Справа № 367/150/14-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Київ К/800/6097/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Сквирського районного суду Київської області від 12 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання дій протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо прийнятого рішення № 6/5.13.06 від 22.12.2011 року про відміну дії рішення 3 сесії 5 скликання від 18.11.2007 року "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4 жителю АДРЕСА_1" та № 06.23.06 від 09.04.2013 року частково про надання дозволу ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2 площею 0,24 га. для ведення особистого селянського господарства; скасувати рішення відповідача № 6/5.13.06 від 22.12.2011 року та частково скасувати рішення відповідача № 06.23.06 від 09.04.2013 року про надання дозволу ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2 площею 0,24 га для ведення особистого селянського господарства.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 18.11.2007 року Кривошиїнська сільська рада Сквирського району Київської області розглянувши заяву позивача про надання йому у власність земельних ділянок для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства прийняла рішення про надання йому дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,61 га, розташовану в АДРЕСА_2, із цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку та господарських будівель - 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,36 га. Попередньо, 23.03.2007 року Кривошиїнська сільська рада Сквирського району Київської області, розглянувши заяву ОСОБА_6 прийняла рішення за № 5/1 про припинення права приватної власності на земельну ділянку площею 0,61 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 за його добровільною відмовою та надала право на знесення непридатного для проживання будинку.

В подальшому, 18.11.2007 року, Кривошиїнська сільська рада Сквирського району Київської області розглянула заяву ОСОБА_6 і надала дозвіл на знесення непридатного для житла будинку за АДРЕСА_2 для ліквідування даного господарства. 22.12.2011 року Кривошиїнська сільська рада Сквирського району Київської області заслухала та обговорила інформацію сільського голови ОСОБА_5 та прийняла оскаржуване рішення №6/5.13.06 "Про відміну дію рішення 3 сесії 5 скликання від 18.11.2007 року "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4 жителю АДРЕСА_1". Рішення відповідачем приймалося на підставі довідки КП КОР "Білоцерківське бюро технічної інвентаризації" від 22.08.2011 року. 09.04.2013 року Кривошиїнська сільська рада Сквирського району Київської області розглянула заяву ОСОБА_6 і прийняла рішення за № 06.23.06, яким надала йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2 загальною площею 0,49 га., з них: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, 0,24 га для ведення особистого селянського господарства. Позивач вважає, що неправомірними діями і рішеннями відповідача порушено його право на безоплатну передачу йому земельних ділянок із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, оскільки: заяву до Кривошиїнської сільської ради про відмову від земельних ділянок, у тому числі і від 0,36 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 подавав у березні 2007 року; спадщину після смерті матері ОСОБА_7 тривалий час не оформляв і в 2007 році двічі звертався до сільської ради з заявами про відмову від права на земельні ділянки, про надання дозволу на знесення непридатного для проживання спадкового житлового будинку; на день винесення оскаржуваного рішення № 6/5.13.06 від 22.12.2011 року, у ОСОБА_6 були відсутні документи, що посвідчують право приватної власності на житловий будинок під АДРЕСА_2; відміну рішення Кривошиїнської сільської ради від 18.11.2007 року ініціював сільський голов, а не ОСОБА_6, так як не вважав, що його права порушені; позивач, права якого порушувались, не був повідомлений про розгляд цього питання на сесії і не запрошувався на сесію; про дату, час і місце розгляду заяви ОСОБА_6, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по позивач сільською радою не був повідомлений.

Постановою Сквирського районного суду Київської області від 12 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_7, мати ОСОБА_6, була власником малого житлового будинку по АДРЕСА_2, з господарськими будівлями та спорудами, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.09.2000 року за № 3202, посвідченого Сквирською державною нотаріальною конторою.

Після смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилася спадщина на майно у складі житлового будинку по АДРЕСА_2, з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до витягів із погосподарських книг Кривошиїнської сільської ради за 1996-2005 роки (рахунок 172), що містяться у матеріалах справи, у ОСОБА_6 на час відкриття спадщини у користуванні перебували земельні ділянки загальною площею 0,61 га.,

Рішенням Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області від 18.11.2006 року, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_6 про надання дозволу на знесення непридатного для житла будинку та ліквідування господарства по АДРЕСА_2, на підставі пункту 5 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", останньому надано дозвіл на знесення непридатного для житла будинку за АДРЕСА_2 та дозвіл на ліквідування даного господарства.

Кривошиїнською сільською радою Сквирського району Київської області 23.03.2007 року розглянуто заяву ОСОБА_6 та прийнято на підставі статей 12, 141, 142 Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення №5/1 про припинення права приватної власності на земельну ділянку площею 0,61 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 за його добровільною відмовою та надано право на знесення непридатного для проживання будинку.

