Справа № 807/744/15
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2015 рокум. Ужгород№ 807/744/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В. ,

при секретарі - Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача: Закарпатська митниця ДФС України - представник ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за уточненим адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про визнання наказів протиправними та поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2015 року, ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної Фіскальної Служби України про визнання наказів протиправними та поновлення на посаді. За позовними вимогами позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці Державної фіскальної служби № 442-кв від10.04.2015 року "Про припинення відпустки по догляду за дитиною з 14.04.2015 року, надану наказом Закарпатської митниці ДФС від 27.02.2015 року № 109-КВ "Про надання відпустки для догляду за дитиною" .

Визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці Державної фіскальної служби № 398-о від 10.04.2015 року "Про звільнення ОСОБА_1Й." яким його звільнено із займаної посади 14.04.2015 року у зв'язку із закінченням строку трудового договору, відповідно до п.2 статті 36 КЗпП України.

ОСОБА_4 його на займаній посаді.

Допустити негайне виконання рішення суду про поновлення на займаній посаді.

В порядку статті 267 КАС України зобов'язати відповідача - Закарпатську митницю ДФС у встановлений судом строк подати звіт про виконання судового рішення.

27 квітня 2015 року Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по справі.

28 травня 2015 року, позивач уточнив позовні вимоги, за якими просить поновити його на посаді старшого державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС або на рівнозначній посаді (вакантній), а в решті частини позовних вимог такі залишаються без змін.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що наказом Закарпатської митниці ДФС від 10.04.2015 року № 398-0 ОСОБА_1- головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС, звільнено із займаної посади від 14 квітня 2015 року у зв'язку із закінченням строку трудового договору, відповідно до п. 2 статті 36 Кодексу законів про працю України. Підставою для прийняття даного наказу є заява ОСОБА_5, п.2 ч.1 ст. 23 та п.2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Вищевказаний наказ Закарпатської митниці ДФС від 10.04.2015 року № 398-0 Про звільнення ОСОБА_1Й., позивач вважає протиправним й таким, що підлягає скасуванню, звільнення здійснене з грубим порушенням вимог статті 39-1, 40, 179 КЗпП України.

Представник відповідача позовні та уточнені позовні вимоги не визнав. Надані суду заперечення на адміністративний позов мотивовані наступним.

Під час реорганізації адміністрацією Закарпатської митниці, попри скорочення штатної чисельності, вживались заходи щодо працевлаштування працівників Чопської митниці Міндоходів. Оскаржувані накази Закарпатської митниці є правомірними на підставі наступного. В даному випадку, з урахуванням характеру наступної роботи, трудові відносини не могли бути встановлені на невизначений строк, оскільки за згодою сторін трудовий договір був встановлений тимчасово, на період відпустки для догляду за дитиною основного працівника (ОСОБА_5М.). Відповідно до п.2 ч.1 статті 36 КЗпП України до підстав припинення трудового договору віднесено закінчення строку трудового договору. Водночас, частина 3 статті 40 КЗпП України, яка встановлює заборону звільнення працівника з ініціативи роботодавця в період його тимчасової непрацездатності, а також в період перебування у відпустці, та на яку посилається позивач, не поширюється на випадки звільнення у звязку із закінченням строкового трудового договору ( зазначений підхід вказує відповідач, наведений в ухвалі Верховного суду України від 10.02.2010 року Згідно з цієї позиції Верховного суду України звільнення у звязку і закінченням строку трудового договору не вважається звільненням з ініціативи роботодавця. Тому у звязку із звільненням у звязку із закінченням строкового трудового договору, не є звільненням з ініціативи роботодавця, то до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми ч.2 статті 40 КЗпП України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України. Надання позивачу відпусток по догляду за дитиною не є укладенням трудового договору. Строковий трудовий договір був укладений тільки один раз згідно Наказу Закарпатської митниці ДФС від 30.01.2015 року № 142-о і в подальшому не переукладався. На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

