Справа № 2а-492/11/0308
Суддя: Маринченко В.Л.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Маринченка В.Л.,
суддів:Гриціва М.І., Самсіна І.Л., -
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправною відмови,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 13 березня 2015 року на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2011 року та Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року у зазначеній справі.

Не погодившись із такою ухвалою суду касаційної інстанції, ОСОБА_4 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстави, установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а саме неоднакове застосування касаційним судом у подібних правовідносинах статті 48 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду України.

Обґрунтовуючи наявність різного правозастосування у подібних правовідносинах, ОСОБА_4 посилається на рішення Вищого адміністративного суду України від 8 жовтня 2009 року (К-13067/08), від 27 вересня, 24 жовтня 2012 року (К/9991/3579/11, К/9991/22925/11 відповідно), 31 січня та 20 лютого 2013 року (К/9991/4261/12, К/9991/2091/12 відповідно). Однак аналіз зазначених судових рішень та рішення, про перегляд якого подана заява, свідчить про те, що вони ухвалені за різних фактичних обставин справ, встановлених судами, тому підстав для висновку про неоднакове застосування зазначеної у заяві ОСОБА_4 норми матеріального права у подібних правовідносинах немає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2015 року у цій справі.

Керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом ОСОБА_4 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про зобов'язання нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Л. Маринченко
Судді: М.І. Гриців
І.Л. Самсін