Справа № 241/787/14-а (2-а/241/140/14)
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/800/61165/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 05 серпня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2014 року ОСОБА_4 пред'явила позов до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області (далі - УПФУ в Першотравневому районі Донецької області) про визнання неправомірними дій відповідача в частині проведення перерахунку її пенсії в бік зменшення та скасування рішення відповідача від 07 квітня 2014 року про стягнення переплаченої суми пенсії в розмірі 1844,46 грн., зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як непрацюючому пенсіонеру.

Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 05 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 25 листопада 2002 року зареєструвалась як фізична особа - підприємець у Новоазовській об'єднаній податковій інспекції у Донецькій області, стала суб'єктом підприємницької діяльності зі сплатою єдиного внесу щомісяця.

З 25 листопада 2002 року приватний підприємець ОСОБА_4 перебувала на обліку в УПФУ в Першотравневому районі Донецької області.

ОСОБА_4 встановлено 3 групу інвалідності у зв'язку із загальним захворюванням безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК № 168741 від 12 липня 2007 року.

ОСОБА_4 звернулась до УПФУ в Першотравневому районі Донецької області із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по інвалідності та повідомила, що підприємницькою діяльністю не займається.

Рішенням відповідача ОСОБА_4 з 02 липня 2009 року переведено з пенсії за віком на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Загальний стаж роботи позивача складав 39 років 02 місяці 01 день.

06 грудня 2013 року нею УПФУ в Першотравневому районі Донецької області надана ксерокопія свідоцтва № 1324 про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності, згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 26 вересня 2003 року № 470 та зобов'язання про припинення підприємницької діяльності.

09 грудня 2013 року УПФУ в Першотравневому районі Донецької області отримано від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для відпрацювання списки одержувачів пенсій, по яким встановлено факти недостовірних даних про працевлаштування пенсіонерів станом на 01 жовтня 2013 року. Згідно вказаних списків ОСОБА_4, починаючи з 26 листопада 2002 року і на час подачі списків, зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності.

07 квітня 2014 року відповідачем прийнято рішення № 23, згідно якого незаконно отримані ОСОБА_4 суми пенсії за період з 02 липня 2009 року по 31 грудня 2013 року у розмірі 1844,46 грн. підлягали утриманню з пенсії щомісячно по 20 відсотків до повного відшкодування, починаючи з 01 травня 2014 року.

17 червня 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис № 2002140 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_4.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог зазначив, що відповідач, прийнявши 07 квітня 2014 року рішення № 23 про утримання з ОСОБА_4 незаконної пенсії за період з 02 липня 2009 року по 31 грудня 2013 року у розмірі 1844,46 грн., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки право на підвищення розміру пенсії у позивача було відсутнє.

Суд апеляційної інстанції із висновком суду першої інстанції погодився та залишив постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 05 серпня 2014 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій погоджується з огляду на наступне.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа зобов'язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Частиною 1 статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість - це діяльність громадян, пов'язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що, як правило, приносить їм доход у грошовій або іншій формі.

Пунктом «б» частини 1 статті 3 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що в Україні до зайнятого населення належать, зокрема, громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України «Про особисте селянське господарство».

Відповідно до частини 1 статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку ( в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Згідно частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, визначено постановою правління Пенсійного фонду України «Про Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення» від 21 березня 2003 року № 6-4 (далі - Порядок № 6-4).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 6-4 повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо.

Суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку, стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії (додаток 1). Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадиться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Як вбачається із матеріалів справи на час звернення позивача до УПФУ в Першотравневому районі Донецької області із заявою про призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком вона була зайнятою особою у розумінні положень Закону України «Про зайнятість населення», в зв'язку із чим права на перерахунок пенсії не мала.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанції повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права та прийшли до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки внаслідок неповідомлення ОСОБА_4 УПФУ в Першотравневому районі Донецької області про її реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності, їй необґрунтовано виплачені кошти у сумі 1844,46 грн., що відповідно до частини 1 статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частини 2 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є підставою для прийняття відповідачем рішення про повернення суми переплати шляхом відрахування її з пенсії позивача.

Доводи, викладені в касаційній скарзі про те, що позивач на момент звернення до УПФУ в Першотравневому районі Донецької області у 2009 році із заявою про призначення пенсії по інвалідності не займалась підприємницькою діяльністю та не знала, що її державна реєстрація, як суб'єкта підприємницької діяльності не припинена, спростовуються тим, що нею 06 грудня 2013 року УПФУ в Першотравневому районі Донецької області надана ксерокопія свідоцтва № 1324 про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності та зобов'язання про припинення підприємницької діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 05 серпня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: