Справа № 820/4815/15
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 червня 2015 р. № 820/4815/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чудних С.О.,

за участю секретаря судового засідання Хмелівської Н.М.,

представника позивача - Шуть О.Я.,

представника відповідача - Ралко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом Державної установи "Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державна установа "Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 19.01.2015 року № , № , № , № та № .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем проведена камеральна перевірка Державної установи "Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії", за результатами якої складено акт. На підставі вказаного акту перевірки №7771/20-31-15-03-14/00209740 від 26.12.2014 року відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 19.01.2015 року № , № , № , № та № . Обставини, які викладені в акті перевірки, неправомірно кваліфіковані як порушення, що передбачені ст. 57 Податкового кодексу України, а саме порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток, Вищевказані порушення встановлено відповідачем при довільному трактуванні норм права та при грубому порушенні норм податкового законодавства. Перевірка проводилась за звітний податковий період 1 півріччя 2012 року, три квартали 2012 року та 2012 рік. Під час проведення перевірки контролюючим органом не враховано усіх уточнюючих податкових декларацій з податку на прибуток підприємства. Такі обставини призвели до необ'єктивного встановлення суми самостійно визначеного платником грошового зобов'язання за відповідні періоди та невірного висновку про порушення термінів сплати узгодженого податкового зобов'язання. Позивач вважає податкові повідомлення-рішення безпід ставними та такими, що прийняті всупереч чинному законодавству України, а тому підлягають скасуванню.

В судовому засіданні 16.06.2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.06.2015 року проти позову заперечив, зазначивши, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, підставою для винесення спірних податкових повідомлень - рішень слугував відображений в акті перевірки висновок про порушення терміну сплати самостійно узгодженого грошового зобов'язання з податку на прибуток. У зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведена камеральна перевірка податкової звітності з податку на прибуток, за результатами якої складено акт від 26.12.2014 року №7771/20-31-15-03-14/00209740.

Перевіркою встановлено порушення Державною установою "Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії" термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Позивач, скористався своїм правом та надав до контролюючого органу заперечення на акт камеральної перевірки, проте, висновки акту перевірки від 26.12.2014 року №7771/20-31-15-03-14/00209740 залишено без змін.

На підставі акту перевірки від 26.12.2014 року №7771/20-31-15-03-14/00209740 контролюючим органом прийнято податкові повідомлення - рішення від 19.01.2015 року № , № , № , № та № про нарахування штрафу за затримку в 9 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу позивач звернувся із скаргою до Головного управління Міндоходів у Харківській області та до Державної фіскальної служби України, проте, скарги позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін. У зв'язку із чим, позивач і звернувся до суду із вказаним позовом.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 19.01.2015 року № , № та № суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що перевірка проводилась за звітний податковий період: 1 півріччя 2012 року, три квартали 2012 року та 2012 рік.

Як вбачається із акту перевірки, контролюючим органом взято до уваги податкові декларації, що подані Державною установою "Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії" з податку на прибуток підприємства за 1 півріччя 2012 року (уточнююча) від 14.01.2013 року № ; податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за три квартали 2012 року (уточнююча) від 21.01.2013 року № ; податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за три квартали 2012 року (уточнююча) від 08.05.2014 року № ; податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2012 рік (уточнююча) від 08.05.2014 року № .

Податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 1 півріччя 2012 року (уточнююча) від 14.01.2013 року № в акті камеральної перевірки перелічена в переліку перевіреної звітності, але не врахована при визначенні підсумку узгодженого податкового зобов'язання за 1 півріччя 2012 року в таблиці акту та неправомірно віднесена сума зменшення податку на прибуток за 1 півріччя 2012р. в розмірі 10120,93 грн як оплату податкового зобов'язання. Подача уточнюючої податкової декларації в рядку 26 означає зменшення податкового зобов'язання, а не його сплату.

Внаслідок чого, в додатку до податкових повідомлень-рішень № № відповідач неправомірно відображає як сплату грошового зобов'язання по податку на прибуток за період 1 півріччя 2012року - 10121 грн замість відображення зменшення нарахування податкового зобов'язання на цю суму.

Таким чином, контролюючий орган неправомірно не враховує при визначенні узгодженого податкового зобов'язання за три квартали 2012 року уточнюючі податкові декларації № від 21.01.2013 року та № від 08.06.2014 року, які були прийняті податковим органом на момент проведення перевірки.

Крім того, в розрахунку штрафних санкцій відповідач неправомірно відносить як сплату податкового зобов'язання у вигляді зменшення платником згідно уточнюючій податковій декларації: № від 21.01.2013 року суму 458373,90 грн, яка не відповідає сумі вказаній в декларації - 474026 грн.

Це привело до неправильного визначення податкового зобов'язання та порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток за 1 півріччя 2012 року, три квартали 2012 року, а також по авансовим внескам з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності за 2013 рік.

