Справа № 819/1341/15
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 р. Справа № 876/5922/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Старунського Д.М.,

участю секретаря Щерби С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства "Дружба-нафтопродукт" на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.05.2015 року у справі за позовом Приватного підприємства "Дружба-нафтопродукт" до Головного управління ДФС в Тернопільській області про визнання наказу протиправним та його скасування, -

ВСТАНОВИЛА :

Приватне підприємство "Дружба-нафтопродукт» 14 травня 2015 року звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу від 13 травня 2015 року №212 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Дружба-Нафтопродукт".

Оскаржуваною ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.05.2015 року відмовлено в задоволенні клопотання Приватного підприємства "Дружба-нафтопродукт" про забезпеченні позовної заяви.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти нову, якою задоволити клопотання про забезпечення позову в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що у випадку вчинення дій по проведенню позапланової перевірки позивача, до моменту вирішення даної справи по суті, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, оскільки відмова у проведенні перевірки або відмова від допуску посадових осіб відповідача до перевірки призведе до застосування адміністративного арешту майна позивача, згідно п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України. Крім того, позивач вважає, що в майбутньому внаслідок прийняття такого рішення підприємству слід буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення своїх порушених прав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд першої інстанції виходив з того, що у клопотанні обставини не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, не доведені позивачем належними та допустимими доказами, а тому, не можуть слугувати підставою для забезпечення позову.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що 15 травня 2015 року від позивача поступило письмове клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Головному управлінню ДФС у Тернопільській області, до моменту розгляду даної справи по суті, вчиняти будь-які дії, направлені на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Дружба-Нафтопродукт" за період з 01.01.13 по 31.12.13 на підставі наказу №212 від 13 травня 2015 року.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що у випадку вчинення дій по проведенню позапланової перевірки позивача, до моменту вирішення даної справи по суті, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, оскільки відмова у проведенні перевірки або відмова від допуску посадових осіб відповідача до перевірки призведе до застосування адміністративного арешту майна позивача, згідно п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України. Крім того, позивач вважає, що в майбутньому внаслідок прийняття такого рішення підприємству слід буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення своїх порушених прав.

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України за клопотанням позивача чи з власної ініціативи суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З аналізу даної норми права вбачаються 4 окремі підстави для забезпечення позову: - очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Очевидність небезпеки полягає в тому, що з високим ступенем вірогідності можуть настати такі дії або події, які безумовно призведуть до порушення правам та інтересам позивача; - неможливість захисту прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів; - якщо для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Зокрема, необхідно буде звертатися до суду, визнавати недійсними договори чи рішення, вилучати майно тощо; - очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Рішення, дії чи бездіяльність мають очевидні ознаки протиправності, якщо вони істотно суперечать чинному законодавству.

Відповідно до частин третьої, четвертої ст.117 КАС України суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд враховує докази, надані на підтвердження вказаних позивачем обставин, повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, перевірити відповідність способу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам та положенням ст..117 КАС України.

Позивач посилається та те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також, що без вжиття заходів забезпечення захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим. Однак, належні та допустимі докази існування такої небезпеки в матеріалах справи відсутні.

Позивачем не надано доказів на підтвердження інших обставин, які зазначені в клопотанні.

Таким чином, зазначені у клопотанні обставини не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, не доведені позивачем належними та допустимими доказами, а тому, не можуть слугувати підставою для забезпечення позову.

Крім того, судом не приймається до уваги покликання позивача на те, що відмова у проведенні перевірки або відмова від допуску посадових осіб відповідача до перевірки призведе до застосування адміністративного арешту майна позивача, згідно п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України, а також на те, що в майбутньому внаслідок прийняття такого рішення підприємству слід буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення своїх порушених прав.

З даного приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне: Законний інтерес платника податків в проведенні органом державної податкової служби перевірки його діяльності з дотримання умов, встановлених законом, захищений наділенням його права на не допуск посадових осіб органи державної податкової служби до перевірки. В разі якщо платник податків не скористався цим правом і перевірка була проведена платник податків має право оскаржити рішення органу державної податкової служби, прийняте за результатами такої перевірки.

Таким чином, суд вважає, що клопотання про забезпечення позову є безпідставним та не обґрунтованим, а тому до задоволення не підлягає.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Дружба-нафтопродукт" - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.05.2015 року у справі № 819/1341/15 - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

Д.М. Старунський