Справа № 826/3050/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 червня 2015 року № 826/3050/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідністю «Просто реклама»
до Державної податкової інспекції Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідністю «Просто реклама» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Просто реклама») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 13 лютого 2015 року № 3.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року відкрито провадження в адміністративний справі № 826/3050/15 закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 10 березня 2015 року.

У судовому засіданні 10 березня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що у період з 16 січня 2015 року по 21 січня 2015 року на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78. статті 78 Податкового кодексу України, Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідністю «Просто реклама» () з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Еліт Технолоджи» (), ТОВ «Еліт Консалтінг груп» () та ТОВ «Креативкомпані» () за серпень - вересень 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 28 січня 2015 року № 76126-55-22-13.

Як висновок проведеної перевірки серед іншого встановлено порушення пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 1041448,00 грн., в тому числі по періодах: за серпень 2014 року - суму 255973,00 грн., за вересень 2014 року - на суму 785475,00 грн.

Податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції у печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 13 лютого 2015 року № 3 Товариству з обмеженою відповідністю «Просто реклама» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1301810,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 1041448,00 грн., за штрафними санкціями - 260362,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковим повідомленням - рішенням й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «Еліт Технолоджи» (), ТОВ «Еліт Консалтінг груп» () та ТОВ «Креативкомпані» ().

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 28 січня 2015 року № 76126-55-22-13.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Еліт Технолоджи» (), ТОВ «Еліт Консалтінг груп» () та ТОВ «Креативкомпані» (), обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Суд звертає увагу, що наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальником/продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі недоведенння реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит з податку на додану вартість виникає в результаті придбання товарів і послуг з метою використання в господарській діяльності. При цьому операція з придбання повинна бути реальною, тобто повинна мати місце об'єктивна зміна складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Досліджуючи реальність господарських операцій позивача із контрагентами - виконавцями судом встановлено наступне.

У серпні - вересні 2014 року між позивачем (Замовник) та ТОВ «Креативкомані» (Виконавець) укладались договори про надання послуг із забезпечення виготовлення (закупівля у третіх осіб) та розміщення рекламних матеріалів згідно з специфікаціями для просування товарів під торговими марками (серед яких - Pampers, ТМ «Пирятиньъ», ТМ «Славія», Marlboro, Філіп Морріс Україна, Lego, тощо) (матеріали по взаємовідносинам позивача із ТОВ «Креативкомані» містяться в томі 2, аркуш справи 1 - 138 том 4).

На підтвердження виконання умов договорів надано копії актів здачі-прийняття робіт.

Оплата за придбані послуги здійснювались в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджують відповідні копії платіжних доручень.

Також, судом встановлено, що ТОВ «Креативкомані» виписано на адресу позивача податкові накладні на загальну суму 312 571,20 грн. в тому числі ПДВ.

Крім цього, у червні 2014 року між ТОВ «Просто реклама» (Замовник) та ТОВ «Еліт Технолоджи» укладались Договори про надання послуг в рамках проведення рекламних послуг, зокрема: проведення акцій під умовною назвою «MasterCard Fishka», рекламних заходів виставки котів під умовною назвою «Роландус 2014», просування товарів під торговою маркою Lego, Ariel, Lufthansa Group, тощо.

Матеріали справи містять копії актів здачі-прийняття робіт, податкових накладних, фото звітів проведених рекламних акцій (матеріали по взаємовідносинам позивача із ТОВ «Еліт Технолоджи» містяться в томі 3, 4, аркуш справи 1 - 245 том 6).

Оплата за придбані послуги здійснювались в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджують відповідні копії платіжних доручень.

Аналогічні за змістом Договори про надання послуг укладались між позивачем та ТОВ «Еліт Консалтинг Груп», відповідно до по яким надані копії актів сідачі - прийняття робіт податкових накладних, звітів про надання послуг, копії платіжних доручень (аркуш справи 139 - 211 том 5).

В обґрунтування мети придбання послуг, позивачем зазначено, що ТОВ «Просто реклама» є провідною на ринку України компанією з надання різноманітних рекламних та супутніх послуг та надає компаніям послуги: послуги із забезпечення підбору та інструктажу персоналу для проведення рекламних акції, рекламних кампаній, послуги із координації роботи персоналу в місцях проведення рекламних акцій, послуги із забезпечення роботи персоналу, залученого для проведення рекламних акцій, роботи по розробці дизайнів рекламних та інформаційних матеріалів, послуги із забезпечення наявності необхідного обладнання,матеріалів для проведення конференцій, рекламних акцій та інших рекламних заходів, послуги із забезпечення розміщення рекламних матеріалів, послуги по технічному обслуговуванню рекламних матеріалів, послуги із забезпечення вручення заохочень акції переможцям акцій, тощо. Проекти реалізовувалися не тільки в м. Києві, а й в інших містах України. За таких обставин, надати якісні послуги самостійно і вчасно, позивач би не встиг. В перевіряємий період, у штаті ТОВ «Просто Реклама» було 17 працівників, що, зі слів представника позивача, недостатньо для реалізації значної кількості масштабних рекламних проектів по всій Україні. У зв'язку з вище викладеним, у позивача виникла необхідність в залученні субвиконавців, що власними або залученими силами, могли б надати необхідний обсяг послуг. При цьому, за втілення проектів та кінцевий результат перед клієнтами відповідальним залишався позивач.

