Справа № 157/1818/14-а, 2а-157/108/14
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Справа № 876/1154/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючогосудді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області на постанову Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 26.12.2014 року у справі № 157/1818/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про визнання дій відповідача протиправними і зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

23.12.2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про визнання дій відповідача протиправними і зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії.

У поданому до суду 23 грудня 2014 року адміністративному позові позивачка зазначає, що вона проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, є потерпілою від Чорнобильської катастрофи третьої категорії та непрацюючим пенсіонеро.

У зв'язку з цим, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.39, ч.2 ст.51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (далі - Закон), відповідачем їй повинні виплачуватись підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткова пенсія у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Останнім їй на порушення вимог зазначених статей Закону згадані доплати виплачувались в значно менших розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України, не дивлячись на те, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» будь-яких обмежень щодо виплати пенсії в таких розмірах встановлено не було. Такі обмеження введені Законом України від 31 липня 2014 року «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набрав чинності з 03 серпня 2014 року, а тому відповідач мав виплачувати їй пенсію у розмірі, що визначений Кабінетом Міністрів України, лише починаючи з 03 серпня 2014 року.

Постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 26.12.2014 року задоволено частково.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апеллянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 26.12.2014 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята в порядку скороченого провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України розгляд даної справи судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Як встановлено судом першоїінстанції та вбачається з матеріалівсправи, що позивачка перебуває на обліку управлінні Пенсійного фонду України в Камінь-Каширського районі як непрацюючий пенсіонер, отримує пенсію за віком, є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3, постійно проживає в селі Пнівно Камінь-Каширського району.

Дані обставини стверджено паспортом позивачки, її чорнобильським, пенсійним посвідченнями та запереченням відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги частково у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний населений пункт, відповідно до Переліку населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23 липня 1991 року, віднесено до зон гарантованого добровільного відселення.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 01 січня 2014 року, до набрання чинності 03 серпня 2014 року Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» №1622-VII, не передбачалось жодної норми яка б обмежувала у вказаному році (до 03 серпня 2014 року) пряме застосування Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначеніЗаконом №796-ХІІ.

Статтею 39 Закону №796-ХІІпередбачено, що громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

Згідно зіст. 51 Закону №796-ХІІособам, віднесеним до категорії 3, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Однак, ст.ст.39,51 Закону №796-ХІІ передбачено, що порядок обчислення підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю визначається Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів України на виконання вказаного положення ст.ст. 39, 51 Закону №796-ХІІ 23.11.2011 року прийнято постанову № 1210 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У відповідності до вказаної постанови Кабінету Міністрів України, позивачу провадиться нарахування і виплата підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Положення п. 28 розділу II Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-VI, яким були внесені зміни до ст.ст. 39, 51 Закону №796-ХІІ і які обмежували права громадян, щодо виплати підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, Рішенням Конституційного суду України у справі №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, визнано неконституційними. Частиною 2 статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові акти або їхні окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, вище наведені положення ст.ст.39,51 Закону №796-ХІІє чинними у редакції до внесення змін до них Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

На даний час Закони України "Про державний бюджет України на 2011 рік", Про державний бюджет України на 2012 рік" та Про державний бюджет України на 2013 рік", якими було обмежено застосуванняЗакону №796-ХІІу вказані періоди, втратили чинність

Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року, не передбачено жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України„Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до внесення змін доЗакону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік"Законом України №1622-VII від 31.07.2014 року, які набрали чинності з 03.08.2014 року, якими передбачений п. 6-7 Прикінцевих положень про те, що норми і положення статей20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції, що відповідач зобов'язаний був нарахувати та виплатити позивачці підвищення до пенсії та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону №796-ХІІ виходячи відповідно із розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, встановлених чинним законодавством, з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, однак допустив протиправну бездіяльність, порушивши пенсійні права позивачки, які підлягають судовому захисту шляхом зобов"язання його нарахувати та виплатити їй підвищення до пенсії та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст.39, 51 Закону починаючи з 23 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року, виходячи із строків звернення до адміністративного суду (шестимісячний строк), так як позивачка звернулась до суду за захистом прав 23 грудня 2014 року, з урахуванням проведених виплат. При цьому суд не визначає конкретні суми нарахування, оскільки це є повноваженнями органів Пенсійного фонду України, проте вказує, що розрахунок необхідно проводити, виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", адже іншого механізму визначення мінімального розміру пенсії за віком законодавством не встановлено.

Відповідно до ст. 200 КАСУкраїни суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає,що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення здодержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись: ст.ст.195-197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області - залишити без задоволення.

Постанову Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 26.12.2014 року у справі № 157/1818/14-а -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

Я.С. Попко