Справа № 162/592/15-а, 2а-162/1130/15
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року Справа № 876/5524/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Ільчишин Н.В., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 15 квітня 2015 року у справі №162/592/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В:

16.03.2015р. ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області (далі - Управління), просила визнати дії Управління щодо відмови в проведенні розрахунку на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж жінкам - 15 років неправомірними, зобов'язати Управління провести перерахунок та виплату пенсії за період в межах визначеного Законом строку позовної давності по день припинення права на дану доплату до пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж жінкам - 15 років.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 15.04.2015р. позов задоволено частково: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, починаючи з 06 березня 2015 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку, в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Любешівського районного суду Волинської області від 15.04.2015р. та відмовити в заявлених позовних вимогах. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачу пенсія за віком призначена на підставі заяви з 02.03.2010р. згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв'язку з проведенням пенсійної реформи та введення в дію з 01.01.2004р. Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» порядок здійснення перерахунку змінився. Оскільки позивач отримує пенсію призначену відповідно до вказаного Закону, то і її збільшення повинно проводитись відповідно до цього ж Закону.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджено посвідченням Серії НОМЕР_1 (а.с.6). Пенсія за віком призначена позивачу на підставі заяви з 02.03.2010р. відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом Управління від 19.02.2015р. на заяву ОСОБА_2 від 05.02.2015р. відмовлено у перерахунку розміру пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

06.03.2015р. ОСОБА_2 звернулась в Управління з заявою, зареєстрованою Управлінням 06.03.2015р. в якій зазначила, що обирає умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлених відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та, у тому числі, просить провести перерахунок пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 цього Закону (а.с.5).

Заява позивача Управлінням залишена без задоволення, що стало підставою звернення з позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок такого забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про пенсійне забезпечення», а з 01.01.2004р - Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», доплата за понад встановлений мінімальний стаж роботи позивачу здійснюється відповідно до ст.28 вказаного Закону, що підтверджується копіями протоколу 123 від 01.03.2010р. про призначення пенсії та розпорядження на перерахунок пенсії з 01.12.2013р. (а.с.13,16)

Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV (далі - Закон України №1058-IV) в редакції Закону №2291-IV від 23.12.2004р., за кожен повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам, пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону, але не більше ніж 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Згідно з ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку.

Слід зауважити, що дана норма розповсюджується на призначені пенсії на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та не може бути застосована для перерахунку пенсії для осіб, які одержують пенсію відповідно до Закону України №1058-IV .

Відповідно до п.13 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV, у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

Оскільки позивач отримує пенсію відповідно до Закону України №1058-IV, то і її збільшення повинно проводитись відповідно до цього ж Закону.

Враховуючи ту обставину, що за вибором позивача нараховується і виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», збільшення розміру пенсії здійснюється відповідно до положень цього Закону, колегія суддів вважає, що вимоги позивача щодо перерахунку та виплати пенсії за стажем згідно ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є передчасні.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що згідно заяви від 06.03.2015р. позивач зазначив, що обирає умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлених відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та, у тому числі, просить провести перерахунок пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 цього Закону.

Слід зауважити, що Управлінням не подано суду письмових доказів на підтвердження вирішення питання обрання умов, норм та порядку одержання пенсії за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як це передбачено статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», про що зазначено у заяві позивача від 06.03.2015р., що розцінюється колегією суддів не інакше як бездіяльність Управління у розгляді заяви позивача від 06.03.2015р. в частині визначення його пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як це передбачено ст.162 КАС України, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Аналіз встановлених обставин у справі дає можливість колегії суддів вийти за межі позовних вимог в порядку ст.11 та ст.162 КАС України та для повного захисту прав, свобод та інтересів прав позивача слід зобов'язати Управління розглянути заяву позивача від 06.03.2015р. щодо визначення його пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на те, що судом першої інстанції рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов частково.

Щодо судових витрат, то з врахуванням вимог ст.94 КАС України, слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 36,54 грн. (тридцять шість гривень п'ятдесят чотири копійки) судового збору.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області задовольнити частково.

Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 15 квітня 2015 року у справі №162/592/15-а скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області розглянути заяву ОСОБА_2 від 06.03.2015р. щодо визначення її пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В решті позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 36,54 грн. (тридцять шість гривень п'ятдесят чотири копійки) судового збору.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді Н.В. Ільчишин

М.А.Пліш