Справа № 804/7654/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2015 рокусправа № 804/7654/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника позивача: Данилова Анатолія Валентиновича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Інтерстройсервіс" до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ПП Інтерстройсервіс" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень, у якому просить:

- визнати протиправними дії Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо внесення змін до показників податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ "ПП "Інтерстройсервіс" () в автоматизованій системі співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" на підставі Акту № 242/22-01/34918787 від 22.04.2014 року;

- зобов'язати Дніпропетровську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ "ПП "Інтерстройсервіс" () в автоматизованій системі співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року у стані до внесенні змін на підставі Акту № 242/22-01/34918787 від 22.04.2014 року;

- визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення - рішення Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № від 20.05.2014 року;

- визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення - рішення Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № від 20.05.2014 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення - рішення від 20.05.2014 року № . Визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 20.05.2014 року № в частині визначення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у сумі 228 267,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 43 898,00 грн.

Визнано протиправними дії Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо внесення змін до показників податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ "ПП "Інтерстройсервіс" в автоматизованій системі співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" на підставі Акту № 242/22-01/34918787 від 22.04.2014 року.

Зобов'язано Дніпропетровську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ "ПП "Інтерстройсервіс" в автоматизованій системі співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року у стані до внесенні змін на підставі Акту № 242/22-01/34918787 від 22.04.2014 року.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що податковий орган зробив помилковий висновок в Акті перевірки про нікчемність правочинів укладених позивачем з контрагентами у зв'язку з чим податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню. А самостійна зміна податковим органом в автоматизованій системі співставлення показників податкового кредиту без прийняття податкового повідомлення-рішення або самостійного зміни позивачем даних в податкові декларації, порушує права та інтереси позивача.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, податковим органом подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що не встановлена реальність здійснення господарських операцій в частині постачання товарів по ланцюгу постачання для позивача.

В запереченнях на апеляційну скаргу зазначено, що податковий орган зробив висновок про незаконність віднесення позивачем витрат до складу валових витрат та податкового кредиту лише на підставі актів перевірок контрагентів, які жодним чином не є належними доказами та проігнорував факт наявності всієї, передбаченої законом, первинної документації, що підтверджує валові витрати та податковий кредит. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін. Надав пояснення аналогічні, викладеним в запереченнях проти апеляційної скарги також пояснив, що податковий орган не мав правових підстав самостійно без винесення податкового повідомлення-рішення вносити коригування в автоматизовану систему співставлення показників.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що податковим органом проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року. За наслідками перевірки складно Акт № 242/22-01/34918787 від 22.04.2014 року. Перевіркою встановлено порушення: занижено податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 260 745,00 грн.; занижено ПДВ на суму 121 017,00 грн.; завищено валові витрати на суму 5 727 215,00 грн.; завищено валовий дохід на суму 15 087 210,00 грн.; завищено податковий кредит на суму 1 145 443,00 грн.

На підставі Акта перевірки прийнято податкове повідомлення - рішення форми "р" № від 20.05.2014 року, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 181 525,50 грн.; податкове повідомлення - рішення форми "р" від 20.05.2014 року, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 320 882,00грн.

Крім того, податковий орган самостійно здійснив коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту Товариства "ПП "Інтерстройсервіс" в електронній базі даних автоматизованій системі співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок", не визначивши позивачу грошові зобов'язання за результатами перевірки та не виніс податкові повідомлення-рішення по вказаним вище суб'єктам господарювання.

Натомість, суд апеляційної інстанції, в повному обсязі не може погодитися з рішення суду першої інстанції, вихолячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно матеріалів справи, між позивачем та ТОВ "ІК Нова-лайт", ПП "Дузер", ТОВ "НСК", ТОВ "Нертіс-Україна", ТОВ "Фотомаг ком юей", ТОВ "Меблева компанія Україна" ряд договорів поставки у спрощений спосіб згідно ч.1 ст. 181 Господарського кодексу України шляхом прийняття до виконання замовлення. У відповідності до умов вказаних договір ТОВ "ІК Нова-лайт", ПП "Дузер", ТОВ "НСК", ТОВ "Нертіс-Україна", ТОВ "Фотомаг ком юей", ТОВ "Меблева компанія Україна" зобов'язувались поставити позивачу товар, а останній зобов'язувався його оплатити. Факт поставки ТОВ "ІК Нова-лайт", ПП "Дузер", ТОВ "НСК", ТОВ "Нертіс-Україна", ТОВ "Фотомаг ком юей", ТОВ "Меблева компанія Україна" товару позивачу підтверджується видатковими накладними. Вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Контрагенти позивача: ТОВ "ІК Нова-лайт", ПП "Дузер", ТОВ "НСК", ТОВ "Нертіс-Україна", ТОВ "Фотомаг ком юей", ТОВ "Меблева компанія Україна" виписали позивачу податкові накладні, які оформлено у відповідності до норм Податкового кодексу України.

У відповідності до відомостей з офіційного сайту Державної фіскальної служби України свідоцтва платника ПДВ ТОВ "ІК Нова-лайт", ПП "Дузер", ТОВ "НСК", ТОВ "Нертіс-Україна", ТОВ "Фотомаг ком юей", ТОВ "Меблева компанія Україна" на момент вчинення господарських операцій були чинними, тобто, станом на день здійснення господарських операцій з позивачем зазначені контрагенти були платниками ПДВ та вправі були виписувати податкові накладні. Згідно інформації з ЄДРПОУ контрагени позивача: ТОВ "ІК Нова-лайт", ПП "Дузер", ТОВ "НСК", ТОВ "Нертіс-Україна", ТОВ "Фотомаг ком юей", ТОВ "Меблева компанія Україна" зареєстровані як юридична особа на момент здійснення з позивачем господарських операцій.

Позивачем не надано суду першої інстанції копій товарно-транспортних накладних, на підтвердження факту транспортування товару від ТОВ "ІК Нова-лайт", ПП "Дузер", ТОВ "НСК", ТОВ "Нертіс-Україна", ТОВ "Фотомаг ком юей", ТОВ "Меблева компанія Україна" до позивача. Однак, придбаний позивачем товар у ТОВ "ІК Нова-лайт", ПП "Дузер", ТОВ "НСК", ТОВ "Нертіс-Україна", ТОВ "Фотомаг ком юей", ТОВ "Меблева компанія Україна" був використаний у власній господарській діяльності позивача. Даний факт підтверджується актами списання товарно-матеріальних цінностей. Також факт використання товарів отриманих позивачем від ТОВ "ІК Нова-лайт", ПП "Дузер", ТОВ "НСК", ТОВ "Нертіс-Україна", ТОВ "Фотомаг ком юей", ТОВ "Меблева компанія Україна" підтверджується і відповідачем у акті № 242/22-01/34918787 від 22.04.2014 року.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, судом першої інстанції правомірно відхилено твердження податкового органу про те, що відсутність товарно-транспортної накладної може свідчити про неправомірність формування платником податків податкового кредиту та витрат, оскільки судом під час розгляду справи встановлено рух активів від ТОВ "ІК Нова-лайт", ПП "Дузер", ТОВ "НСК", ТОВ "Нертіс-Україна", ТОВ "Фотомаг ком юей", ТОВ "Меблева компанія Україна" до позивача.

Отже, за вказаних обставин, судом першої інстанції правомірно встановлено реальність господарських операцій позивача з контрагентами: ТОВ "ІК Нова-лайт", ПП "Дузер", ТОВ "НСК", ТОВ "Нертіс-Україна", ТОВ "Фотомаг ком юей", ТОВ "Меблева компанія Україна".

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "ІСК Житлопромбуд". Згідно матеріалів справи, у позивача існує кредиторська заборгованість перед ТОВ "ІСК Житлопромбуд" у сумі 154 659,04 грн. за договором підряду від 23.04.2010 року № 44/04. Факт існування вказаної заборгованості підтверджується листом позивача від 07.07.2011 року № 45/2, який адресовано ТОВ "ІСК Житлопромбуд" та актом звірки станом на 07.07.2011 року, який підписано позивачем. Згідно даних спеціального витягу з ЄДРПОУ станом на 30.09.2014 року Господарським судом Дніпропетровської області від 12.04.2012 року прийнято рішення № 29/5005/17186 про припинення юридичної особи, у зв'язку з визнанням її банкрутом. Вказане рішення внесено до ЄДРПОУ 10.07.2012 року, про що зроблений відповідних реєстраційний запис.

Згідно п.14.1.11 ст. 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість це, зокрема, заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією.

Відповідно до п.135.5.4 ст. 135 Податкового кодексу України до складу інших доходів включаються вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Таким чином, якщо сума кредиторської заборгованості платника податків за неоплачені товари/послуги залишається не стягнутою після набрання законної сили судовим рішення, яким суб'єкта господарювання (кредитора) визнано банкрутом, то у податковому періоді, на який припадає набрання рішенням суду законної сили, такі товар/послуги вважаються безоплатно отриманими і платник податків повинен включити всю суму такого непогашеної кредиторської заборгованості до складу доходів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування.

Оскільки рішення господарського суду Дніпропетровської області № 29/5005/17186 від 12.04.2012 року, набрало законної сили у 2 кварталі 2012 року, то позивач повинен відобразити суму кредиторської заборгованості у розмірі 154 659,04 грн. в якості доходу саме у 2 кварталі 2012 року, оскільки ТОВ "ІСК Житлопромбуд" визнано банкрутом саме у 2 кварталі 2012 року.

За вказаних обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковим органом правильно донараховано позивачу податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 32 478,00 грн. у 2 кварталі 2012 року.

Щодо застосування відповідачем штрафної (фінансової) санкції у розмірі 16 239,00 грн. слід зазначити наступне.

