Справа № 2а-24824/08
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про поновлення пропущеного строку

для пред'явлення виконавчого листа до виконання

17 червня 2015 року СєвєродонецькСправа № 2а-24824/08

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Борзаниці С.В.

при секретарі: Радіоновій Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганській області про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобов'язання зробити перерахунок пенсії учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганській області про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобов'язання зробити перерахунок пенсії учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив наступне.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2008 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганській області позовні вимоги були задоволені: визнані незаконними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому пенсії з 22.05.2008; зобов'язано відповідача зробити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008; перерахунок здійснювати, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.03.2009 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 04.12.2008 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.10.2014 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 04.12.2008 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.03.2009 залишено без змін.

Оскільки заявник є інвалідом 2 групи, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має хронічні захворювання, він з наведених причин пропустив строк для надання виконавчого листа. У зв'язку з чим просив поновити пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа від 04.03.2009 № 2а-24824/08.

Заявник підтримав свої вимоги та просив розглянути справу за його відсутності.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганській області заперечував проти задоволення заяви з наступних підстав.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04.12.2008, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.03.2009, адміністративний позов ОСОБА_1 Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганській області задоволений, відповідача зобов'язано зробити перерахунок та виплату пенсії позивачу в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальних пенсій за віком з 22.05.2008, виходячи з базового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період.

Після надходження рішення Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.03.2009 спеціалістами управління було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1, що підтверджується розпорядженням від 29.05.2009. В подальшому також проводилися перерахунки пенсії у зв'язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Доплату пенсії згідно рішень суду за період з 22.05.2008 по 30.06.2009 заявник отримав у липні 2009 року в сумі 28771,78 грн. Виплата пенсії відповідно до рішення суду проводилась по 31.10.2011.

14.06.2011 Верховною Радою України прийнято закон «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік»», яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України.

На виконання цього Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06 липня 2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», відповідно до якої за матеріалами пенсійної справи проведено обчислення розміру пенсії ОСОБА_1

Відповідно до статті 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закон, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Виплата пенсій за рішенням суду потребує фінансування з Державного бюджету, обсяги якого не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім Закону України «Про державний бюджет України». Водночас, виплата пенсії за рішеннями суду не передбачена бюджетними призначеннями за 2011-2015 роки.

Постанова про відкриття виконавчого провадження до управління не надходила, що свідчить про те, що ОСОБА_1 за період з 2009 року по теперішній час не звертався до органів державної виконавчої служби з приводу виконання виконавчого листа.

Таким чином, заявником було пропущено передбачений ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Вважає, що факт наявності інвалідності та хронічних захворювань не є поважною причиною для поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. Також ОСОБА_1 у 2012 році звертався за отриманням роздруківки розміру пенсії, а в 2015 році звертався до правоохоронних органів з питанням притягнення осіб до відповідальності за умисне невиконання управлінням рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до наступного.

Відповідно до статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання.

Суд розглядає заяву про поновлення пропущеного строку в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови Луганського окружного адміністративного суду від 04.12.2008, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.03.2009 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.10.2014, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганській області задоволений, відповідача зобов'язано зробити перерахунок та виплату пенсії позивачу в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальних пенсій за віком з 22.05.2008, виходячи з базового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 12.03.2010, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни. Посвідчення діє безстроково.

Згідно виписки з акта огляду МСЕК № 32/405 від 10.03.2010 ОСОБА_1 має 70% ступеню втрати професійної працездатності, захворювання пов'язано з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до наданих копій розпоряджень вбачається, що дійсно спеціалістами управління було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі постанови Луганського окружного адміністративного суду від 04.12.2008, що підтверджується розпорядженням від 29.05.2009. Виплата пенсії відповідно до рішення суду проводилась по 31.10.2011 відповідно до розпорядження управління № 141015 від 11.11.2011.

Відповідно до наданих копій документів вбачається, що ОСОБА_1 дійсно 13.08.2012 звертався до управління із заявою про надання розрахунку його пенсії станом на 01.07.2012 року та звертався до правоохоронних органів в 2015 році.

Згідно виконавчого листа по адміністративній справі № 2а-24824/08 за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Старобільському районі Луганської області, він виданий 26 грудня 2014 року, судове рішення набрало законної сили 04.03.2009, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання до 05.03.2012.

Постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.01.2015 відмовлено стягувачу ОСОБА_1 в прийнятті до провадження виконавчого документа - виконавчого листа № 2а-24824/08, виданого 24.12.2014 як поданого з пропущенням строку пред'явлення до виконання.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 14 КАС України (обов'язковість судових рішень) постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 статті 72 КАС України (підстави для звільнення від доказування) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України (наслідки набрання законної сили судовим рішенням) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (строки пред'явлення виконавчих документів до виконання)виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення;

3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що УПФУ в Старобільському районі Луганської області відносно заявника ОСОБА_1 після набрання 04.03.2009 законної сили постанови Луганського окружного адміністративного суду від 04.12.2008 добровільно виконувало вказане рішення суду до 31.10.2011 без пред'явлення виконавчого листа.

Тобто, в даному випадку неможливо застосовувати положення ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції до 08.03.2011 (відповідно до якої був встановлений трирічний строк для пред'явлення виконавчих документів до виконання) та ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» після 08.03.2011 (відповідно до якої був встановлений річний строк для пред'явлення виконавчих документів до виконання), оскільки УПФУ в Старобільському районі Луганської області під час розгляду заяви не надало, а судом не виявлено доказів тому, що в період з 01.11.2011 по 05.03.2012 управління повідомляло ОСОБА_1 про зміну розміру виплат в бік зменшення, що суперечить положенням ст. 22 Конституції України.

З відповідною заявою до управління про повідомлення розміру пенсії ОСОБА_1 вперше звернувся 13.08.2012, тобто після спливу трирічного строку після 04.03.2009 - дати набрання законної сили постанови Луганського окружного адміністративного суду від 04.12.2008.

Внаслідок чого посилання представника УПФУ в Старобільському районі Луганської області на пропущення заявником передбаченого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання є незмістовним та таким, яке не відповідає фактичним обставинам справи.

При вирішенні заяви по суті суд виходить з наступних положень Основного Закону. Статтею 3 встановлено, що життя і здоров'я людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 8 Конституції України встановлений принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

З положеннями ст. 8 Основного Закону кореспондуються положення ст. 255 КАС України, відповідно до якої постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Як наслідок, положення статті 22 Конституції України закріплює принцип верховенства права, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому суд зазначає, що статтею 255 КАС України не встановлені обмеження та залежність обов'язковості постанови суду, яка набрала законної сили, для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і обов'язку виконання на всій території України від строків пред'явлення до виконання виконавчого документа.

При аналізі положень ст. 8 Конституції України в сукупності зі ст. 255 КАС України та положень ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції до 08.03.2011 та ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» після 08.03.2011 суд застосовує положення статті 2 КАС України та в цілях реалізації завдань адміністративного судочинства визнає наявність обставин, які свідчать про необхідність захисту прав та інтересів фізичної особи - ОСОБА_1, що полягає в наступному.

ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи. Інвалідність пов'язана з виконанням ним певних дій щодо ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 спочатку була визначена 3 група інвалідності, але згодом після проведення відповідних медичних обстежень він був визнаний інвалідом 2 групи безстроково. Тобто, ці факти, нажаль, свідчать про погіршення стану здоров'я заявника, який виконував свої службові обов'язки по ліквідації наслідків аварії державного значення. Соціальні гарантії учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначені спеціальними законами, які досліджувалися судами трьох інстанцій. Як встановлено в судовому засіданні, право заявника на отримання визначених сум підтверджено медичними документами та перевірено судами. Внаслідок чого в рамках дотримання положень ст. 3 Конституції України щодо виконання державою свого головного обов'язку відносно забезпечення права заявника на отримання визначених сум пенсії суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 має право на безстрокове отримання визначеної в судовому рішенні розміру пенсії.

Також в судовому засіданні встановлено, що УПФУ в Старобільському районі Луганської області самостійно зменшило визначений судами розмір пенсії. При цьому протягом тривалого часу: з листопада 2011 по теперішній час УПФУ в Старобільському районі Луганської області зовсім не вживало ніяких заходів щодо з'ясування питань належного фінансування для виплати пенсії заявнику відповідно до чинних судових рішень. Внаслідок чого, посилання представника УПФУ в Старобільському районі Луганської області на положення статті 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та недостатність фінансування з Державного бюджету в даному випадку є незмістовними, оскільки управління як суб'єкт владних повноважень в силу приписів ст. 19 Конституції України повинен був виплачувати пенсії у встановлених судовими рішеннями розмірах, однак з листопада 2011 року цього не робив та не вживав ніяких заходів з цього питання.

Як наслідок, з урахуванням усіх вище зазначених обставин в наявності підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганській області про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобов'язання зробити перерахунок пенсії учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 22, 124 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 9, 10, 11, 14, 17, 18, 71, 72, 158-160, 167, 255, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа по адміністративній справі № 2а-24824/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганській області про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобов'язання зробити перерахунок пенсії учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому проваджені або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя С.В. Борзаниця