Справа № 242/1075/15-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Моцний О.С.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року справа № 242/1075/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Казначеєва Е.Г., суддів: Жаботинської С.В., Васильєвої І.А., за участю секретаря судового засідання Корадо А.А., позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 18 травня 2015 року у справі № 242/1075/15-а (головуючий І інстанції Моцний О.С.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області про призначення пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив скасувати рішення відповідача від 25.02.2015 року про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах, зобов'язати відповідача зарахувати до спеціального (пільгового) стажу роботи період роботи в Гірницькому Шахто Будівному Управлінні тресту «Селидіввуглебуд» з 27.01.1993 року по 05.07.1994 року; зобов'язати відповідача зарахувати до спеціального (пільгового) стажу роботи періоди роботи в Районі Крайньої Півночі в ТОВ «ОктаСтрой» з 17.05.2001 року по 22.10.2001 року, з 25.01.2002 року по 01.11.2002 року, з 21.03.2003 року по 30.10.2003 року, з 13.02.2004 року по 24.12.2004 року, з 05.06.2005 року по 26.12.2005 року, з 10.03.2006 року по 31.10.2006 року; зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, з 05.01.2015 року, відповідно до заяви № 64 від 05.01.2015 року.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 18 травня 2015року позовні вимоги задоволені. Суд першої інстанції скасував рішення відповідача від 25.02.2015 року № б/н про відмову ОСОБА_2 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язав відповідача зарахувати до спеціального (пільгового) стажу роботи ОСОБА_2 період роботи в Гірницькому Шахто Будівному Управлінні тресту «Селидіввуглебуд» з 27.01.1993 року по 05.07.1994 року, за фактичними спусками в шахту; зобов'язав відповідача зарахувати до спеціального (пільгового) стажу роботи ОСОБА_2 періоди роботи в Районі Крайньої Півночі в ТОВ «ОктаСтрой»:з 17.05.2001 року по 22.10.2001 року, з 25.01.2002 року по 01.11.2002 року, з 21.03.2003 року по 30.10.2003 року, з 13.02.2004 року по 24.12.2004 року, з 05.06.2005 року по 26.12.2005 року, з 10.03.2006 року по 31.10.2006 року; зобов'язав відповідача призначити позивачу ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах, з 05.01.2015 року, відповідно до заяви № 64 від 05.01.2015 року.

Відповідач не погодившись з зазначеним рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позовних вимог

Позивач в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні 17 червня 2015 року представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню

Заслухавши суддю-доповідача, сторін, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд в межах апеляційної скарги відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, колегія суддів встановила наступне.

05 січня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області з заявою про призначення пенсії відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - № 1788-XII) та п.2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - № 1058-IV).

Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області рішенням від 25 лютого 2015 року № б/н відмовило позивачу в призначенні пенсії, у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років. В обґрунтування відмови відповідачем зазначено, що до пільгового стажу не зараховано період роботи в «Гірницькому ШБУ» з 27.01.1993 року по 05.07.1994 року з підстав відсутності довідки, яка підтверджує зайнятість повний робочий день по видобутку вугілля або будівництві шахт та не зараховано періоди роботи позивача в Районі Крайньої Півночі в ТОВ «ОктаСтрой» в якості гірничого робітника з повним робочим днем під землею з 17.05.2001 року по 22.10.2001 року, з 25.01.2002 року по 01.11.2002 року, з 21.03.2003 року по 30.10.2003 року, з 13.02.2004 року по 24.12.2004 року, з 05.06.2005 року по 26.12.2005 року, з 10.03.2006 року по 31.10.2006 року до надходження акту зустрічної перевірки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що УПФУ неправомірно відмовило у зарахуванні до пільгового стажу позивача період роботи в Гірницькому Шахто Будівному Управлінні тресту «Селидіввуглебуд»з 27.01.1993 року по 05.07.1994 року та період роботи в ТОВ «ОктаСтрой»: з 17.05.2001 року по 22.10.2001 року, з 25.01.2002 року по 01.11.2002 року, з 21.03.2003 року по 30.10.2003 року, з 13.02.2004 року по 24.12.2004 року, з 05.06.2005 року по 26.12.2005 року, з 10.03.2006 року по 31.10.2006 року. Таким чином, у позивача наявний стаж, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону № 1788-XII

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується частково з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Підпункт 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно зі статтею 100 Закону № 1788, особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно ч.1 статті 14 Закону № 1788, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

З аналізу ст..14 Закону №1788 вбачається, що підставою для призначення пенсії є зайнятість повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202 відповідно до ст. 14 № 1788 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов'язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі - Постанова № 202).

Відповідно до Постанови № 202, до Списку робіт і професій, працівники яких мають право на пенсію відповідно до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відноситься:

Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: Усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Відкриті гірничі роботи з видобування (розкривання) вугілля, руди та інших корисних копалин у розрізах і кар'єрах глибиною 150 м і більше, крім робіт на поверхні (включаючи відвали): гірничі робітники.

Відповідно ч.4 ст. 24 Закону № 1058, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 (далі - Порядок № 637), за яким, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 20 зазначеного Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або їх правонаступників

Стосовно позовних вимог про зарахування періоду роботи позивача в Гірницькому Шахто Будівному Управлінні тресту «Селидіввуглебуд» з 27.01.1993 року по 05.07.1994 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до записів в трудовій книжці, позивач працював в Гірницькому Шахто Будівному Управлінні тресту «Селидіввуглебуд»: з 27.01.1993 року по 14.05.1993 року в якості учня підземного прохідника (записи №№ 5 - 8); з 14.05.1993 року по 11.03.1994 року в якості підземного прохідника 5-го розряду (записи №№ 8,9); з 11.03.1994 року по 14.04.1994 року в якості учня підземного гірничого робітника (записи №№ 9,10); з 14.04.1994 року по 05.07.1994 року в якості підземного гірничого робітника 3-го розряду (записи №№ 10, 11). Зазначені періоди роботи позивача підтверджується архівною довідкою Архівного відділу Селидівської міської ради від 18.12.2014 року №14-47-409, в якій також зазначено, що у відповідності до наказу № 363 від 17.10.1994 року «Про висновки атестації робочих місць за умовами праці» підтверджено право на пільгову пенсію.

Як вбачається з вказаних записів трудової книжки, позивач працював за професіями «підземний прохідник» та «підземний гірничий робітник», які передбачають працю позивача повний робочій день на підземних роботах в шахті.

Крім того, вказані обставини підтверджує довідка ВП «Шахта «Україна» від 06.05.2015 року № 1-564 про наявність 241 фактичний спуск в шахту, архівна довідка № 14-47-410 від 18.12.2014 року про використання 86 календарних днів щорічної відпустки та записи № 6, 7 трудової книжки про проходження 1 місяць 23 дні теоретичного навчання за професією «прохідник» з відривом від виробництва, як належні та допустимі докази які свідчать факт зайнятості позивача повний робочий день під землею під час роботи в Гірницькому Шахто Будівному Управлінні тресту «Селидіввуглебуд» з 27.01.1993 року по 05.07.1994 року

Стосовно посилання відповідача на ліквідацію ВАТ «Гірницький шахто буд» та необхідністю надання рішення комісії з питання підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років, колегія суддів зазначає, що вказане підприємство дійсно було ліквідовано, проте, приписи Порядку №637 та Закону № 1788 не містять, як безумовну підставу для призначення пенсії, наявність рішення зазначеної комісії. Крім того, як вбачається з рішення відповідача від 25.02.2015 року № б/н про відмову позивачу в призначені пенсії, відповідач відмовився врахувати спірний період роботи не за відсутності рішення комісії, а за відсутності уточнюючої довідки.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що факт роботи позивача повний робочий день на підземних гірничих роботах за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, як передбачено ст. 14 Закону №1788, в Гірницькому Шахто Будівному Управлінні тресту «Селидіввуглебуд» з 27.01.1993 року по 05.07.1994 року, підтверджено записами в трудовій книжці та іншими документами, що відповідає вимогам чинного законодавства. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Стосовно позовних вимог про зарахування періоду роботи позивача в Районі Крайньої Півночі в ТОВ «ОктаСтрой» з 17.05.2001 року по 22.10.2001 року, з 25.01.2002 року по 01.11.2002 року, з 21.03.2003 року по 30.10.2003 року, з 13.02.2004 року по 24.12.2004 року, з 05.06.2005 року по 26.12.2005 року, з 10.03.2006 року по 31.10.2006 року, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів зазначає, що за вимогами законодавства, якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Між Україною і Росією, в області пенсійного забезпечення діє міжнародна угода від 13.03.1992 року «Соглашение о гарантиях прав граждан государств-участийков Содружества Независимьіх Государств в области пенсионного обеспечения».

Згідно ст.1 цієї Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць угоди має здійснюватись за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди, встановлено, що Угода розповсюджує дію угоди на пенсійне забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави -учасниць угоди.

Згідно ст.11 Угоди, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць Содружества Незалежних Держав, які входили до складу СРСР до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Содружества без легалізації.

Відповідно до записів в трудовій книжки позивач працював гірничим робітником з повним робочим днем під землею в Районі Крайньої Півночі в ТОВ «ОктаСтрой» в період з 17.05.2001 року по 22.10.2001 року, з 25.01.2002 року по 01.11.2002 року, з 21.03.2003 року по 30.10.2003 року, з 13.02.2004 року по 24.12.2004 року, з 05.06.2005 року по 26.12.2005 року, з 10.03.2006 року по 31.10.2006 року.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка ТОВ «ОктаСтрой», якою уточнюється особливий характер роботи позивача на цьому підприємстві, підтверджується робота позивача гірничим робітником з повним робочим днем під землею (а.с.44) Вказані обставини підтверджуються також довідкою ТОВ «ОктаСтрой» про фактичні спуски позивача в шахту (а.с.45).

Вказані довідки ТОВ «ОктаСтрой» є повними, законними й належним чином оформленими документами, які відповідають вимогам законодавства України та підтверджують право позивача на зарахування вказаного періоду роботи.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до записів трудової книжки, позивач в період з 13.02.2004 року по 24.12.2004 року працював гірничим робітником з повним робочим днем під землею, проте, відповідно до довідки ТОВ «ОктаСтрой» про фактичні спуски позивача в шахту, у позивача з липня 2004 року по грудень 2004 року відсутні спуски. Тобто, в вказаний період позивач фактично не працював повний робочій день на підземних роботах, а тому відповідачем правомірно відмовлено в зарахуванні вказаного періоду роботи. Зазначене обумовлює зміну рішення суду першої інстанції в цій частині.

Стосовно посилання відповідача на наявні записів в трудовій книжці про одночасну роботу позивача на підприємстві ТОВ «ОктаСтрой», яке розташоване в Російській Федерації, та роботу позивача на підприємстві ПП «ВАРА» на території України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до записів трудової книжки БТ-І № 4273553 позивач в період з 29.03.2001 року по 22.10.2001 року та з 13.02.2004 року по 24.12.2004 року працював гірничим робітником з повним робочим днем під землею в Районі Крайньої Півночі в ТОВ «ОктаСтрой». В той же час відповідно до записів трудової книжки БТ-ІІ № 3310773 позивач в період по 16.05.2001 року працював гірничим робітником з повним робочим днем під землею в шахтоуправлінні «Україна» та з 02.01.2004 року по 22.03.2004 року працював гірничим робітником з повним робочим днем під землею в ПП «ВАРА».

Колегія суддів зазначає, що як вбачається з позовних вимог та уточнень до них, позивач не звертався з вимогами про врахування періоду роботи з 29.03.2001 року по 16.05.2001 року в Районі Крайньої Півночі в ТОВ «ОктаСтрой», а отже вказаний період не є спірним.

З пояснень позивача наданих в суді апеляційної інстанції вбачається, що він в період з 02.01.2004 року по 22.03.2004 року фактично не працював гірничим робітником з повним робочим днем під землею в ПП «ВАРА», а фактично виїхав за межи України до Російської Федерації де працевлаштувався на підприємстві ТОВ «ОктаСтрой» з 13.02.2004 року. Позивач зазначає, що про вищевказані обставини повідомив відповідача при зверненні за призначенням пенсії та не звертався до відповідача з питання зарахування цього періоду роботи в ПП «ВАРА».

Зазначене твердження позивача підтверджується довідкою ТОВ «ОктаСтрой» про його роботу в підземних умовах та спусків в шахту.

Колегія суддів зазначає, що відмова відповідача зарахувати до пільгового стажу час роботи в ТОВ «ОктаСтрой» до надходження акту зустрічної звірки не ґрунтується на вимогах законодавства, оскільки, відповідачу надано право перевіряти обґрунтованість видачі довідок та достовірність поданих відомостей, проте вказане не є підставою для не зарахування періоду роботи до пільгового стажу при наявності всіх належних документів.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що факт роботи позивача повний робочий день на підземних гірничих роботах за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, як передбачено ст. 14 Закону №1788, в Районі Крайньої Півночі в ТОВ «ОктаСтрой» в період з 17.05.2001 року по 22.10.2001 року, з 25.01.2002 року по 01.11.2002 року, з 21.03.2003 року по 30.10.2003 року, з 13.02.2004 року по 30.06.2004 року, з 05.06.2005 року по 26.12.2005 року, з 10.03.2006 року по 31.10.2006 року, підтверджено записами в трудовій книжці та іншими документами, що відповідає вимогам чинного законодавства. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Відповідно до матеріалів справи, а саме рішення відповідача від 15.02.2015 року про відмову в призначені пенсії, на період звернення позивача з заявою у позивача не вистачало 2 місяці та 2 днів для призначення пенсії у відповідності до ч.1ст. 14 Закону №1788.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням вищезазначених періодів роботи позивача у нього вистачає стажу, який дає йому право на призначення пенсії у відповідності до ч.1ст. 14 Закону №1788.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції правильно по суті прийнято рішення, але з помилковим застосуванням норм права, що відповідно обумовлює зміну постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 18 травня 2015 року у справі № 242/1075/15-а задовольнити частково.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 18 травня 2015 року у справі № 242/1075/15-а змінити.

Змінити абзац 4 резолютивної частини постанови Селидівського міського суду Донецької області від 18 травня 2015 року у справі № 242/1075/15-а вислів «з 13.02.2004 року по 24.12.2004 року» висловом «з 23.03.2004 року по червень 2004 року включно».

В іншій частині постанову Селидівського міського суду Донецької області від 18 травня 2015 року у справі № 242/1075/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Повний текст рішення складено та підписано колегією суддів 23 червня 2015 року.

Головуючий суддя Е.Г.Казначеєв

Судді І.А. Васильєва

С.В. Жаботинська