Справа № 279/1081/14-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року м. Київ К/800/55830/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Голяшкіна О.В.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління. Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області, треті особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Публічне акціонерне товариство «Коростенський завод хімічного машинобудування», про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області, треті особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Публічне акціонерне товариство «Коростенський завод хімічного машинобудування», про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.07.2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області щодо відмови у призначенні та нарахуванні пенсії за вислугу років на пільгових умовах ОСОБА_2 Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області зарахувати період роботи ОСОБА_2 з 15.05.1989 року по 09.06.2009 року на Коростенському заводі хімічного машинобудування (ПАТ «Хіммаш») до спеціального стажу, який дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Коростені та оростенському районі Житомирської області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років з моменту її звернення до управління Пенсійного фонду України у м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області, а саме з 22.11.2013 року.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області було задоволено. Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.07.2014 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 року та залишити в силі постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.07.2014 року, або направити справу на новий апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необгрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судового рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 у період з 06.09.1982 року по 01.09.1983 року (стаж роботи складає - 11 місяців 26 днів) працювала у Кривотинській середній школі старшою піонервожатою; з 26.03.1986 року по 14.02.1989 року (стаж роботи складає - 2 роки 10 місяців 19 днів) - у Ємільчинській районній лікарні на посаді завідуючої акушерським відділом с. Кам'янка; з 20.02.1989 року по 23.04.1989 року (стаж роботи складає - 2 місяці 4 дні) - у Коростенській центральній міській лікарні на посаді медреєстратора; з 24.04.1989 року по 14.05.1989 року (стаж роботи складає - 1 місяць 12 днів) -а медсестрою інфекційного відділення у Коростенській центральній міській лікарні; з 15.05.1989 року по 01.06.1995 року (стаж роботи складає - 6 років 17 днів) -медичною сестрою заводу ВАТ «Хіммаш»; з 01.06.1995 року по 09.06.2009 року (стаж роботи складає - 14 років 9 днів) - у ВАТ «Хіммаш» медичною сестрою здоровпункту; з 10.06.2009 року по 17.05.2012 року (стаж роботи складає - 3 роки 8 місяців) - у Коростенській центральній міській лікарні медичною сестрою приймального відділення; з 03.08.2012 року по 08.02.2013 року (стаж роботи складає - 6 місяців 6 днів) - у відділковій лікарні ст. Коростень медичним статистиком.

Робочий стаж позивачки складає - 27 років 7 місяців 19 днів.

22.11.2013 року ОСОБА_2 звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенського району Житомирської області із заявою про призначення їй пільгової пенсії за вислугою років.

Відповідачем було відмовлено ОСОБА_2 у зарахуванні пільгового стажу за період з 01.06.1995 року по 09.06.2009 року тобто 14 років 9 днів у зв'язку з тим, що підприємство ПАТ «Хіммаш» не надало за цей період ліцензії МОЗ про акредитацію, а представило лише за період з 14.09.2005 року по 14.09.2010 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до пункту «є» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального захисту населення при наявності спеціального стажу роботи від 25 років до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно із розділом 2 «Охорони здоров'я» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, зараховуються періоди роботи на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах та амбулаторно-поліклінічних закладах.

Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 28.10.02 року № 385 затверджено Перелік закладів охорони здоров'я.

Згідно із пунктом 1.2 Переліку закладів охорони здоров'я, до амбулаторно-иоліклінічних закладів належать пункти охорони здоров'я (здоровпункти).

Відповідно до пункту 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 року № 765, державна акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності.

Згідно із пунктом 2 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров'я.

Отже, на думку колегії суддів, здоровпункт може набути статусу закладу охорони здоров'я лише на підставі державної акредитації.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 17.09.2013 року у справі № 21-241а13, який згідно зі статтею 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи, що здоровпункт ПАТ «Хіммаш» у період з 14.09.2005 року по 14.09.2010 року не проходив державну акредитацію, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що робота у вказаному закладі, не може зараховуватись до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанцій є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріальної© та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду

України в м. Коростені Житомирської області, треті особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Публічне акціонерне товариство «Коростенський завод хімічного машинобудування», про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

О.В. Голяшкін

В.Ф. Мороз