02.06.2015 року представник відповідача подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що позивача було звільнено у зв'язку із закінченням строкового трудового договору з посади головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС. Жодні інші посади позивач на Закарпатській митниці не обіймав, що відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП вказує на безпідставність змінених позовних вимог. Також відповідач відмічає, що наказ від 30.01.2015 №142-о позивач не оскаржує. Посилання позивача, що даний наказ був укладений проти його волі належними та допустимими доказами не підтверджуються, - натомість вільне волевиявлення позивача щодо укладення строкового трудового договору підтверджується його особистою заявою, ознайомленням із цим наказом без зауважень та відсутність заяв щодо порушення його прав при видачі цього наказу. Можливе посилання позивача на порушення ч. 2 ст.23 КЗпП України є безпідставним. Таким чином, трудовий договір на визначений строк із позивачем було укладено за його бажанням, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 23 КЗпП. Водночас, у зв'язку із тим, що звільнення у зв'язку із закінченням строкового трудового договору, не є звільненням з ініціативи роботодавця, то до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми ч.2 ст.40 КЗпП України

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з мотивів викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача , проти позову заперечив, з мотивів наведених у запереченнях проти позову, а саме у зв'язку із правомірністю оскаржуваних дій митниці.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення даної заяви, суд дійшов до наступних висновків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 року № 67 ліквідовано Міністерство доходів і зборів.

Постановою КМУ від 21.05.2014 року № 160 утворено Державну фіскальну службу як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення.

06 серпня 2014 року № 311 Постановою Кабінету Міністрів № 322 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби» та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України», зокрема утворено як юридичну особу публічного права Закарпатську митницю Державної фіскальної служби, яка визначена правонаступником Чопської митниці Міндоходів, яка реорганізована шляхом приєднання до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби.

27 січня 2015 року, позивач на імя начальника Закарпатської митниці ДФС подав заяву про призначення його в порядку переведення на посаду головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил Управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС, тимчасово, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, основного працівника (ОСОБА_5М.) до його фактичного виходу на роботу.

30 січня 2015 року, Наказом № 142-о призначено у порядку переведення ОСОБА_1 з 01 лютого 2015 року на посаду головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС тимчасово, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення трирічного віку основного працівника (ОСОБА_5М.) до дня його фактичного виходу з відпустки, з посадовим окладом згідно штатного розпису у розмірі 1253,00 грн. на місяць, як особу яка зарахована до кадрового резерву на цю посаду, звільнивши з посади старшого державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Чопської митниці Міндоходів, ( а.с. 21-25).

18 лютого 2015 року, наказом Закарпатської митниці ДФС № 68-кв відповідно до статті 179 КЗпП та статті 18 Закону України Про відпустки, ОСОБА_1, було надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18.02.2015 року по 01.03.2015 року, ( а.с. 26).

27 лютого 2015 року, Наказом Закарпатської митниці ДФС № 109-кв відповідно до п.3 статті 25 Закону України Про відпустки , ОСОБА_1, надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною з 02.03.2015 року по 24.02.2016 року, у зв'язку з тим, що дитина потребує домашнього догляду, ( а.с. 27).

10 квітня 2015 року, відповідно до наказу Закарпатської митниці ДФС № 398-0 Про звільнення ОСОБА_1Й., позивача - головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС, призначеного тимчасово, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника (ОСОБА_5М.) звільнено із займаної посади 14 квітня 2015 року, у зв'язку із закінченням строку трудового договору, відповідно до п. 2 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Як зазначається в самому оскаржуваному наказі, підставою його прийняття є заява ОСОБА_5, п.2 ч.1 ст. 23 та п.2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, ( а.с. 30).

