Справа № 808/2498/15
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

03 червня 2015 року (16 год. 55 хв.) Справа № 808/2498/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кай К.В.,

представника позивача - Познянського В.А.,

представника відповідача - Харламової О.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврообладнання» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

07.05.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврообладнання» (далі - позивач) до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 15.01.2015, прийняте відповідачем, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 18665,00 грн., в тому числі за основним платежем на суму 14392,00 грн. та штрафними санкціями на суму 3733,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем була проведена камеральна перевірка податкової звітності з податку на додану вартість за період жовтень 2014 року - декларація з ПДВ від 19.11.2014 № та реєстр отриманих та виданих податкових накладних від 19.11.2014 №, за результатами якої складено акт від 19.12.2014 №39/08-28-15-01/34829633 (далі - Акт перевірки). На підставі Акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.01.2015. Висновки Акту перевірки позивач вважає необґрунтованими, не підтвердженими документально та такими, що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення на думку позивача є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 12.05.2015 провадження у справі було відкрите, судове засідання призначене на 25.05.2015.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 03.06.2015.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, зокрема зазначивши, що граничний термін подання позивачем заяви зі скаргою за формою 8 на постачальника ТОВ «РП-Україна» та первинних документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг та копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг є 19.01.2015, а не 20.11.2014, як зазначається в акті перевірки, а тому документи були подані позивачем в межах встановлених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України строків. Наголосив, що позивач виконав в повному обсязі, належним чином та в межах встановлених строків передбачених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України обов'язки щодо надання копій необхідних документів та правомірно відніс суми ПДВ за виданими ТОВ «РП Україна» податковими накладними до податкового кредиту. Зазначив, що висновки викладені в Акті перевірки та складене податкове-повідомлення рішення є не обґрунтованими. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позовних вимог з підстав викладених у запереченнях проти позову, зокрема зазначивши, що копії документи були подані позивачем з порушенням встановлених строків (порядку) подання податкової звітності (граничний термін подання 20.11.2014), позивачем на порушення вимог п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України завищено суми податкового кредиту за жовтень 2014 року на 14932,00 грн. та, відповідно, занижено податок на додану вартість на 14932,00 грн. Наголосив, що позивач надав копії первинних документів, необхідних для підтвердження податкового кредиту жовтня 2014 року по контрагенту ТОВ «РП «Україна» лише 17.12.2014, тобто з запізненням законодавчо встановленого терміну для подання податкової декларації з податку на додану вартість (20.11.2014) та втратив право на отримання податкового кредиту. Тому, вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення правомірним, через що просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні 03.06.2015 було проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

На підставі п. 200.10 ст. 200 ПК України, в порядку ст. 76 ПК України, відповідачем була проведена камеральна перевірка податкової звітності позивача з податку на додану вартість за період жовтень 2014 року - декларація з ПДВ від 19.11.2014 № та реєстр отриманих та виданих податкових накладних від 19.11.2014 №, за результатами якої складено Акт перевірки.

За результатами перевірки відповідачем було встановлено, що продавцем порушено порядок реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 53 від 28.10.2014. Позивачем було включено до складу податкового кредиту та подано заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (8Д), а документи до заяви на адресу відповідача не надходили.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 201.10 ст. 201 ПК України, що призвело завищення суми від'ємного значення за результатами жовтня 2014 року у сумі - 14932,00 грн.

На зазначений Акт перевірки позивачем були подані заперечення від 31.12.2014, проте згідно висновку про результати розгляду заперечень від 12.01.2015 відповідачем зазначені заперечення не було враховано.

На підставі Акту перевірки 15.01.2015 відповідачем було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 18665,00 грн., в тому числі за основним платежем на суму 14392,00 грн. та штрафними санкціями на суму 3733,00 грн.

26.01.2015 на зазначене податкове повідомлення-рішення позивачем було подано скаргу до ГУ Міндоходів у Запорізькій області, проте рішенням про результати розгляду первинної скарги від 23.03.2015 №1465/10/08-01-10-04-13 оскаржуване податкове повідомлення-рішення було залишено без змін, а скарга позивача - без задоволення.

01.04.2015 на оскаржуване податкове повідомлення-рішення позивачем було подано скаргу до ДФС України, проте рішенням про результати розгляду скарги від 23.04.2015 №8545/6/99-99-10-01-01-25 оскаржуване податкове повідомлення-рішення було залишено без змін, а скарга позивача - без задоволення.

Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки Акту перевірки, то для вирішення позовних вимог необхідним є дослідження обґрунтованості цих висновків.

Відповідач в Акті перевірки позивача посилається на недотримання, позивачем, серед іншого, вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Судом встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту віднесено суму ПДВ у розмірі 26136,44 грн. по контрагенту ТОВ «РП Україна».

16.10.2014 між позивачем та ТОВ «РП Україна» було укладено усний договір купівлі-продажу, за яким ТОВ «РП Україна» зобов'язався передати у власність позивачу машину посудомийну Silanos T1500 SE с ліво на право, фу - ція старт-стоп та пом'якшувач води.

Продавцем на суму поставки 89692,80 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 14932,13 грн. було виписано податкову накладну №53 від 28.10.2014 та рахунок на оплату №1688 від 16.10.2014 на зазначену суму.

