Справа № 820/3122/15
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 р.Справа № 820/3122/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гуріної В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2015р. по справі № 820/3122/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області в особі державного реєстратора Михайлової Ірини Володимирівни третя особа ОСОБА_5

про визнання незаконним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

13 травня 2015 року постановою Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області у особі державного реєстратора Михайлової Ірини Володимирівни, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про визнання незаконним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 у апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що державний реєстратор при прийнятті рішення про відмову у внесенні запису про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що є предметом оскарження, порушив норми Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 N 3502/5, а саме: не зазначено підстави відмови, яка б відповідала чинному законодавству та обставинам, викладеним у рішенні.

У письмових запереченнях державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Михайлова І. В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. Вказує, що підстави для внесення запису про скасування державної реєстрації права приватної власності на нерухоме майно з реєстраційним номером 01 відсутні, оскільки у відповідності до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також норм Наказу Міністерства юстиції України від 12.12.2011 N 3502/5 рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09.12.2014 року по справі №2-641/415/14, яке подано позивачем разом із відповідною заявою, не скасовано рішення державного реєстратора, на підставі якого державна реєстрація була проведена.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 26 грудня 2014 року ОСОБА_6 (представником позивачки за довіреністю) подано заяву про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, а саме: на нежитлові приміщення в літ. "А-1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю в літ. "А-1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.47).

26 грудня 2014 року рішенням №18397151 у внесенні запису про скасування державної реєстрації права приватної власності за номером 4714751 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 відмовлено (а.с.10).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що внесення запису до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав здійснюється відповідачем лише на підставі рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію такого права, в свою чергу не надання державному реєстратору такого рішення суду стало підставою для відмови в задоволенні заяви позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. N1952-IV (далі - Закон N1952-IV) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме:

1) право власності на нерухоме майно;

2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном;

3) інші речові права відповідно до закону;

4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно зі ст. 26 Закону №1952-IV записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п.2.1 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3205/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.12.2011 за №1429/20167 (далі Порядок №3205/5), для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 2.6 Порядку №3205/5 встановлено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Відповідно до пп. 2.14.2 п.2.14 Порядку №3205/5 державний реєстратор приймає рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав виключно за наявності таких підстав: у разі внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав: органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний об'єкт нерухомого майна, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або внесення змін до запису Державного реєстру прав.

Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі літ. "А-1" по АДРЕСА_1,за ОСОБА_5 зареєстровано право приватної власності 18 лютого 2014 року. Підставою реєстрації права власності є рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.01.2014 року по справі №641/415/14-ц (а.с.55), на підставі якого за ОСОБА_5 було визнано право власності на нежитлову будівлю за вказаною адресою.

Приймаючи рішення про відмову у скасуванні №18397151 від 26.12.2014 року, відповідач послався на те, що надане рішення суду у справі №641/415/14-ц не скасовує рішення про державну реєстрацію яким було зареєстровано у Державному реєстрі право власності на вказані нежитлові приміщення за ОСОБА_5.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції від 11.02.2010р. № 1878) встановлено що державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно, та інше.

Відповідно до п. 2.9 Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Кабінету Міністрів України №3502/5 від 12.12.2011. під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор перевіряє наявність підстав для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав.

Відповідно до п. 2.10. Порядку передбачено, що за результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

За таких обставин, враховуючи, що додане до заяви ОСОБА_3 рішення суду від 09.12.2014 року по справі №2-641/415/14 не скасовує рішення державного реєстратора, на підставі якого була проведена державна реєстрація права власності на нежитлову будівлю літ. А-1 по АДРЕСА_1, відповідачем правомірно відмовлено у внесенні запису про скасування державної реєстрації права приватної власності на нежитлову будівлю за вказаною адресою.

Доводи позивача у апеляційній скарзі про те, що зазначена у рішенні від 26.12.2014р. №18397151 підстава відмови у задоволенні заяви не відповідає чинному законодавству та обставинам, викладеним у рішенні, є безпідставними, з огляду на наступне.

Чинним законодавством встановлено підстави для реєстрації права власності на нерухоме майно та підстави для скасування запису про державну реєстрацію прав на таке майно.

У відповідності до підпункту 10 пункту 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. N 868, документом, що підтверджує виникнення права власності на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке у відповідності до пункту 36 цього Порядку також є необхідним та достатнім документом для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, оскільки підтверджує виникнення такого права.

В свою чергу, для внесення запису про скасування державної реєстрації права власності необхідним є скасування судом відповідного рішення про державну реєстрацію прав, у спірних правовідносинах це рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 11013352 від 18.02.2014 року (а.с.55). Скасування судового рішення про визнання права власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 відповідно до вимог статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пункту 2.6 Порядку №3502/5 не можна визнати належною підставою для прийняття рішення про скасування державної реєстрації права власності.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2015р. по справі № 820/3122/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко О.І.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 24.06.2015 р.

Помічник судді Цюпак О.П.