Крім того, 10.04.2015 року наказом начальника Закарпатської митниці ДФС за № 442-кв з 14 квітня 2015 року з ініціативи відповідача припинено перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною без збереження заробітної плати, надану наказом Закарпатської митниці ДФС від 27.02.2015 року, ( а.с. 28). Даний наказ виданий з підстав закінчення строку трудового договору, відповідно до п.2 статті 23 та п.2 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Пунктом 2 частини першої статті 23 Кодексу Законів про працю України, визначено строки трудового договору, де трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.

Крім того, за частиною другою цієї норми, строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

За пунктом другим частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України, підставами припинення трудового договору є:

2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

При цьому, як слідує із наказу № 142-о від 30 січня 2015 року, відповідач керуючись частиною першою статті 32 та частиною четвертою статті 36 КЗпП України призначив у порядку переведення ОСОБА_1 з 01 лютого 2015 року на посаду головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС тимчасово, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення трирічного віку основного працівника (ОСОБА_5М.) до дня його фактичного виходу з відпустки, з посадовим окладом згідно штатного розпису у розмірі 1253,00 грн. на місяць, як особу яка зарахована до кадрового резерву на цю посаду, звільнивши з посади старшого державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Чопської митниці Міндоходів, ( а.с. 21-25).

Статтею 32 КЗпП України, визначено порядок переведення на іншу роботу. Зміна істотних умов праці.

Частиною першою даної норми, визначено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

З аналізу частини 4 статті 36 КЗпП України, слідує, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Отже, з аналізу даних правових норм та обставин справи, зокрема аналізу наказу № 142-о від 30 січня 2015 року, який не є предметом оскарження та на підставі якого мало місце переведення позивача, відбулося таке переведення на підставі ч.1 статті 32 та ч.4 статті 36 КЗпП України, а дані норми свідчать, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується.

Позивач ОСОБА_1 був призначений у порядку переведення на посаду головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС тимчасово, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення трирічного віку основного працівника (ОСОБА_5М.) та при цьому звільнений із посади старшого інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Чопської митниці Міндоходів.

Як встановлено судом позивач своєю заявою від 27 січня 2015 року просить призначити його у порядку переведення на посаду тимчасово, та як слідує із змісту поданої заяви позивач не просить звільнити його із займаної посади інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Чопської митниці Міндоходів.

Має місце обставина, коли позивача ОСОБА_1 перевели у новостворену структуру Закарпатської митниці ДФС на тимчасову посаду, звільнивши із постійної посади старшого інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Чопської митниці Міндоходів.

При цьому відповідач не надав суду доказів про пропонування відповідної постійної посади позивачу за попередженням від 19 червня 2014 року та з підстав, за яким було видано це попередження, а саме Зміни до структури Чопської митниці Міндоходів, введені наказом Чопської митниці Міндоходів від 18 червня 2014 року № 346 та Зміни до штатного розпису Чопської митниці Міндоходів від 18 червня 2014 року № 347, (а.с. 53)

З цих підстав, суд не може погодитися із позицією відповідача, що мало місце укладення строкового трудового договору згідно Наказу Закарпатської митниці ДФС від 30.01.2015 року № 142-о, так як суд зауважує, що такий Наказ видався зовсім із інших підстав та за обставин визначених частиною 4 статті 36 та ч.1 статті 32 КЗпП України, а не з підстав визначених пунктом 2 статті 36 КЗпП України.

Таким чином, відповідач витрактував підставу звільнення позивача ОСОБА_1 із займаної посади - у зв'язку із закінченням строку трудового договору, без врахування умов та порядку переведення, що визначено у змісті самого наказу № 142-0 від 30 січня 2015 року.

Отже, обравши спосіб звільнення позивача на підставі п.2 статті 36 Кодексу законів про працю України, відповідач прийняв рішення та діяв всупереч вимогам ч.3 ст.2 КАС України, тобто відповідачем винесено наказ про звільнення без дотримання права на участь особи у процесі прийняття рішення, необґрунтовано, з порушенням процедури, способу вивільнення та з перевищенням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

В порядку ст.. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному , повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у своїй сукупності.

