Справа № 490/4155/14-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 р. Справа № 490/4155/14-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Гуденко О.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2014 року у справі за адміністративним позовом Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про повернення надміру виплачених державних коштів,-

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2014 року Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міськради звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про повернення надміру виплачених коштів по державній соціальній допомозі у сумі 18 215 грн.70 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до листа УПФУ в Центральному районні м Миколаєва, який 18.11.2013 року , надійшов на адресу позивача стало відомо, що дитина ОСОБА_2 з 30.09.2008 року, має статус дитини позбавленої батьківського піклування та знаходиться на повному державному забезпеченні. В результаті цього склалася переплата державних коштів по виплаті державної допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.10.2008 по 30.11.2013 року в сумі 18215,70 грн.

За наслідками розгляду адміністративної справи 16 червня 2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва прийнято постанову про задоволення позовних вимог.

Приймаючи означене рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому державні кошти у розмірі 18215,70 грн. підлягають поверненню.

Не погоджуючись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою в задоволенні позовних вимоги відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що копія кінцевого рішення їй не направлялась, також судом першої інстанції не було сповіщено її про дату, час та місце слухання справи. Не згідна з твердженням суду, щодо приховування інформації , що її донька знаходиться в інтернаті. Так, як вона не являється юристом.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на з'ясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Центрального району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради та отримувала допомогу одиноким матерям на дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з серпня 1999 року.

18 листопада 2013 року на адресу позивача надійшов лист від управління пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, що відповідно до довідки №74 від 13.09.2013 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в Очаківській загальноосвітній школі-інтернат І-ІІІ ступенів з 30.09.2008 року по теперішній час, має статус дитини позбавленої батьківського піклування та знаходиться на повному державному забезпеченні.

В зв'язку з тим, що відповідачкою надано недостовірну інформацію щодо знаходження доньки ОСОБА_2 в Очаківській загальноосвітній школі-інтернат І-ІІІ ступенів на повному державному утриманні з 30.09.08р., державні кошти за період з 01.10.08 р. по 30.11.13 р. у розмірі 18215,70 грн. отримані безпідставно та підлягають поверненню .

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.12.2013 року на адресу відповідача надсилалося повідомлення про відшкодування коштів по переплаченій державній соціальній допомозі одиноким матерям, яке було отримано відповідачем 21.01.2014 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Проте на сьогоднішній день відповідач не повернув позивачу надмірно сплачені кошти.

Позивач, вважає, що допомога за період з 01.10.2008 р. по 30.11.2013 р. отримана ОСОБА_1 безпідставно, внаслідок надання недостовірної інформації щодо знаходження доньки ОСОБА_2 в Очаківській загальноосвітній школі-інтернат І-ІІІ ступенів на повному державному утриманні з 30.09.08 р.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" одним із видів державної допомоги сім'ям з дітьми є допомога на дітей одиноким матерям, яка згідно ст.ст. 4, 5 вказаного Закону здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків.

Положеннями ч. 1 ст. 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", встановлено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), якщо у свідоцтві про народження дитини відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено у установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Умови призначення і виплати видів державної допомоги сім'ям з дітьми, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", зокрема, і допомоги на дітей одиноким матерям, визначено Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1751.

Відповідно до п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМ України від 27.12.2001 року №1751 (із змінами та доповненнями) (далі - Порядок) особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, зобов'язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги.

Пунктом 49 зазначеного Порядку та ч. 2 ст. 22 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 від 09.08.1999 року про призначення допомоги на дітей одиноким матерям, відповідач була попереджена про необхідність повідомити УСЗН про обставини, які впливають на призначення і виплату державної допомоги, в тому числі про влаштування на повне державне утримання.

Однак, відповідач не повідомила управління про знаходження доньки, ОСОБА_1, в Очаківській загальноосвітній школі-інтернат І-ІІІ ступенів на повному державному утриманні з 30.09.08 р., внаслідок чого отримала надміру виплачені кошти у розмірі 18215,70 грн.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідачки надміру виплачених коштів в сумі 18215,70 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 надміру виплачені кошти в сумі 18215,70 грн., у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям на користь позивача, правомірними.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову окружного адміністративного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Суддя-доповідач: Димерлій О.О.

Суддя: Єщенко О.В.

Суддя: Романішин В.Л.