На підтвердження вищезазначених обставин, позивачем надано копії первинних документів, складених при взаємовідносинах позивача та контрагентів - Замовників, зокрема: компанії Pampers, ТМ «Пирятинъ», ТМ «Славія», Marlboro, Філіп Морріс Україна, Lego, MasterCard Fishka.

Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження вищезазначених доводів, а саме: отримання позивачем великої кількості замовлень на надання рекламних послуг; придбання послуг у ТОВ «Еліт Технолоджи» (), ТОВ «Еліт Консалтінг груп» () та ТОВ «Креативкомпані» () з метою виконання зобов'язань перед контрагентами - замовниками.

Із вказаних вище документів суд не вбачає, що придбані у ТОВ «Еліт Технолоджи», ТОВ «Еліт Консалтінг груп» та ТОВ «Креативкомпані» послуги якимось чином пов'язані із взаємовідносинами позивача і Замовників (клієнтів).

Разом з тим, позивачем не надано до перевірки документів на підтвердження факту придбання послуг з метою та в цілях господарської діяльності.

Слід звернути увагу, що згідно актів про здачу - прийняття наданих послуг, ТОВ «Еліт Технолоджи», ТОВ «Еліт Консалтінг груп» та ТОВ «Креативкомпані» наданий великий спектор послуг, а тому встановлення яких саме рекламних послуг замовлялось позивачем не вбачається можливим.

Матеріали справи не містять доказів, які свідчили би про реальність вищезазначених послуг, про їх надання, адже матеріали справи не містять кінченого результату наданих послуг.

Надані позивачем фотозвіти не підтверджують участі ТОВ «Еліт Технолоджи», ТОВ «Еліт Консалтінг груп» та ТОВ «Креативкомпані» у виготовленні зазначеної рекламної продукції та організації рекламних акцій.

Наявні у матеріалах справи податкові накладні та акти надання послуг містять лише загальну назву послуг, без деталізації змісту та обсягу таких послуг; не містять інформації про посаду особи, яка їх підписала, або іншої інформації, що дала б змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операції та наявність у неї відповідних повноважень, а відтак в силу наведених вище правових норм такі документи не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з ПДВ.

Згідно Договорів надання послуг, укладених між позивачем та ТОВ «Еліт Технолоджи», ТОВ «Еліт Консалтінг груп» та ТОВ «Креативкомпані», останніми для організації та проведення рекламних компаній використовувалась техніка та меблі (стіл, стул, стенди, тощо), разом з тим, не надано жодних пояснень та документів з приводу перевезення зазначених предметів на місця проведення компаній.

Слід звернути увагу, що в даному провадженні досліджується реальність господарських відносин позивача із контрагентами - виконавцями (ТОВ «Еліт Технолоджи», ТОВ «Еліт Консалтінг груп» та ТОВ «Креативкомпані»), які позивач підтверджує первинними документами по взаємовідносинам із контрагентами - замовниками компаніями Pampers, ТМ «Пирятинъ», ТМ «Славія», Marlboro, Філіп Морріс Україна, Lego, MasterCard Fishka. Разом з тим, відносини позивача із контрагентами - замовниками не ставляться під сумнів контролюючим органом.

Разом з тим, відхиляються судом посилання відповідача на акти про неможливість проведення зустрічних звірок та перевірок ТОВ «Еліт Технолоджи», ТОВ «Еліт Консалтінг груп» та ТОВ «Креативкомпані», оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

Таким чином, позивачем не спростовано належними доказами доводи податкового органу щодо відсутності фактичного здійснення вказаних господарських операцій, а відтак, з урахуванням вказаних обставин такі документи не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання послуг.

Позивачем не надано документального підтвердження тих обставин та відносин, які супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності підтверджують їх реальне виконання, а відтак, і не доведено того, що обумовлені правочином надані послуги надані саме цим контрагентом.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків контролюючого орган про порушення пункту 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлень-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Просто реклама» не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Законом України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору складає 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня - на рівні 1218,00 грн.

Враховуючи розмір майнових вимог, позивачу, в даному випадку, за звернення до адміністративного суду із майновим позовом слід було сплатити 4872,00 грн.

Водночас, частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн., а тому, враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та розмір сплаченого судового збору, решта суми судового збору у розмірі 4384,80 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Просто реклама» відмовити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою «Просто реклама» () на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 4007, код класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 4384,80 грн. (чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник