Справа № 204/1228/15-а(2а/204/33/15)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"12" червня 2015 р.справа № 204/1228/15-а(2а/204/33/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська

на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся 25.02.2015 року до адміністративного суду з позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська. З урахуванням уточнених позовних вимог просив зобов'язати відповідача розрахувати заборгованість з 01.02.2002 року по теперішній час з урахуванням вищезазначених зауважень і виплатити борг в повному обсязі і в строк, передбачений законом; виконати витяг із протоколу №8 засідання комісії з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною від 06 травня 2014 року.

В обґрунтування позову зазначив, що йому встановлена в 2001 році відповідно до ст.5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» пенсія за особливі заслуги. Така пенсія встановлюється виходячи з розміру пенсії за віком (на яку має право особа). До зазначеної пенсії встановлюється надбавка у розмірі від 50-ти до 80-ти відсотків пенсії за віком. Надбавка визначається Комісією залежно від заслуг особи. Вважає, що Комісією протиправно, 09.01.2002 року встановлений розмір надбавки 90грн. 30 коп. Йому довго прийшлося доводити свою справедливість, у зв'язку з чим, Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2011 року, зобов'язано Дніпропетровську обласну державну адміністрацію внести зміни до рішення Комісії від 09.01.2002 року, а саме, виключено з тексту рішення Комісії встановлений розмір « 90 грн. 30 коп.» та залишено: 70 % пенсії, на яку він має право згідно із ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Ці вимоги протиправно не виконані Управлінням ПФУ та протиправно встановлена надбавка в розмірі 25% прожиткового мінімуму для непрацюючих громадян без урахування ст. 17 п. 4 цього закону.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача щодо не здійснення ОСОБА_2 перерахунку та виплати надбавки згідно із ст.5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» в розмірі 70 % пенсії, на яку він має право згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 01 лютого 2002 p.; зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу надбавки згідно із ст.5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» в розмірі 70 % пенсії, на яку він має право згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 01 лютого 2002 р. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що позивач має право на надбавку в розмірі 70% від пенсії починаючи з 01.02.2002 року т. я зміни внесені саме в Протокол Комісії від 09.01.2002 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача надав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що УПФУ в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, на виконання рішення суду Комісії № 8 було проведено перерахунок ОСОБА_2 пенсії за особливі заслуги перед Україною у розмірі 70 % пенсії, на яку він мав право згідно з Законом України « Про пенсійне забезпечення». Доплата з 01.04.2002 року по 31.12.2007 року в сумі 870, 00 грн. виплачена позивачу в січні 2015 року разом з пенсією. Посилається на те, що з 01.01.2008 року по теперішній час пенсія за особливі заслуги виплачується в розмірі 25% від прожиткового мінімумі. З 01.01.2008 року прожитковий мінімум складав 470грн., пенсія за особливі заслуги в розмірі 25 % від прожиткового мінімуму складає 117,5грн. (що більше ніж 70% від пенсії 150грн. х 70% = 105грн.).

Позивачем надані до суду заперечення на апеляційну скаргу, уточнення та доповнення до заперечень, в яких зазначено, що Управління ПФУ в Красногвардійському районі не має права встановлювати надбавки до пенсії за особливі заслуги перед Україною "в розмірі 25% прожиткового мінімуму, для не працюючих громадян" тому, що ст. 22 частини 3 Конституції України вимагає: "При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод." Посилається на рішення Красногвардійського районного Суду м. Дніпропетровська від 02.03.2011 року, згідно якого вимоги ОСОБА_2 до Комісії з встановленням пенсії за особливі заслуги перед Україною задоволені частково та зобов'язано Комісію внести зміни до рішення комісії від 09.01 2002 року, виключено встановлений розмір 90грн. 30 коп., у зв'язку з чим пенсія встановлена в розмірі 70% пенсії на яку він має право.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Комісії з встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною при Кабінеті міністрів України про порушення законодавства при визначенні Комісією надбавки до пенсії за особливі заслуги перед Україною - задоволені частково: поновлено ОСОБА_2 строк звернення до адміністративного суду; зобов'язано комісію з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною при Кабінеті Міністрів України внести зміни до рішення комісії від 09 січня 2002 року про «встановлення ОСОБА_2 пенсію за особливі заслуги перед Україною за віком. До призначеної йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановити надбавку згідно із ст.5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» в розмірі 90 грн. 30 коп. (70 відсотків пенсії, на яку він має право згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення») з 01 лютого 2002 р.», а саме виключено з тексту рішення встановлений розмір « 90 грн. 30 коп.» та дужки в контексті - «(» ...70 відсотків пенсії, на яку він має право згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення»...«)» (а.с.9-10).

