Справа № 826/6030/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6030/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін О.А. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Приватного підприємства «Енергопром-1» про стягнення заборгованості по страховим внескам, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року Київське міське відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Приватного підприємства «Енергопром-1» про стягнення заборгованості по страховим внескам у розмірі 744,97 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини та надано не вірну правову оцінку.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до статті 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» відповідач є страхувальником та платником страхових внесків передбачених зазначеним законом. Відповідач зареєстрований як платник внесків у Святошинській міжрайонній виконавчій дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за № 65.

Згідно сформованого Звіту по формі Ф 4-ФСС з ТВП вбачається наявність непогашеної заборгованості, що мала місце станом на 01.01.2011 року. При цьому, в ході розгляду справи судом встановлено, що визначена позивачем до стягнення сума заборгованості із сплати внесків у розмірі 744,97 грн. є заборгованістю по страховим внескам, яка пов'язана з невиплатою заробітної плати. Зазначене під звукозапис підтверджено представником позивача у судовому засіданні, що відображено також у журналі судового засідання.

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом про стягнення визначеної відповідачем заборгованості, оскільки вважає зазначену суму коштів недоїмкою зі сплати страхових внесків та наполягає на її стягненні.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено факту виникнення у відповідача обов'язку із сплати спірної суми внесків та набуття цією сумою статусу недоїмки, а відтак позивач не довів законності та обґрунтованості своїх вимог.

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на таке.

Згідно з абзацом п'ятим пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) - платники страхових внесків, зазначені у частинах другій та третій статті 6 цього Закону, сплачують страхові внески до Фонду в повному розмірі в порядку та в строки, визначені страховиком.

Частиною 1 вказаної статті Закону визначено, що страхувальники - роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов'язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону.

Перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснюється страхувальниками-роботодавцями один раз на місяць - у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період.

У разі нестачі у страхувальників - роботодавців коштів для виплати заробітної плати та сплати страхових внесків у повному обсязі нарахування їх на заробітну плату і перерахування страхових внесків до Фонду провадиться пропорційно до сум заробітної плати.

При цьому, у разі незабезпечення банківськими установами перерахування страхових внесків до Фонду одночасно з видачею коштів на виплату заробітної плати банківські установи сплачують за рахунок власних коштів до Фонду суму несплачених страхових внесків.

Порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, був деталізований Інструкцією, яка затверджена постановою Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 16 від 26.06.2001 та була чинна на момент виникнення спірних відносин.

Так, підпунктом 4.4. п. 4 Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування України (далі - Інструкція) встановлено, що перерахування коштів на рахунки Фонду страхувальниками-роботодавцями здійснюється одночасно з одержанням коштів на оплату праці в установах банків.

На необхідності застосуванні такого порядку перерахування коштів на рахунки Фонду зазначається і самим Фондом (листи від 29.07.2009 № 01-14-1582 та від 07.07.2010 № 05-31-1322).

При цьому, згідно підпунктом 4.5 п. 4 Інструкції також зазначено, що у разі нестачі у страхувальників-роботодавців коштів для виплати заробітної плати та сплати страхових внесків у повному обсязі нарахування їх на заробітну плату і перерахування страхових внесків до Фонду провадиться пропорційно до сум заробітної плати.

Отже, з аналізу наведених вище положень колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що днем сплати страхових внесків, днем виникнення обов'язку сплати внесків до Фонду, є день одержання коштів на оплату праці.

На це вказує і порядок застосування санкцій, передбачений Інструкцією, а саме - недоїмкою вважаються не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески (п. 4.4. Інструкції). При цьому, нарахування пені розпочинається з першого робочого дня, що настав після дня одержання заробітної плати (з дня виникнення недоїмки) (п. 5.4 Інструкції).

Як встановлено Окружним адміністративним судом міста Києва і підтверджено в суді апеляційної інстанції, сума, яку просить стягнути позивач, складається із суми внесків, які не сплачені у зв'язку з невиплатою заробітної плати.

При цьому, у позовній заяві не зазначається про нарахування пені за прострочку сплати цих зобов'язань, строк сплати яких настав, що давало б підстави для висновку про набуття вказаними сумами внесків статусу недоїмки (прострочених виконанням зобов'язань).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки обов'язок із сплати внесків виникає у день отримання коштів на виплату заробітної плати, слід зазначити, що позивачем в порядку виконання обов'язку, визначеного ч 1. ст. 71 КАС України, не доведено та судом не встановлено того, що на день розгляду справи відповідачем сплачено заробітну сплату (отримано кошти для виплати заробітної плати), із одночасною сплатою якої у відповідача виникав би обов'язок сплачувати страхові внески.

Таким чином, позивачем не доведено того, що строк сплати спірної суми коштів настав, а відтак підстав вважати спірну суму недоїмкою у суду немає, а тому підстав для задоволення позовних вимог у суду немає.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2015 року ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.