Справа № 2а/0270/902/12
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/800/50728/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Олексієнка М.М., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Вінницького обласного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Вінницький обласний центр зайнятості) про стягнення грошової допомоги при виході на пенсію, за касаційною скаргою Вінницького обласного центру зайнятості на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 березня 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просила стягнути із Жмеринського міськрайонного центру зайнятості грошову допомогу при виході на пенсію у розмірі 12050 гривень та зобов'язати відповідача змінити підставу звільнення, а саме: звільнити її з посади державного службовця у зв'язку з виходом на пенсію, а раніше внесений запис про підставу звільнення визнати недійсним.

На обгрунтування позову ОСОБА_4 зазначила, що відповідно до частини 13 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 3723-XII) їй як державному службовцю в разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років має бути виплачена грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12 березня 2012 року замінено неналежного відповідача Жмеринський міськрайонний центр зайнятості на належного - Вінницький обласний центр зайнятості.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19 березня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Вінницького обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_4 грошову допомогу при виході на пенсію в сумі 12050 гривень. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Справа розглядалася судами неодноразово.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 березня 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши перевірку доводів касаційної скарги, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що наказом Вінницького обласного центру зайнятості від 28 квітня 2011 року № 177-к ОСОБА_4 звільнено з посади начальника відділу взаємодії з роботодавцями Жмеринського міськрайонного центру зайнятості на підставі пункту 2 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП) України у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді за станом здоров'я, яке перешкоджає продовженню роботи. Відповідно до статті 44 КЗпП України позивачеві виплачено вихідну грошову допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати.

На час звільнення ОСОБА_4 мала стаж державної служби понад 10 років, а саме: 10 років та 2 дні, на момент призначення пенсії державного службовця набула право на достроковий вихід на пенсію згідно зі статтею 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» від 16 грудня 1993 року № 3721-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 3721-XII).

Станом на 28 квітня 2011 року оклад начальника відділу взаємодії з роботодавцями Жмеринського міськрайонного центру зайнятості згідно штатного розпису становив 1205 гривень.

Звернувшись до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів, ОСОБА_4 було відмовлено у зв'язку з тим, що її звільнено з роботи з інших підстав, ніж визначено статтею 37 Закону 3723-XII.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що необхідними умовами для виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів є вихід на пенсію державного службовця та наявність не менше 10 років стажу державної служби.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 3723-XII державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Цим Законом визначено правовий статус державних службовців, особливості проходження державної служби, порядок її припинення, матеріальне та соціально-побутове забезпечення державних службовців.

Частиною 1 статті 37 Закону № 3723-XII визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Згідно частини 13 статті 37 Закону № 3723-XII державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 30 Закону № 3723-XII, крім загальних підстав, передбачених КЗпП, державна служба припиняється у разі досягнення державним службовцем граничного віку проходження державної служби (для жінок - 55 років згідно зі статтею 23 цього ж Закону), що по суті є виходом на пенсію.

Водночас статтею 38 КЗпП вихід на пенсію визначається як підстава для розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Норми Закону № 3723-XII, якими врегульовані питання пенсійного забезпечення державних службовців, не передбачають права на достроковий вихід на пенсію чи скорочення пенсійного віку.

Разом із тим така можливість передбачена Законом № 3721-XII, який визначає основні засади державної політики щодо ветеранів праці, інших громадян похилого віку і спрямований на формування в суспільстві гуманного, шанобливого ставлення до них і забезпечення їх активного довголіття.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону № 3721-XII особам передпенсійного віку, трудовий договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, зокрема, у зв'язку із виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, якщо вони мають страховий стаж для чоловіків - 25 років, для жінок - 20 років, а для осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, - стаж роботи, який дає право на цей вид пенсії.

Невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, передбачена пунктом 2 статті 40 КЗпП як окрема підстава розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Отже, підставою для звільнення за пунктом 2 статті 40 КЗпП не є вихід працівника на пенсію.

Звільнення за цим пунктом допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до статті 44 КЗпП працівнику виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Така матеріальна допомога за своєю соціально-правовою характеристикою є аналогічною грошовій допомозі, передбаченій частиною 13 статті 37 Закону № 3723-XII.

Таким чином, законами № 3721-XII і № 3723-XII врегульовані різні суспільні відносини: норми Закону № 3721-XII спрямовані на реалізацію державної політики щодо ветеранів праці та громадян похилого віку, а нормами Закону № 3723-XII врегульовано професійну діяльність державних службовців щодо практичного виконання завдань і функцій держави і цей Закон є спеціальним у згаданих правовідносинах.

Системний аналіз вищезгаданих норм права з урахуванням відмінності відносин, які ці норми регулюють, дає підстави вважати, що право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 посадових окладів мають державні службовці, державна служба яких припинена у зв'язку з виходом на пенсію. У разі ж припинення службово-трудових відносин у зв'язку з невідповідністю працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я державному службовцю виплачується вихідна допомога, передбачена статтею 44 КЗпП.

Водночас 26 листопада 2013 року Конституційний Суд України у справі № 1-14/2013 прийняв Рішення № 11-рп/2013 та надав висновки щодо офіційного тлумачення положення частини 13 статті 37 Закону № 3723-XII у системному зв'язку з положеннями пункту 2 частини 1, частини 2 статті 40 КЗпП, статті 21 Закону № 3721-XI, у якому зазначив, що грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів виплачується державному службовцю за умов виходу на пенсію з посади державного службовця та наявності страхового стажу, в тому числі стажу державної служби не менше 10 років. Жодних додаткових умов для виплати грошової допомоги державному службовцю у разі виходу його на пенсію в частині 13 статті 37 Закону № 3723-XII не встановлено.

Тобто, грошова допомога, передбачена вказаним законодавчим положенням, має разовий характер. Право на її одержання пов'язане з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця та припиненням цієї роботи у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця. Тому розірвання трудового договору з державним службовцем з підстав, визначених частиною 1 статті 40 КЗпП, не може нівелювати право державного службовця на отримання зазначеної грошової допомоги за умови наявності стажу державної служби не менше 10 років.

Отже, у разі дострокового виходу на пенсію державного службовця з посади в органах державної влади відповідно до чинного законодавства державний службовець за наявності стажу державної служби не менше 10 років і страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV, має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, яке не пов'язане з досягненням пенсійного віку, визначеного частиною 1 статті 37 Закону № 3723-XII.

Відповідно до пункту 4 статті 13 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 16 жовтня 1996 року № 422/96-ВР Конституційний Суд України приймає рішення та дає висновки у справах щодо офіційного тлумачення Конституції та законів України.

Статтею 69 цього Закону визначено, що рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Саме до такого висновку зводиться правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постановах від 3 червня 2014 року (справа № 21-35а14) та від 7 жовтня 2014 року (справа № 21-304а14), яка відповідає тлумаченню цих норм Конституційним Судом України.

З урахуванням зазначених норм права та обставин справи, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності у позивача правових підстав на отримання грошової допомоги в розмірі, передбаченому частиною 13 статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів та встановлених обставин справи, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Вінницького обласного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття - залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 19 березня 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Вінницького обласного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття про стягнення грошової допомоги при виході на пенсію - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Олексієнко М.М.