На підставі розрахунку податкових зобов'язань, встановлено, що розмір штрафної (фінансової санкції) становить 50% від суми нарахованого податкового зобов'язання.

Згідно п.123.1 ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, -

тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування -

тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач до моменту складання Акту № 242/22-01/34918787 від 22.04.2014 року допустив заниження податку на прибуток приватних підприємств згідно Акту від 10.01.2014 року № 5/22-04/34918787 та податкового повідомлення - рішення від 28.01.2014 року № . Вказані обставини відображено у постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2014 року по справі № 804/2356/14

За вказаних обставин податковий орган правильно застосував штрафні (фінансові) санкції 50% від суми нарахованого податкового зобов'язання - 16 239,00 грн.

Одночасно колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з донарахуванням відповідачем ПДВ за квітень 2012 року у розмірі 25 777,00 грн. та штрафної (фінансової) санкції у розмірі 12 888,00 грн. у зв'язку з визнанням кредиторської заборгованості позивача перед ТОВ "ІСК Житлопромбуд" безнадійною, оскільки Податковим кодексом України не передбачено корегування або зменшення суми ПДВ у зв'язку з визнанням кредиторської заборгованості безнадійною. При списанні будь-якої заборгованості - як дебіторської, так і кредиторської - податок на додану вартість, обрахований в ціні придбання або продажу товарів/послуг, не коригується.

Податковий кредит позивачем за господарською операцією з ТОВ "ІСК Житлопромбуд" сформовано на підставі податкової накладної № 3738 від 31.05.2010 року; роботи ТОВ "ІСК Житлопромбуд" для позивача виконані у повному обсязі, що підтверджується актами виконаних підрядних робіт.

За вказаних обставин податкове повідомлення - рішення від 20.05.2014 року № є протиправним та підлягає скасуванню повністю.

Податкове повідомлення - рішення від 20.05.2014 року № є частково протиправним та підлягає скасуванню в частині суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 228 267,00 грн. та в частині суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 43 898,00 грн.; в іншій частині оскаржуване податкове повідомлення - рішення є правомірним.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення в цій частині, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції в цій частині.

Щодо заявлених позовних вимог:

- визнати протиправними дії Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо внесення змін до показників податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ "ПП "Інтерстройсервіс" () в автоматизованій системі співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" на підставі Акту № 242/22-01/34918787 від 22.04.2014 року;

- зобов'язати Дніпропетровську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ "ПП "Інтерстройсервіс" () в автоматизованій системі співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року у стані до внесенні змін на підставі Акту № 242/22-01/34918787 від 22.04.2014 року, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

У пункті 61.1 статті 61 Податкового Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПКУ).

Відповідно до статті 71 ПКУ інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПКУ для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

У пункті 74.1 статті 74 ПКУ зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Дана інформація є відображенням дій податкового інспектора, і не породжує правових наслідків для платника податків, тому такий акт не порушує прав платника податків.

Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації, яка відображена в акті, не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Виходячи із системного тлумачення статей 71, 72, 74 ПКУ колегія суддів апеляційної інстанції дійшла такого правового висновку: для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. У цьому випадку безпосереднє викладення ДПІ суб'єктивного оціночного судження щодо наявності з боку платника податків порушень податкового законодавства є правом податкового органу, внаслідок чого відсутні порушені права позивача, які підлягають захисту.

Внесення податковим органом до електронної бази інформації, вказаної в акті є службовою діяльністю працівників ДПІ з виконання обов'язків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій. Оскільки права позивача оскаржуваними діями відповідача не порушуються, то позовні вимоги є безпідставними.

Дана правова позиція також висловлена в рішенні Верховного Суду України від 09.12.2014 року у справі № 21- 511а14.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість задоволення позову в частині визнання протиправними дій податкового органу щодо корегування показників та зобов'язання відновити показники в електронній базі даних.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в інформаційні бази податковий орган може вносити саме добуту інформацію, яка викладена в акті, а не висновки, зроблені податковим органом в акті (зокрема в спірному Акті розділ «висновки» відсутній).

Також слід зазначити, що відображення в інформаційних базах результатів податкового контролю щодо платника податків не є корегуванням податкової звітності, а є лише відомостями (інформацією) щодо фактів, які мали місце (проведення перевірки, проведення звірки, результати контролю). При цьому, дані податкової звітності платника податків залишаються в обсягах, які він самостійно визначив.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права до встановлених у справі обставин, то постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись, п. 1, 3 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" до Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення - скасувати в частині задоволення позовних вимог

щодо визнання протиправними дій Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про внесення змін до показників податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ "ПП "Інтерстройсервіс" в автоматизованій системі співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" на підставі Акту № 242/22-01/34918787 від 22.04.2014 року

та щодо зобов'язання Дніпропетровську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ "ПП "Інтерстройсервіс в автоматизованій системі співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок" за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року у стані до внесенні змін на підставі Акту № 242/22-01/34918787 від 22.04.2014 року.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна