Справа № 2а/0470/2417/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року м. Київ К/800/15289/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційні скарги Державної митної служби України та Дніпропетровської митниці на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Дніпропетровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними наказів № 28-к, № 20-к від 10 січня 2012 року, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати накази № 28-к «Про припинення перебування на держаній службі» та № 20-к «Про припинення виконання обов'язків за посадою та проведення розрахунку» від 10 січня 2012 року; зобов'язати Державну митну службу України поновити його на посаді головного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Кривий Ріг» Дніпропетровської митниці Державної митної служби України; зобов'язати Дніпропетровську митницю Державної митної служби України нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10 січня 2012 року по час фактичного поновлення на посаді.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2012 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року, позов задоволено частково.

Скасовано наказ т.в.о. голови Державної митної служби України № 28-к від 10 січня 2012 року «Про припинення перебування на державній службі» в частині припинення перебування на державній службі ОСОБА_1.

Скасовано наказ начальника Дніпропетровської митниці Державної митної служби України № 20-к від 10 січня 2012 року «Про припинення виконання обов'язків за посадою та проведення розрахунку».

Поновлено позивача на посаді головного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Кривий Ріг» Дніпропетровської митниці Державної митної служби України.

Зобов'язано Дніпропетровську митницю Державної митної служби України нарахувати і виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, за період з 10 січня 2012 року по день фактичного поновлення на посаді.

В решті позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодились відповідачі, подали касаційні скарги, в яких посилаються на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просять скасувати постановлені судами рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційні скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі, зокрема, відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 410 Митного кодексу України у митній службі України діє Дисциплінарний статут, який затверджується законом.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач перебував на службі в митних органах України з 21 січня 1994 року. Наказом № 115-к від 12 березня 2011 року був прийнятий на посаду головного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Кривий Ріг» Дніпропетровської митниці.

Наказом т.в.о. голови Державної митної служби України № 28-к від 10 січня 2012 року «Про припинення перебування на державній службі», перебування ОСОБА_1 на державній службі припинено відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу». На виконання цього наказу, начальником Дніпропетровської митниці прийнято наказ № 20-к від 10 січня 2012 року «Про припинення виконання обов'язків за посадою та проведення розрахунку».

З прийняттям зазначених наказів позивач був ознайомлений 06 лютого 2012 року, у перший день після виходу з лікарняного, що не заперечується відповідачем.

З метою встановлення обставин здійснення у липні-вересні 2011 року митного оформлення товарів за вантажними митними деклараціями, поданими ТОВ «Спартак-Плюс», наказом Дніпропетровської митниці № 874 від 15 грудня 2011 року призначено проведення службового розслідування.

Комісією з проведення службової перевірки було встановлено факти несумлінного виконання службових обов'язків посадовими особами Дніпропетровської митниці, зокрема, позивачем, що були допущені ними під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і призвело до порушення вимог законодавства України і матеріальних збитків державі.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що факту порушення позивачем Присяги, відповідачем не доведено, оскільки не встановлено, які саме конкретні дії або бездіяльність, що підпадають під ознаки порушення Присяги державних службовців, були вчинені останнім, а також відсутні ознаки порушення службової дисципліни з боку позивача.

Крім того, суди виходили з того, що в порушення вимог п. 1 ст. 26 Закону України «Про Дисциплінарний статут митної служби України» припинено перебування на державній службі в період тимчасової непрацездатності позивача, оскільки останній з 06 січня 2012 року по 03 лютого 2012 року перебував на лікарняному.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується, вважає їх такими, що відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 569 Митного кодексу України правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

Припинення державної служби на підставі п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу» (порушення присяги) є крайнім заходом відповідальності державного службовця, який виходить за межі дисциплінарної відповідальності, а тому, якщо підставою для припинення державної служби є порушення посадовою особою митної служби службової дисципліни, неможливість застосування за таке порушення до посадової особи заходів дисциплінарного впливу аж до звільнення з митного органу, повинно бути мотивовано.

Статтею 21 Дисциплінарного статуту митної служби України (далі - Статут) встановлено, що порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Згідно п. 1 ст. 22 Статуту до діянь, які є порушеннями службової дисципліни, зокрема, належать порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, державної служби, а також наказів та розпоряджень безпосередніх та/або прямих керівників.

Застосування заходів дисциплінарного впливу до посадових осіб митної служби України чітко урегульовано розділом 4 Статуту, який визначає види дисциплінарних стягнень і порядок їх застосування, що має наслідком забезпечення належного захисту законних прав та інтересів працівників при вирішенні питань їх дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до підпункту 1 пункту 28 Статуту звільнення посадової особи митної служби може мати місце в разі порушення посадовою особою митної служби вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, що призвело до заподіяння матеріальних збитків державі, територіальній громаді, юридичним чи фізичним особам.

Закон України «Про Дисциплінарний статут митної служби України» є спеціальним нормативним актом щодо врегулювання правовідносин, пов'язаних із застосування заохочень та дисциплінарних стягнень для посадових осіб митної служби, у тому числі їх звільнення, а відтак його норми мають пріоритет над іншими правовими нормами загального характеру, зокрема, Законом України «Про державну службу».

Невиконання або неналежне виконання посадовою особою митної служби своїх службових обов'язків відповідно до статті 21 Закону України «Про Дисциплінарний статут митної служби України» є порушенням службової дисципліни, відповідальність за що передбачена саме цим Законом.

Припинення державної служби за порушення Присяги може застосовуватися тільки у крайніх випадках, коли дисциплінарний проступок містить ознаки саме такого порушення і заходи дисциплінарного стягнення є недостатніми чи попереднє їх вжиття не дало бажаного результату.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку, що позивач під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів не допустив порушень посадової інструкції, у його діях відсутні ознаки діянь, що підпадають під ознаки порушення Присяги державного службовця, а тому відсутні правові підстави для звільнення на підставі пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу».

Мотиви та доводи, наведені у касаційних скаргах, висновків судів не спростовують і не дають підстав вважати, що судами при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Державної митної служби України та Дніпропетровської митниці залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський