Справа № 808/6432/13-а
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/6432/13-а

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2015 року

справа № 808/6432/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

ВСТАНОВИВ:

Не погодившись з вищевказаною постановою відповідач подав апеляційну скаргу, мотивуючи тим, що судом першої інстанції під час винесення судового рішення були порушені норми матеріального та процесуального права, та просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог цу повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

19.06.2013 фахівцями ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 79.2 ст. 79, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) та відповідно до наказу №53 від 18.06.2013 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку КП “Облводоканал” Запорізької обласної ради з питань документального підтвердження господарських відносин з платником податків ПП Юридичний центр “Олександрівськ-95” (ЄДРПОУ 23847319) їх реальності та повноти відображення в обліку за період червень 2012 року.

За результатами перевірки складено Акт № 11/22-1421/03327115 від 19.06.2013.

Висновками акту перевірки встановлено наступні порушення КП “Облводоканал” Запорізької обласної ради: п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.181 ст. 14, п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1 ст. 200, ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), Наказу Державної податкової адміністрації України №1492 від 02.02.2012 “Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість”, підприємством завищено податковий кредит за червень 2012 року на загальну суму 15 482 грн., який сформований від контрагента ПП Юридичний центр “Олександрівськ-95”, що привезло до: заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податного кредиту з ПДВ (р. 18 податкової декларації з ПДВ за червень 2012 року) на загальну суму 15 482 грн.; заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від’ємного значення попереднього звітного періоду (р. 25 податкової декларації з ПДВ за червень 2012 року) на загальну суму 15 482 грн.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи між КП “Облводоканал” ЗОР та ПП Юридичний центр “Олександрівськ-95” були встановлені господарські правовідносини.

На підтвердження реальності проведених господарських операцій позивачем надані суду первинні документи, а саме: видаткова накладна б/н від 21.06.2012, податкова накладна №2 від 21.06.2012 на засувку чавунну д 500 в кількості 2 штуки по 18 072 грн. за одиницю та засувку чавунну д 400 в кількості 2 штуки по 5 045,63 грн. грн. на загальну суму 55 482,36 грн., ПДВ 9 247,06 грн. та видаткова накладна б/н від 22.06.2012, податкова накладна № 3 від 22.06.2012 на засувку чавунну д 500 в кількості 1 штуки по 18 072 грн. за одиницю та засувку чавунну д 300 в кількості 3 штуки по 4 367 грн. на загальну суму 37 407,60 грн. ПДВ 6 234,60 грн., копії накладних про передачу товару структурним підрозділам, актів про списання та копій про свідоцтв про реєстрацію вантажних ТЗ, які належать підприємству.

Статтею 3 Закону України № 996-IV від 16.07.1999 “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 996-IV) передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 996-IV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Всі придбані ТМЦ були своєчасно та в повному обсязі оприбутковані КП “Облводоканал” ЗОР на підставі накладних, оплачені, та в подальшому використані у власній господарській діяльності, що в свою чергу призвело до змін в активах підприємства та його зобов'язаннях і реально спричинило зміни майнового стану платника податків.

Таким чином, надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність” та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку і є достатніми та такими, що підтверджують факт придбання товару від ПП Юридичний центр “Олександрівськ-95” за договором б/н від 21.06.2012.

В свою чергу, суд дійшов висновку, що зміст укладених між КП “Облводоканал” ЗОР та ПП Юридичний центр “Олександрівськ-95” правочинів не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідач не надав доказів, які б підтверджували, що зміст угоди не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договору або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.

Податковий кодекс України не ставить право платника податку на віднесення до складу податкового кредиту в залежність від отримання документального підтвердження щодо належного виконання контрагентом податкових зобов'язань, дотримання правил ведення господарської діяльності тощо.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, ст.198 Податкового кодексу України КП “Облводоканал” ЗОР як платник податку має право на віднесення сум податкового кредиту, при цьому право на віднесення сум податкового кредиту у відповідності з п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

При цьому п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України містить норму, за якою не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документа ми, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Суд першої інстанції застосувавши п.п. 201.1., 201.4., 201.7., 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України прийшов до обґрунтованого висновку, що позивачем надані всі необхідні документи (договір, податкові накладні, видаткові накладні, тощо), на підставі яких підприємству дозволяється формувати податок на додану вартість.

Разом з тим, суд першої інстанції правильно звернув увагу, що чинним законодавством України на одну із сторін цивільно-правової угоди покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов’язку здійснення контролю за дотриманням постачальниками вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників або через відсутність висновків зустрічних перевірок таких постачальників зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість згідно із Податковим кодексом України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції від 19.11.2013 року у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись ст. п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державоної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області – залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки передбаченні ст. 212 КАС України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов