленому статтею 37 Закону України "Про державну службу", в редакції, яка була чинна на момент призначення пенсії.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О.

Смілянець Е. С.