Справа № 2а-455/11
Суддя: Гулієва М. І.
Дата ухвалення: 2011-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

27.04.2011р.суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду у Франківському р-ні м.Львова про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії., посилаючись на те, що він є інвалідом третьої групи захворювання, пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи і згідно ст. 14 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" його віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.Відповідно до ст. 50 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" він має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, та розмір пенсії не може бути нижчим шести мінімальних пенсій за віком.Так як пенсія йому нарахована у значно меншому розмірі, звернувся до відповідача щодо проведення її перерахунку,однак в перерахунку пенсії йому відмовлено.Просить визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати здійснити перерахунок пенсії до рівня не нижче 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з часу його звернення до управління Пенсійного Фонду у Франківському р-ні м.Львова.

Відповідач заперечення на позов не подав.

Оскільки, предметом спору є оскарження дій субєкта владних повноважень щодо обчислення,перерахунку, здійснення пенсійних виплат, в силу п.2. ч.1 ст.183-2 КАСУ судовий розгляд здійснюється в порядку скороченого провадження.

Дослідивши подані докази, вважаю їх достатніми для прийняття рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А №407460. Позивачу встановлена третя група інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з наслідками аварії на ЧАЕС, що вбачається з довідки серії ЛВА-1 №321387.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційною права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п.п. 12 п. 28 розділу ІІ „Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України „Про Державний бюджет України па 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, який набрав чинності 01.01.2008 року, текст статті 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено у новій редакції, відповідно до якої особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, інвалідам IIІ групи, в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім того, п.н.15 п.28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, який набрав чинності 01.01.2008 року, текст статті 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було також викладено у новій редакції, відповідно до якої в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Проте рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі №1-28/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 28 розділу ІІ „Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Положення пункту 28 розділу ІІ „Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України „Про Державний бюджет України та 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, у якому, крім того, було вказано на його преюдиційність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Абзацом 3 частини 1 статті 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам третьої групи призначається щомісячна додатком пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 Закону України „Про статус і соціальним захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по третій групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком відповідно до ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннявстановлено в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, який слід застосувати при здійсненні перерахунку пенсії позивачу, виходячи з норм ст.9 ч.7 КАСУ .

За таких обставин є правильним та таким, що відповідає Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що позивач мас право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", на підставі якої здійснювалось нарахування пенсії позивачу, оскільки остання істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Дії відповідача щодо невиплати позивачу пенсії в таких розмірах є неправомірними.

Таким чином, захисту підлягає право позивача шляхом зобовязання Управління призначити пенсію та здійснювати її виплату в розмірах передбачених ст.ст.50, 54 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 15.10. 2010 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.64, 152 Конституції України, ст.ст.50,54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, ст.ст. 8, 10, 11, 12, 17, 69, 94, 158, 160-163, 167, 170, 186 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 в розмірах, передбачених ст.ст. 50,54 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 та здійснювати її виплату в розмірах, передбачених ст. 50,54 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи починаючи з 13. 10. 2010 року,виходячи з розрахунку 6 розмірів мінімальної пенсії за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, з врахуванням положень ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та виплачених сум.

На підставі ст.256 КАСУ звернути постанову до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: М.І.Гулієва