Справа № 804/1275/15
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015 р. Справа № 804/1275/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сидоренка Д.В., при секретарі Гуцал А.В., розглянувши за участю представників:
позивача - Григоренко В.О., довіреність без/н від 30.12.2014 року
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство Приват»,
до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області,
про визнання протиправними та скасування рішення.
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство «Приват» про визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 19.12.2014р. №000922/01-65/22-05/21916849 про застосування фінансових санкцій до ТОВ «Агентство «Приват» в розмірі 6800,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що товариство не здійснює господарську діяльність у кіоску за адресою: АДРЕСА_1, а також взагалі не здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі алкогольними напоями, внаслідок відсутності відповідної ліцензії.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач проти позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, що на підставі матеріалів Жовтневого РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області та рапорту працівників ПНОПТК ОУ ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська застосована штрафна (фінансова) санкція за порушення ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме продаж алкогольних напоїв особам, які не досягли 18 років.
В обґрунтування правової позиції позивачем надані письмові пояснення від 26.03.2015р. щодо відсутності трудових відносин з гр. ОСОБА_2, а також від 14.05.2015р. щодо розбіжностей відносно адреси торгівельного об'єкту - кіоску «Чернігівське» у матеріалах Жовтневого РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області та рапорті працівників ПНОПТК ОУ ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська та неможливості визначення приналежності вказаного об'єкту торгівлі за двома фотографіями, про які зазначено у листі від 24.09.2014р. №4411/7/04-66-07.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до п. 1 ч.2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено поняття суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено поняття справи адміністративної юрисдикції, - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Пунктом 41.1 ст.41 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) встановлено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.
Відповідно до положень ст.19-1 ПК України, на контролюючі органи покладені функції щодо здійснення ліцензування діяльності суб'єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом та здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Виходячи з системного аналізу вищенаведених норм, суд дійшов висновку про те, що відповідач є органом виконавчої влади, через що належить до суб'єктів владних повноважень в розумінні підпункту 7 пункту 1 статті 3 КАС України.
Отже, даний спір є публічно-правовим та, керуючись правилами територіальної підсудності адміністративних справ про оскарження ненормативних актів індивідуальної дії, що встановлені частиною 2 статті 19 КАС України, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Матеріали справи свідчать про те, що 22.07.2014р. працівником СК МСД Жовтневого РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення №306173 про те, що гр.ОСОБА_2 02.07.2014р. близько 22 години за адресою: АДРЕСА_2, кіоск ТОВ «Приват» реалізувала пиво «Таллер», об'єм 0,5 л. за ціною 7,75 грн. неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Згідно наданих начальнику Жовтневого РО ДГУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області письмових пояснень ОСОБА_2, остання працює не офіційно в кіоску по АДРЕСА_1 (ТОВ «Приват») на протязі останнього місяця. Товар у кіоску належить ТОВ «Приват». 02.07.2014р. знаходилася кіоску на робочому місці, о 22 годині до кіоску підійшов молодий чоловік і купив бутилу пива «Таллер», об'єм 0,5 л. зі вмістом спирту 5,0%, за ціною 7,75 грн. Як пізніше зсувалося пиво продано неповнолітньому ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1.)
Згідно наданих начальнику Жовтневого РО ДГУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області письмових пояснень ОСОБА_3, останньому 02.07.2014р. близько 22 години, за адресою: АДРЕСА_2, в кіоску ТОВ «Приват» продано бутилу пива «Таллер», об'ємом 0,5 л., за ціною 7,75 грн. Вік продавець не запитувала, чек не видавала. Пізніше підійшли працівники міліції та мені стало відоме ім'я продавця, а саме ОСОБА_2
23.07.2014 року адміністративною комісією виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, за результатами розгляду матеріалів на ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) накладено штраф 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого. 2 ст. 156 КУпАП.
26.08.2014р. за вих.№41/7072 начальником Жовтневого РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області внесено подання начальнику ГУ Міністерства доходів України в Дніпропетровській області щодо вирішення питання позбавлення ліцензії на право продажу алкогольної продукції, а також накладенні штрафних санкцій відносно кіоску ТОВ «Приват» за фактом продажу 02.07.2014р. неповнолітньому пива.
Листом від 24.09.2014р. вих.№4411/7/04-66-07 ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська направило ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська отриману інформацію в ході розгляду матеріалів, для прийняття рішення згідно чинного законодавства. Додаток: фото торгівельного об'єкту на 2-х аркушах.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95).
За приписами ч.1 ст.16 Закону №481/95 контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 15-3 Закону №481/95 забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.
Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку (ч.4 ст.15-3 Закону №481/95).
За правилами ч.1 ст.17 Закону №481/95 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Як передбачено ч.2 ст.17 Закону №481/95 до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.
Постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003 року затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Порядок №790).
Пунктом 5 Порядку передбачено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Відповідно до положень ст.238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.
Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.
Статтею 55 Господарського кодексу України визначено, що суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Суб'єктами господарювання є:
1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;
2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
З системного аналізу наведених норм слідує, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до учасників господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію, можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, що вимагає від органів, які перевіряють суб'єкта господарювання, та які застосовують відповідні адміністративно-господарських санкцій, беззаперечного встановлення суб'єкта господарювання, який допустив порушення правил здійснення господарської діяльності.
Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Предметом доказування відповідно до ч.1 ст.138 КАС України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Обставини здійснення ТОВ «Агентство «Приват» господарської діяльності в торгівельному кіоску «Чернігівське» за адресою: м.Дніпропетровськ, АДРЕСА_1 відповідач обґрунтовує письмовими поясненнями ОСОБА_2 та Рапортом завідувача сектору ПНОПТ ОУ ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 24.09.2014р.
З метою встановлення всіх обставин справи судом було викликано у якості свідка ОСОБА_2, а також, ухвалою Дніпропетровської окружного адміністративного суду від 31.03.2015р. витребувані від Дніпропетровської міської ради - картка обліку стаціонарного об'єкта торгівлі «Торгівельний кіоск «Чернігівське» за адресою: АДРЕСА_2 та від ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» - відомості з документальним підтвердженням щодо особи, з якою укладено договір про постачання електричної енергії на торгівельний об'єкт - «Торгівельний кіоск «Чернігівське», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.
Проте, конверти, направлені на адресу свідка, повернулися до суду із відміткою підприємства зв'язку «за закінченням терміну зберігання» та «за зазначеною адресою не проживає». При цьому суд зазначає, що поштова кореспонденція надсилалася за адресою, яка зазначена у матеріалах перевірки, а саме: АДРЕСА_11 (адреса реєстрації, згідно копії паспорту серії НОМЕР_2), а витребувані докази суду не надані.
Відповідно до положень ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення №306173 від 02.07.2014р. та письмових поясненнях ОСОБА_2 і неповнолітнього ОСОБА_3 зазначена інша адреса АДРЕСА_2. Разом з тим, з наданої копії фотографії торгівельного кіоску «Чернігівське» за адресою: АДРЕСА_1, також не можливо встановити суб'єкта господарювання, який здійснює господарську діяльність у вказаному об'єктів, у зв'язку з чим вказаний Рапорт не відповідає правилам належності та допустимості доказів.
Крім того, згідно матеріалів справи ТОВ «Агентство «Приват» на підставі договору оренди приміщень №ТПЦ-12 від 01.11.2012р., договору оренди від 02.04.2012р. та договору №27/15-А суборенди (піднайму) приміщень від 01.12.2014р. є користувачем наступних приміщень для організації торгівлі непродовольчою групою товарів:
- нежитлового приміщення площею 5,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3;
- павільйону без торгового залу площею 17,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4;
- частини приміщення, загально площею 6,2 кв.м., яке знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_5.
На вищезазначені об'єкти Дніпропетровською міською радою видані наступні картки обліку стаціонарного об'єкту торгівлі:
- Mini 500/02M6 призначений для використання в господарській діяльності в кіоску за адресою: АДРЕСА_9;
- Mini 500/02M6 призначений для використання в господарській діяльності в павільйоні без торгового залу за адресою: АДРЕСА_10;
- Mini 500M6 призначений для використання в господарській діяльності в відділі магазину «ТСМ» за адресою: АДРЕСА_5.
ГУ ДФС у Дніпропетровській області (ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області) видані ТОВ «Агентство «Приват» ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами серії АЕ №546321, №413413 та №475406 з місцем здійснення діяльності АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 (відділ в магазині).
Також, податкові розрахунків сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку ТОВ «Агентство «Приват» за І, ІІ, ІІІ кв. 2014р., не містять відомостей щодо здійснення позивачем виплат доходу ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).
Отже, оцінивши взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність обставин порушення ТОВ «Агентство «Приват» вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та як наслідок про необхідність задоволення адміністративного позову.
Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.
Приймаючи до уваги, що рішення у справі ухвалене на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне присудити всі здійснені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 182,70 грн. з Державного бюджету України.
У судовому засіданні, яке відбулось 28.05.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Відповідно до вимог ст. 163 КАС України постанова оформлена та підписана 02.06.2015 року.
Керуючись ст.ст. 160-163, 167 КАС України, суд
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №000922/01-65/22-05/21916849 від 19.12.2014р.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство «Приват» судові витрати із сплати судового збору у розмірі 182,70 грн.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.В. Сидоренко