Справа № 803/128/15-а
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року Справа № 876/3163/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Хобор Р.Б., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Мельника С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - ФОП) звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила, уточнивши позовні вимоги, визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ОДПІ) від 14 січня 2015 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 14020,00 грн. та № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2380,00 грн. Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь кошти, витрачені на послуги адвоката у розмірі 3500 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі № 803/128/15-а позов було задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ОДПІ від 14 січня 2015 року за № та за № на суму 2040,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОДПІ просила зазначене судове рішення скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ФОП в повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що перевіркою встановлено несвоєчасне оприбуткування готівкової виручки у відповідній Книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків (Z - звітів) реєстратора розрахункових операцій, роздрукованих та вписаних в книгу обліку операцій на наступний день в загальній сумі 2804,00, чим порушено п. 2.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 року (далі - Положення № 637).

Крім того, встановлено не щоденне друкування фіскальних звітних чеків у кількості 7 Z-звітів, чим порушено п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95).

При цьому апелянт зазначає, що судове рішення суду першої інстанції ухвалене на підставі поверхневого дослідження та оцінення доказів з порушенням принципу всебічного повного з'ясування обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Представник ОДПІ у ході апеляційного розгляду підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник позивачки у судовому засіданні апеляційного суду заперечив обґрунтованість доводів апелянта, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги ФОП, суд першої інстанції виходив із того, що застосований згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 14 січня 2015 року за № штраф є адміністративно-господарською санкцією, а отже він мав би бути застосований у межах строків, визначених 250 Господарського кодексу України (далі - ГК України), однак такий строк податковим органом пропущено.

Щодо правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення від 14 січня 2015 року за № суд зазначив, що за вчинення порушень, встановлених п. 4 ст. 17 Закону №265/95, контролюючий орган може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності випадків невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку та/або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій.

Тому адміністративний позов у цій частині підлягає до задоволення частково шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ОДПІ від 14 січня 2015 року за № на суму 2 040 грн.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, лише частково відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, Ковельською ОДПІ було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_4, за результатами якої складено акт від 22.12.2014 року № 360/17-НОМЕР_1, у якому зафіксовано порушення позивачем, зокрема,

- п. 9 ст. 3 Закону № 265/95 через непроведення щоденного друкування фіскальних звітних чеків в кількості 7 Z-звітів;

- п. 2.2, 2.6 Положення № 637) через несвоєчасне (не в день одержання) оприбуткування готівкових коштів в книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО на загальну суму 2804 грн.

На підставі висновків вказаного акту перевірки ОДПІ 14 січня 2015 року прийняті оспорювані податкові повідомлення-рішення.

Як слідує з акту перевірки, працівниками податкового органу встановлено несвоєчасне (не в день одержання) оприбуткування готівкових коштів в книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО фіскальний № , на загальну суму 2804,00 грн., а саме:

19.10.2012 року в сумі 676,00 грн. згідно з фіскальним звітним чеком від 20.10.2012 року № 16 та контрольною стрічкою до нього;

20.10.2012 року в сумі 106,50 грн. згідно з фіскальним звітним чеком від 21.10.2012 року № 17 та контрольною стрічкою до нього;

27.10.2012 року в сумі 10,00 грн. згідно з фіскальним звітним чеком від 28.10.2012 року № 24 та контрольною стрічкою до нього;

28.10.2012 року в сумі 855,00 грн. згідно з фіскальним звітним чеком від 29.10.2012 року № 25 та контрольною стрічкою до нього (РРО фіскальний № );

16.11.2012 року в сумі 499,50 грн. згідно з фіскальним звітним чеком від 17.11.2012 року № 44 та контрольною стрічкою до нього (РРО фіскальний № );

31.12.2012 року в сумі 154,00 грн. згідно з фіскальним звітним чеком від 01.01.2013 року № 87 та контрольною стрічкою до нього (РРО фіскальний № );

08.03.2013 року в сумі 502,50 грн. згідно з фіскальним звітним чеком від 09.03.2013 року № 152 та контрольною стрічкою до нього (РРО фіскальний № );

Відповідно до пп. 2.2 п. 2 Положення № 637 підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Приписами пп. 2.6 п. 2 Положення № 637 передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (РРО) або використанням розрахункових книжок (РК) оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Виявлені контролюючим органом під час перевірки порушення вказаних норм Положення № 637 позивачем не заперечуються.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що визнаючи протиправним та скасовуючи податкове повідомлення-рішення від 14 січня 2015 року за № через недотримання приписів ч. 1 ст. 250 ГК України, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до ч. 2 ст. 250 ГК України дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби та митні органи.

Таким чином, на думку апеляційного суду, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для застосування до штрафу за порушення Положення № 637 строків, встановлених ч. 1 ст. 250 ГК України, а отже висновок суду першої інстанції про необхідність визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ОДПІ від 14.01.2015 року за № є помилковим.

Щодо висновків контролюючого органу про необхідність застосування до позивача штрафної санкції у розмірі 2380,00 грн. податковим повідомленням-рішенням від 14.01.2015 року за № апеляційний суд виходить із такого.

Відповідно до п. 9 ст. 3 Закону №265/95 суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Згідно із п. 4 ст. 17 Закону №265/95 у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання за рішенням відповідних органів доходів і зборів до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги) застосовуються фінансові санкції у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання.

На думку суду апеляційної інстанції, аналіз змісту п. 9 ст. 3 та п. 4 ст. 17 Закону №265/95 дає підстави для висновку, що зазначена фінансова санкція встановлена за порушення суб'єктами підприємницької діяльності вимоги закону неналежного друкування на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальних звітних чеків у разі здійснення розрахункових операцій і забезпечення їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Враховуючи те, що згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

Отже, слід погодитися із судом першої інстанції у тому, що за вчинення порушень, про які йдеться у п. 4 ст. 17 Закону №265/95, відповідний орган державної податкової служби України може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності контрольних стрічок.

Тому застосування ОДПІ штрафних (фінансових) санкцій до ФОП ОСОБА_4 за порушення вимог п. 9 ст. 3 Закону №265/95 є правомірним лише в розмірі 340,00 грн., а отже застосування таких в іншій частині в розмірі 2040,00 грн. є протиправним.

У зв'язку із зменшенням апеляційним судом розміру задоволених позовних вимог ФОП ОСОБА_4 розподіл судових витрат, встановлений судом першої інстанції, підлягає перегляду з урахуванням положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області задовольнити частково.

Скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі № 803/128/15-а у частині задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 14 січня 2015 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 14020 (чотирнадцять тисяч двадцять) грн. 00 коп. та у їх задоволенні відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 11 (одинадцять) грн. 14 коп. сплаченого судового збору

У решті постанову Волинського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Р.Б.Хобор

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 18 червня 2015 року.