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, КАС України, Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» від 01.06.2000 року № 1767-ІІІ, Закону України від 11 липня 2002 року № 91-IV «Про внесення змін до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5.11.1991року № 1788-ХІІ, Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» №1058.

Згідно матеріалів справи позивача нагороджено орденом «Знак Пошани» та званням «Заслужений машинобудівник України». Позивачу призначена пенсія за віком з 02.10.1994 року.

При цьому, згідно ч. 2 статті 17 (Прикінцеві положення) Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною", дія цього Закону поширюється на осіб, які вийшли на пенсію до набрання чинності цим Законом. В силу ч.1. э(статті 17) цей Закон набирає чинності з 1 січня 2001 року. У зв'язку з тим, що позивач вийшов на пенсію до набрання чинності цим законом, дія цього закону поширюється на позивача.

На підставі Протоколу Комісії № 13 позивачу встановлено надбавку з 1 лютого 2002 року згідно із статтею 5 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" (№ 1767-ІІІ від 01.06.2000), (у редакції, чинній на час встановлення надбавки), в розмірі 90,30 гривні (70 % пенсії, на яку він мав право згідно із Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення). Зазначений протокол змінено по Рішенню судів: Красногвардійського районного м. Дніпропетровська Справа №2а-26/11 від 02.03.2011 року та Дніпропетровського Апеляційного Адміністративного суду справа №2а-26/11 від 20.09.2012 року. Постанова набрала чинності 20.09.2012 року.

11 липня 2002 року Законом України №91-IV "Про внесення змін до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" (дата набрання чинності цим Законом 01 січня 2003 року) стаття 5 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" викладена в новій редакції, відповідно до якої: Пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у таких розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність:

від 35 до 40 відсотків - особам, зазначеним у пункті 1 статті 1 цього Закону;

від 25 до 35 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 2-5 статті 1 цього Закону;

від 20 до 25 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 6-8 статті 1 цього Закону.

Розмір надбавки визначається Комісією залежно від заслуг особи. У разі, коли особа одночасно має право на надбавки, зазначені в кількох пунктах статті 1 цього Закону, призначається та надбавка, яка є більшою у максимальному розмірі.

До внесення змін стаття 5, вказаного закону, мала таку редакцію: «Пенсії за особливі заслуги встановлюються виходячи з розміру пенсії за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника, на яку має право особа згідно з законом. До зазначеної пенсії встановлюється надбавка у розмірі від 50 до 80 відсотків пенсії за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника, яка визначається Комісією залежно від заслуг особи.

Слід зазначити, що згідно матеріалів справи, позивачу встановлена пенсія згідно Протоколу №13 - 09.01.2012 року, т.т. до 11 липня 2002 року, а саме до внесення змін до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною".

Отже, в даному випадку слід застосовувати редакцію ст. 5 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною", що існувала до внесення змін в зазначений Закон.

Законом №91-IV від 11.07.02 абзац 1 пункту 4 статті 17 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" викладений в редакції, якою установлено, що у разі, коли внаслідок перерахунку надбавки відповідно до ст.5 цього Закону її розмір зменшується, надбавка виплачується у раніше встановленому розмірі. Розмір надбавки переглядається згідно з законом про індексацію грошових доходів населення.

Так, статтею 5 цього Закону (у редакції, чинній на час встановлення надбавки) пенсія за особливі заслуги встановлювалася виходячи з розміру пенсії за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника, на яку має право особа згідно з законом. До зазначеної пенсії встановлювалася надбавка у розмірі від 50 до 80 % пенсії за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника, яка визначалась відповідною комісією залежно від заслуг особи. Зокрема, позивачеві така надбавка була встановлена в Комісією у розмірі 70 % пенсії за віком (а.с. 3).

Отже, за обставин, коли надбавка до пенсії, встановлена згідно з Протоколом Комісії № 13 - з 1 лютого 2002 року, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що згідно ст. 13 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною", ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії за особливі заслуги виплачуються за місцем проживання пенсіонера в порядку, визначеному законодавством України. Нараховані суми пенсії за особливі заслуги, які з тих чи інших причин своєчасно не були одержані пенсіонером, виплачуються за минулий час, але не більш як за 3 роки, що передували зверненню за їх одержанням. Суми пенсії, не одержані пенсіонером своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Отже, рішення суду першої інстанції по суті є правильним, доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

В силу ч. 10 ст. 183-2 КАС України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 197 п. 1 ч. 1 ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату заборгованості - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко