Справа № 2-а-15552/11
Суддя: Баруліна Т. Є.
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя БАРУЛІНА Т.Є., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському районі про оскарження дій субєкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району, в обґрунтування якого вказав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 2-ї категорії. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, яка виплачується у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Відповідач усупереч зазначеним нормам не провів відповідне нарахування цих виплат в повному розмірі. Позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача у вигляді невиплати щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат за 2011 рік, зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району нарахувати та виплатити недоплачену суму щорічної разової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат за 2011 роки, з урахуванням різниці, яка була сплачена у цей період.

Ухвалою суду відкрито скорочене провадження у справі в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач повідомлений про розгляд справи в порядку скороченого провадження, надав письмові заперечення в яких зазначив, що згідно ч.4 ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови КМУ від 26.07.96 № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу передбачено право на виплату щорічної допомоги на оздоровлення. Відповідно до ст..62 цього Закону його застосування провадиться в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форми власності.

Що стосується виплати у 2011 році, то позивачу були призначені і виплачені кошти у розмірі 100 грн., визначених Кабінетом Міністрів України не скасовані, не змінені та не визнані неконституційними. Таким чином, вважає, що Управління виконало свої функції виплати допомоги у повному обсязі та виплатило допомогу в тому розмірі, який передбачений законодавством у звязку з чим вважає поданий позов безпідставним і необґрунтованим.

Просить в задоволенні позову відмовити.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку про можливість продовжити розгляд справи у порядку скороченого провадження

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до другої категорії, перебуває на обліку в УПСЗН Запорізької міської ради по Ленінському району, що підтверджується посвідченням серія А № 107337.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. передбачена щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Виплати на оздоровлення позивачу, як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС, виплачено у 2011 році в сумі 100 грн., розрахунок в розмірах, встановлених постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» не уповноважено Кабінет Міністрів зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на оздоровлення, встановлений законом.

Частиною 1 ст. 67 зазначеного Закону було встановлено, що конкретні розміри всіх доплат пенсій і компенсацій (передбачених цим Законом) підвищується Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Отже, за конституційними нормами та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, відповідач повинен був здійснювати розрахунок розміру допомоги виходячи з розмірів, встановлених Законом «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому суд вважає дії відповідача неправомірними, оскільки не відповідають вимогам Закону.

Кабінетом Міністрів України на виконання зазначених норм в 2011 році нормативно-правових актів, які б визначали розміри щорічної допомоги на оздоровлення, прийнято не було. При цьому, дія статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зупинена чи змінена не була.

Таким чином, в 2011 році відповідач повинен був виплачувати позивачу допомогу на оздоровлення в розмірі, встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Керуючись ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. ст. 2, 8-11, 69-71, 94, 97, 99, 158 - 163, 183-2, 186, 254 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1, 04.01.1958р.н. одноразової допомоги на оздоровлення згідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2011 рік.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу на оздоровлення за 2011 рік у відповідності до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку пяти мінімальних заробітних плат, розмір яких визначається на момент виплати, з урахуванням виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Баруліна Т. Є.