Згідно ч. 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи законодавчі вимоги, що регулюють спірні правовідносини, враховуючи порушення порядку та способу звільнення позивача, наявності процедури реорганізації, суд прийшов до висновку про незаконність наказу № 398-о від 10 квітня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади згідно з п.2 ст.36 КЗпП України, а відтак позивача необхідно поновити на посаді, що займав до звільнення з 15 квітня 2015 року.

За приписами статті 235 Кодексу законів про працю України, у разi звiльнення без законної пiдстави або незаконного переведення на iншу роботу працiвник повинен бути поновлений на попереднiй роботi органом, який розглядає трудовий спiр.

За приписами статті 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Щодо вимоги позивача визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці Державної фіскальної служби № 442-кв від10.04.2015 року "Про припинення відпустки по догляду за дитиною з 14.04.2015 року, надану наказом Закарпатської митниці ДФС від 27.02.2015 року № 109-КВ "Про надання відпустки для догляду за дитиною" .

Слід відмітити, що Наказ № 442-кв від 10 квітня 2015 року про припинення відпустки для догляду за дитиною виданий у вязку із закінченням строку дії трудового договору, відповідно до п.2 статті 23 та п.2 статті 36 Кодексу законів про працю України і дана вимога є похідною від вимоги за якою судом визнано Наказ № 398-0 Закарпатської митниці ДФС від 10 квітня 2015 року незаконним, то даний № 442-кв підлягає скасуванню з вищезазначених підстав.

Щодо уточненої вимоги позивача, за якою він просить поновити його на посаді старшого державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС або на рівнозначній посаді (вакантній), суд вважає на необхідне зазначати наступне.

30 січня 2015 року, Наказом № 142-о призначено у порядку переведення ОСОБА_1 з 01 лютого 2015 року на посаду головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС тимчасово, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення трирічного віку основного працівника (ОСОБА_5М.) до дня його фактичного виходу з відпустки, з посадовим окладом згідно штатного розпису у розмірі 1253,00 грн на місяць, як особу яка зарахована до кадрового резерву на цю посаду, звільнивши з посади старшого державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Чопської митниці Міндоходів, ( а.с. 21-25).

Суд з врахуванням, того що позивач не просив звільнити його із постійної посади яку займав у Чопській митниці Міндоходів - старшого державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Чопської митниці Міндоходів, однак з врахуванням того, що позивач звільнений із даної посади за наказом № 142-о від 30 січня 2015 року і даний наказ не оскаржувався позивачем, а отже у суду відсутні правові підстави для поновлення позивача на даній посаді, а тому дана вимога є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених вище обставин, уточнені позовні вимоги позивача в частині скасування Наказу № 442-кв від 10 квітня 2015 року та наказу № 398-0 від 10 квітня 2015 року є обґрунтованими з вищевизначених судом підстав, а відповідно порушене право позивача підлягає судовому захисту, а в решті доводів адміністративного позову такі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а відповідно адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 104-107, 160-163, п. 3 ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Уточнений позов ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про визнання наказів протиправними та поновлення на посаді - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці Державної фіскальної служби № 442-кв від 10.04.2015 року Про припинення відпустки по догляду за дитиною з 14.04.2015 року, надану наказом Закарпатської митниці ДФС від 27.02.2015 року № 109-кв Про надання відпустки для догляду за дитиною.

3.Визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці Державної фіскальної служби № 398-о від 10.04.2015 року Про звільнення ОСОБА_1Й., яким його звільнено із займаної посади 14.04.2015 року у зв'язку із закінченням строку трудового договору, відповідно до п. 2 статті 36 КЗпП України.

4. ОСОБА_4 ОСОБА_6 на посаді головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці Державної фіскальної служби або на рівнозначну посаду з 15 квітня 2015 року.

5. Постанова в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 підлягає до негайного виконання.

6. В частині інших вимог адміністративного позову - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 160 частини 3 КАС України 12 червня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 17 червня 2015 року.

СуддяОСОБА_7