Рішенням Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області, 18.11.2007 року, прийнятим на підставі заяви ОСОБА_4 про надання йому у власність земельних ділянок для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, та у відповідності до пункту 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статей 12, 33, 40, 118, 121 Земельного кодексу України, надано позивачу дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,61 га, розташовану по АДРЕСА_2 із цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку та господарських будівель - 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,36 га. Пунктом 2 рішення вирішено: "Виготовлення технічної документації розпочати після укладення договору із землевпорядною організацією, що має відповідну ліцензію". Пунктом 3 рішення вирішено: "Відділу земельних ресурсів подати сільській раді технічну документацію, розроблену відповідною землевпорядною організацією в установленому чинним законодавством порядку, із позитивним висновком державної землевпорядної експертизи для прийняття рішення про її затвердження та надання у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_4".

В подальшому, Кривошиїнська сільська рада Сквирського району Київської області 22.12.2011 року, заслухавши та обговоривши інформацію сільського голови ОСОБА_5, на підставі підпункту 5 пункту б) частини першої статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" прийняла рішення №6/5.13.06 "Про відміну дію рішення 3 сесії 5 скликання від 18.11.2007 року "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4 жителю АДРЕСА_1".

Підставами для винесення рішення було те, що до сесії сільської ради в 2011 році звернулася ОСОБА_8 із заявою про повернення їй земельної ділянки площею 0,10 га. по АДРЕСА_3, яка на її думку була відібрана після смерті її матері у 1985 році, та межує із ділянкою ОСОБА_9, яка відмовилась добровільно повернути їй вказану частину земельної ділянки. Попередньо ОСОБА_8 звернулася із заявою до Білоцерківського МБТІ про надання інформації щодо власника будинку за по АДРЕСА_2 і надала відповідну інформацію до сесії сільської ради, згідно якої право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_7 Рішення сільської ради про знесення непридатного житлового будинку, з послідуючою ліквідацією господарства на той час не було виконано. ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 був зареєстрований на час смерті матері і не знімався з реєстрації на протязі шести місяців після її смерті, і зареєстрований по даний час. Рішення від 22.12.2011 року № 6/5.13.06 відповідачем приймалося на підставі довідки КП КОР "Білоцерківське бюро технічної інвентаризації" від 22.08.2011 року.

ОСОБА_6 15.11.2012 року отримав у державного нотаріуса Сквирської районної державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_2 (спадкова справа № 207/2008, зареєстровано в реєстрі за № 2903).

Кривошиїнська сільська рада Сквирського району Київської області 09.04.2013 року розглянула заяву ОСОБА_6 та прийняла рішення №06.23.06, яким надала останньому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2, загальною площею 0,49 га., з них: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель; 0,24 га для ведення особистого селянського господарства.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що приймаючи оскаржувані рішення Кривошиїнська сільська рада Сквирського району Київської області діяла в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами .

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статей 316, 317, 318 Цивільного кодексу України власником майна є особа, яка на відповідній правовій підставі володіє, користується та розпоряджається своїм майном.

Згідно з статтею 347 Цивільного кодексу України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Частиною першою статті 142 Земельного кодексу України визначено, що припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або територіальної громади здійснюється за його заявою до відповідного органу

Відповідно до пункту 3.10 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, у разі відмови власника від права власності на нерухоме майно в розділ Реєстру прав уноситься відповідний запис про відмову на підставі заяви власника майна, поданої особисто та справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом. До заяви додаються правовстановлюючі документи, на підставі яких була проведена реєстрація прав власності на нерухоме майно та які підлягають анулюванню реєстратором.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Кривошиїнська сільська рада Сквирського району Київської області при прийняті рішень від 18.11.2006 року, 23.03.2007 року не врахувала істотну обставину, що на момент винесення таких рішень ОСОБА_6 не був власником майна, а набув права власності в порядку спадкування за законом, в тому числі і на будинок по АДРЕСА_2, лише 15.11.2012 року.

Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України, в разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Статтею 158 Земельного кодексу України визначено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, спір вирішується судом.

Відповідно до пунктів, 1, 18 частини четвертої статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільський, селищний, міський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об'єднань.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. В той же час, Конституційний Суд України дійшов висновку, що це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт крім випадку, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем не реалізовано рішення Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області від 18.11.2007 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,61 га, розташовану по АДРЕСА_2 із цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку та господарських будівель - 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,36 га. Посилання позивача в касаційній скарзі на те, що законодавством не встановлений строк реалізації рішення колегія суддів вважає безпідставним, оскільки відповідно до висновків Конституційного Суду України рішення органу місцевого самоврядування не може бути скасовано саме у випадку, якщо на момент його скасування воно вже було тим чи іншим способом реалізовано.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Сквирського районного суду Київської області від 12 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)