Також, в акті камеральної перевірки від 26.12.14 р. №7771/20-31-15-03-14/00209740 в таблиці: Графа "самостійно визначене платником грошове зобов'язання податку на прибуток" розділ "Авансові внески з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності" визначені авансові внески з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на 2013 рік, січень, лютий 2014 року без урахування уточнюючих податкових декларацій: № від 21.01.13р. затри квартали 2012 року, № від 08.05.14 року за три квартали 2012 року, № від 08.05.2014 року за 2012 рік.

Таким чином, контролюючим органом безпідставне включено в розрахунок як узгоджене податкове зобов'язання - "авансовий внесок з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності" за січень 2013 року - 72817 грн; лютий 2013 року - 20148 грн; в період березень-грудень 2013 року та січень-лютий 2014 року - по 7976 грн за кожен місяць.

Судом встановлено, що в акті камеральної перевірки при обчисленні частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями за 1 півріччя 2012 року неврахований уточнюючий розрахунок частини чистого прибутку (доходу) № від 14.09.2012 року на суму 127494 грн.

Вказаний розрахунок перелічений в переліку перевіреної звітності, проте не врахований при визначенні частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучається до бюджету за 2012 рік .

Також, в акті камеральної перевірки неврахована переплата частини чистого прибутку в суму 28549 грн за 2011 рік згідно розрахунку № одержаного відповідачем 07.02.2012 року.

Таким чином, неврахування при перевірці усіх уточнюючих податкових декларацій з податку на прибуток підприємства суцільним порядком, в порушення вимог Податкового кодексу України, контролюючим прийнято неправомірні податкові повідомлення - рішення № від 19.01.15 року, згідно з якого був нарахований штраф в розмірі 20% у сумі 106689, 75 грн., № від 19.01.2015 року, згідно якого нараховано штраф у розмірі 10% в сумі 1595,20 грн, № від 19.01.2015 року, згідно якого нараховано штраф у розмірі 20 % у сумі 22413,75 грн. А тому, зазначені податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 19.01.2015 року № 000013503 та № суд зазначає наступне.

Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями визначений постановою Кабінету міністрів України від 23.02.2011 року № 138 (Постанова № 138) (далі по тексту - Порядок № 138) на підставі статей 5 і 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності".

Відповідно до пункту 3 Порядку № 138 (Постановам №138) частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Наказом ДПА України від 16.05.2011 року № 285 "Про затвердження форми Розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями" (Форма №285), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.05.2011 року за №346/19381, затверджено форму Розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями (Наказ №285) (Розрахунок).

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) (Наказ №285) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає їх вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства

У відповідності до п.8.1 ст.8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки і збори.

До загальнодержавних належать такі податки та збори: податок на прибуток підприємств; податок на доходи фізичних осіб; податок на додану вартість; акцизний податок; збір за першу реєстрацію транспортного засобу; екологічний податок; рентна плата за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України; плата за користування надрами; плата за землю; збір за користування радіочастотним ресурсом України; збір за спеціальне використання води; збір за спеціальне використання лісових ресурсів; фіксований сільськогосподарський податок; збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства; мито; збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, крім електроенергії виробленої кваліфікованими когенераційними установками; збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності (ст.9 Податкового кодексу України).

До місцевих податків та зборів належать: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; єдиний податок; збір за провадження деяких видів підприємницької діяльності; збір за місця для паркування транспортних засобів; туристичний збір (ст.10 Податкового кодексу України).

З аналізу вказаних вище норм вбачається, що в переліку загальнодержавних податків (зборів), встановлених у статях 9 та 10 Податкового кодексу України, відсутній такий податок (збір) як "частина чистого прибутку (доходу)".

Отже, в умовах дії Податкового Кодексу України "частина чистого прибутку (доходу)" не є податковим платежем.

З огляду на те, що Податковий кодексу України не містить норм, які б регулювали порядок сплати державними підприємствами частини чистого прибутку державних унітарних підприємств та їх об'єднань, що вилучаються до державного бюджету, тому, є безпідставним притягнення до відповідальності Державної установи "Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії" за порушення правил сплати (перерахування) податків.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 19.01.2015 року № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Відповідачем вказаного процесуального обов'язку стосовно податкових повідомлень - рішень від 19.01.2015 року № , № , № , № та № , не виконано, тому суд приходить до висновку про невідповідність прийнятого відповідачем податкових повідомлень-рішень дійсним обставинам справи та вимогам діючого законодавства, а отже є такими, що підлягають скасуванню.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов Державної установи "Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії" є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної установи "Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 19.01.2015 року № , № , № , № та № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державної установи "Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії" (61002, м.Харків, вул. Мироносицька, 25, код 00209740) судовий збір у розмірі 422 (чотириста двадцять дві) грн 10 коп.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 22.06.2015р.

Суддя С.О. Чудних