Позивач розрахувався за товар у безготівковій формі, шляхом переказу коштів на банківський рахунок ТОВ «РП Україна», що підтверджується випискою по особовому рахунку, наявною в матеріалах справи.

31.10.2014 від ТОВ «РП Україна» позивачу надійшов лист №01/3110-14, згідно якого ТОВ «РП Україна» повідомив, що при реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 53 від 28.10.2014, що була виписана в момент надходження грошових коштів згідно платіжного доручення № 229 від 28.10.2014 (рахунок на оплату покупцеві №1688 від 16.10.2014) помилково не було вказано коду товару згідно з УКТ ЗЕД (товар - машину посудомийну Silanos T1500 SE с ліво на право, фу - ція старт-стоп, код товару згідно з УКТ ЗЕД - 8422 19 00 00). В податковій накладній на паперовому носії код товару з УКТ ЗЕД вказано вірно. Просив врахувати вищевказане при подані звітності з податку на додану вартість.

19.11.2014 позивачем було подано декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року та Реєстр отриманих та виданих податкових накладних за жовтень 2014 року (граничний термін подання податкової декларації - 20.11.2014).

До зазначеної декларації було додано додатки Д5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» і Д8 «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)».

Відповідно до додатку Д8 «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)», позивач заявив про відмову продавця товару надати податкову накладну, відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України заявив про порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом встановлено, що відповідно до реєстру отриманих та виданих податкових накладних за жовтень 2014 року позивачем включено до складу податкового кредиту податкову накладну ТОВ «РП Україна» №53 від 28.10.2014 на суму ПДВ 14932,13 грн., в якій при її реєстрації в Єдиному реєстрі продавцем помилково не було вказано коду товару згідно УКТЗЕД, а в накладній на паперовому носії код УКТЗЕД товару був вказаний вірно.

В обґрунтування висновків Акту перевірки відповідач посилається на порушення позивачем вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України та зазначає, що позивачем було включено до складу податкового кредиту та подано заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (8Д), а документи до заяви на адресу відповідача не надходили.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 17.12.2014 до відповідача листом №17/12-1 було подано копії документів до додатку Д8 «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)», а саме податкову накладну №53 від 28.10.2014, лист-повідомлення ТОВ «РП-Україна» від 31.10.2014 №01/3110-14, рахунок №1688 від 16.10.2014, платіжне доручення №229 від 28.10.2014. Зазначений лист та копії документів було отримано відповідачем, що підтверджується штемпелем відповідача про отримання поштової кореспонденції.

Суд зазначає, що п. 201.10 ст. 201 ПК України не передбачає обов'язку платника податків надавати до контролюючих органів підтверджуючі факт сплати податку і копії первинних документів саме в день подання заяви про відмову постачальника надати податку накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) за формою згідно з (Д8),

Зазначеною нормою встановлено, що строк на протязі якого платник податків має право подати заяву зі скаргою за формою Д8 на постачальника на протязі 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі постачальником.

З огляду на вищевикладене, граничний термін подання позивачем заяви зі скаргою за формою Д8 на постачальника ТОВ «РП-Україна» та первинних документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг та копії первинних документів, що підтверджують факт отримання товарів є 19.01.2015.

Отже, оскільки додаток Д8 «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)» було подано позивачем 19.11.2014, а копії документів до зазначеного додатку були подані позивачем 17.12.2014, суд доходить висновку, що зазначений додаток позивачем було подано у межах встановленого п. 201.10 ст. 201 ПК України терміну, а саме на протязі 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі постачальником (останнім днем строку для подання вказаних документів є 19.01.2015).

Крім того, згідно витягу з Єдиного реєстру податкових накладних №25302411 на запит від 25.05.2015, поданий позивачем до цього реєстру, вбачається, що податкова накладна №53 від 28.10.2014 внесена продавцем до цього реєстру 28.10.2015, а тому посилання відповідача на відсутність факту реєстрації цієї податкової накладної у відповідному реєстрі спростовується цим доказом.

Також суд зазначає, що висновки акту перевірки щодо порушення позивачем вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України, не збігаються із обґрунтуванням оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, в якому не міститься жодного посилання на норму права, яку порушено позивачем та норму права, яка надає відповідачу право нараховувати позивачу суму основного зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій, а посилання відповідача у оскаржуваному податковому повідомленні-рішення на норму пп. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 ПК України не відповідає змісту висвітленого у акті перевірки порушення. Відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим.

З наведених вище підстав суд доходить висновку про неправомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 15.01.2015, а відтак про необхідність його скасування, через що визнає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Доданим до матеріалів справи платіжним дорученням №53 від 06.05.2015 документально підтверджується факт сплати позивачем судового збору в сумі 182,70 грн.

Відтак, ця сума підлягає присудженню на користь позивача з Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 98, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврообладнання» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 15.01.2015, прийняте Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Єврообладнання» збільшено суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 18665,00 грн., з яких 14932,00 грн. - за основним платежем, 3733,00 грн. - за штрафними санкціями.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврообладнання» суму сплаченого судового збору у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 коп.)

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль