Справа № 805/1030/15-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/1030/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 р. Справа № 805/1030/15-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лідер» до Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування податкової вимоги № 2071-25 від 03.12.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лідер», звернувся до суду з позовом до Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування податкової вимоги № 2071-25 від 03.12.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16 грудня 2014 року ТОВ «ТД «Лідер» поштою отримало податкову вимогу Артемівської ОДПІ ТУ Міндоходів у Донецькій області від 03.12.2014 року № 2071-25 за умовами якої заступником начальника Артемівської ОДПІ ТУ Міндоходів у Донецькій області визначено суму податкового боргу за платежем орендна плата з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 13050200) у розмірі 11 100,40 грн.

ТОВ «ТД «Лідер» вважає, що вимога є незаконною адже під час прийняття зазначеної вимоги Артемівська ОДПІ ТУ Міндоходів у Донецькій області порушила діюче законодавство - Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Як вбачається із змісту вимоги, її об’єктом є податковий борг за платежем орендна плата з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 13050200). А відтак така сума боргу мала виникнути лише за умови порушення зобов’язання за договором оренди земельної ділянки.

Проте, відповідно до умов Закону України від 02.09.2014 р. № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб’єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції. Зокрема, вимогами статті 7 цього закону звільнено суб’єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

На виконання вимог Закону № 1669 Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р було затверджено перелік населених пунктів, на території яких проводилась АТО. Отже, з 30.10.2014 року ТОВ «ТД «Лідер» на законодавчому рівні звільнено від сплати орендну плату за користування земельними ділянками.

Виходячи із наведеного сума орендної плати за земельні ділянки з юридичних осіб у розмірі 11 100,40 грн. за листопад місяць 2014 року не мала визначатися як податкове зобов’язання та відповідно не мала стати податковим боргом. За уточнюючим розрахунком ТОВ «ТД «Лідер» зняло із себе самостійно визначені зобов’язання із сплати орендної плати за землю..

Враховуючи наведене, позивач просить податкову вимогу № 2071-25 від 03.12.2014 року скасувати.

Представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав, надав письмові заперечення, зазначив, що ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх ад міністрування, платників податків та зборів, їх права та обов’язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов’язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п. 1.1 ст. 1 ПК України)

Відповідно до ст.6 Закону України від 02.09.2014 р. 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» під час проведення антитерористичної операції суб’єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції звільняються від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

З метою виконання Закону України №1669 розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійс нювалася антитерористична операція» затверджено перелік населених пунктів, але розпоря дженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №1079-р дія розпорядження №1053-р зупинена.

Пільги щодо звільнення від сплати земельного податку встановлені положеннями статей 281 та 282 ПК України. Однак, згідно приписів п.2.1 ст.2 ПК України зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу. Відповідно до п.7.3 ст.7 ПК України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу.

Приписами ст. 11 (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України №1669 Кабінет Міністрів України зобов’язано у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції прийняти остаточний перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася АТО.

Станом на теперішній час відповідні зміни до ПК України з урахуванням положень Закону України №1669 не внесені, антитерористична операція триває, а отже остаточний перелік відповідних населених пунктів є відсутнім.

Враховуючи наведене, відповідач просив у задоволені адміністративного позову відмовити.

До судового засідання 25 травня 2015 р представник позивача не з’явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, через що, відповідно до приписів ч. 6 ст. 128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовані вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, яку правову норму належить застосувати до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лідер» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (ЄДРПОУ 32401484).

Відповідно до п. 287.1 ст. 287 та абз. 1 п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 ПК України ).

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За наданими відповідачем відомостями станом на 30.11.2014 згідно з інтегрованими картками платника податків у ТОВ «Торговий дім «Лідер» виник податковий борг з орендної плати з юридичних осіб на суму 11 100,40 гривень.

Податкова вимога, яка є предметом спору оскаржена позивачем в адміністративному порядку. Однак рішеннями Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 22.01.2015 №346/10/05-99-23-01 та Державної фіскальної служби України від 24.02.2015 №3911/6/99-99-23-05-15 скарги підприємства залишені без задоволення.

Проте, вирішуючи справу, суд зазначає, що Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введене в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочате проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669-VII (надалі – Закон № 1669-VII).

Статтею 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначено терміни, а саме: період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про не відкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1669-VII під час проведення антитерористичної операції звільнити суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Статтею 7 Закону № 1669-VII передбачено скасування на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Тому суд зауважує, що Закон № 1669-VII має однакову юридичну силу з Податковим кодексом України. Отже, колізія норм у вказаних актах законодавства, на яку посилається відповідач, вказуючи на відсутність внесених змін до ПК України, вирішується на користь Закону № 1669-VII, який прийнятий пізніше, і містить спеціальні норми з обмеженим терміном дії.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669-VII Кабінетом Міністрі Україні затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення розпорядженням № 1053-р від 30.10.2014 р.

Суд не приймає посилання відповідача на розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження КМ України від 30.10.2014 року № 1053», яким зупинена дія розпорядження Кабінету Міністрів від 30.10.2014 року № 1053-р, згідно якої затверджений перелік населених пунктів в зоні АТО, з наступних підстав.

Зміст правової конструкції зупинення дії нормативного акту передбачає, що зупинений акт не є скасованим, а не підлягає застосуванню саме після його зупинення. Тобто, до набрання чинності розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року, розпорядження Кабінету Міністрів від 30.10.2014 року № 1053-р діяло певний період часу та визначало перелік населених пунктів в зоні АТО.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України обставини, визнані судом загальновідомими, не потрібно доказувати. Тому проведення антитерористичної операції на територіях, визначених розпорядженням Кабінету Міністрів від 30.10.2014 року № 1053-р, суд визнає загальновідомими, які доказуванню не підлягають.

В зв'язку з чим суд зазначає, що позивач звільняється від виконання своїх обов'язків щодо сплати податкового боргу орендної плати за землю, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову, зокрема, суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій.

За таких обставин, з метою судового захисту порушеного права, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про скасування податкової вимоги № 2071-25 від 03.12.2014 року.

За приписами ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Тому на користь позивача з Державного бюджету підлягає стягненню сума сплаченого судового збору 182,70 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лідер» до Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування податкової вимоги № 2071-25 від 03.12.2014 року – задовольнити.

Скасувати податкову вимогу Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області № 2071-25 від 03.12.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лідер» (код ЄДРПОУ 32401484) витрати зі сплати судового збору у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до адміністративного суду апеляційної інстанції через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Чекменьов Г.А.