Справа № 804/6334/15
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2015 р. Справа № 804/6334/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Ротор" до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
15.05.2015 року Приватне підприємство «Ротор» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить:
-визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про непогодження застосування процедури податкового компромісу від 24.04.2015 р. №60-р (пк);
-зобовязати Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву Приватного підприємства «Ротор» за вих. №168 від 16.04.2015 р. про намір досягнення податкового компромісу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про погодження податкового компромісу та на час оформлення відповідачем оскаржуваного рішення від 24.04.2015 р. судове рішення у справі №804/1985/15 не набрало законної сили та перебуває на розгляді у суді першої інстанції, тобто податкове повідомлення-рішення не було узгоджене. Оскільки податкові зобовязання позивача є неузгодженими у звязку з відсутністю на час розгляду даної справи рішення суду, яке набрало законної сили по цих зобовязаннях, граничний термін сплати по оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні не настав. За таких обставин, податкова, розглядаючи заяву підприємства, про компроміс по податковому повідомленні-рішенні, при прийнятті рішення про непогодження застосування процедури від 17.04.2015 р., не врахувала вказані обставини, що призвело до неправильного застосування норм Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу» та Податкового кодексу України.
Відповідач подав заперечення на адміністративний позов, в яких зазначає, що відповідно до п. 7 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобовязання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобовязань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобовязання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобовязання вважається неузгодженим.
Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено позапланову невиїзну документальну перевірку Приватного підприємства «Ротор» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП «Господар» за період з 01.07.2013 р. по 31.07.2013 р. (акт від 16.12.2014 р. №1767/22-01/13430357), за результатами якої донараховано всього 181464,00 грн. (основний платіж), в т. ч.;
На підставі акту перевірки від 16.12.2014 р. №1767/22-01/13430357 Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення-рішення:
16.04.2015 р. листом №168 Приватне підприємство «Ротор» подало до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області аналогічну листу від 30.03.2015 р. №136 заяву про намір досягнення податкового компромісу.
24.04.2015 р. Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято рішення щодо не погодження застосування процедури податкового компромісу №60-р (пк), яке аналогічне рішенню від 07.04.2015 р. №36-р (пк).
Не погодившись із рішенням Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про непогодження застосування процедури податкового компромісу від 24.04.2015 р. №60-р (пк), Приватне підприємство «Ротор» оскаржило його у судовому порядку.
Пунктом 1 підрозділу 9-2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.
Відповідно до п.102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
З огляду на зазначену норму законодавства, під строками давності згідно із ст. 102 ПК України розуміється визначення грошових зобов'язань протягом 1095 днів з дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а якщо така декларація була подана пізніше, - за днем її фактичного подання, тобто трирічного терміну. Тобто, строк давності щодо податкового компромісу застосовується з 01.04.2011 року до 01.04.2014 року.
Згідно п. 7 підрозділу 9-2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.
Пунктом 8 підрозділу 9-2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України закріплено, що податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.
Наведені норми свідчать, що у разі несплати платником податків податкового зобов'язання у відповідному розмірі, таке зобов'язання вважається неузгодженим, натомість якщо платник сплатив таку суму, то компроміс вважається досягнутим, при цьому, момент узгодження грошового зобов'язання в такому випадку переноситься на момент звернення платника із заявою про ініціювання процедури податкового компромісу.
Тобто, податковий компроміс не може вважатися досягнутим до моменту здійснення оплати відповідної суми (п.8), водночас несплата такої суми в будь-якому випадку має наслідком неузгодженість податкового зобов'язання в силу пункту 7 підрозділу 9-2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України.
Враховуючи, що податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань, моментом узгодження яких є момент звернення платника із заявою про ініціювання процедури податкового компромісу, суд зазначає, що самого лише факту звернення до податкової із заявою про ініціювання процедури податкового компромісу не достатньо для узгодження грошового зобов'язання.
За таких обставин, суд не вбачає підстав для зобов'язання Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву Приватного підприємства «Ротор» за вих. №168 від 16.04.2015 р. про намір досягнення податкового компромісу і тому відмовляє у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 11, 14, 69, 70, 71, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Ротор» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 15 червня 2015 року

Суддя ОСОБА_1