Справа № 2а-1202/2011
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

23 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а-1202/2011

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Савін О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську Миколаївської області на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 квітня 2015 року про зміну способу виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську Миколаївської області про визнання неправомірними дії, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої суми пенсії,

ВСТАНОВИВ :

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області Мельник М.В. звернувся до суду з поданням про зміну способу виконання рішення у справі в порядку адміністративного судочинства № 2а-1202/2011 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області про визнання неправомірними дії працівників УПФ України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області щодо переводу на пенсію та відмову в нарахуванні і виплаті пенсії, здійснення перерахунку пенсії та її виплату.

Свої вимоги державний виконавець мотивує тим, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2а-1202/2011 від 30.04.2013 року, виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 державну пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до вимог ст.50, ч.4 ст.54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із встановленого мінімального розміру пенсії на рівні шести мінімальних пенсій за віком для державної пенсії по інвалідності та 50 % мінімальної пенсії за віком для додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за період з 15 березня 2011 року по 18 червня 2011 року включно, з урахуванням фактично виплачених коштів. Постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження. Боржником по справі виконано рішення в частині здійснення нарахування, проте в частині виплати суми боргу не виконано у зв'язку з припиненням державного бюджетного фінансування на проведення виплат. Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який набрав чинності 01.01.2013 року, встановлюються гарантії держави щодо виконання судових рішень. Відсутність фінансових ресурсів у боржника є обставиною, яка ускладнює виконання судового рішення та робить його неможливим, а тому просить суд змінити спосіб виконання рішення суду по справі № 2а-1202/2011 шляхом стягнення з управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області на користь ОСОБА_2 кошти в сумі, що нарахована боржником, а саме: 11 995,68 гривень.

В судове засідання старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області Мельник М.В. не з'явився, однак в поданні просить розглядати справу без його участі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася у зв'язку із станом здоров'я, про що повідомила телефонограмою.

Представник управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області в судове засідання також не з'явилася, але надіслала на адресу суду письмове заперечення, в якому виклала правову позицію УПФ України в м. Южноукраїнськ стосовно даного подання, просить в задоволенні подання відмовити та розглянути справу за відсутності представника.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 квітня 2015 року подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області Мельник М.В. про зміну способу виконання рішення суду у справі в порядку адміністративного судочинства № 2а-1202/2011 - задоволено повністю. Змінено спосіб виконання рішення суду по справі в порядку адміністративного судочинства № 2а-1202/2011 та стягнуто з управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 11 995,68 гривень (одинадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто п'ять гривень шістдесят вісім копійок), що нараховані управлінням Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області.

Управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську Миколаївської області на вказану ухвалу подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нову ухвалу, якою відмовити у повному обсязі у задоволенні подання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про зміну способу виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_2 Апелянт вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно до вимог ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.10.2011 року у справі № 2а-1202/2011 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області про визнання неправомірними дії працівників УПФ України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області щодо переводу на пенсію та відмову в нарахуванні і виплаті пенсії, здійснення перерахунку пенсії та її виплату, позовні вимоги задоволено частково, дії управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_2 державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідності до ст.49, ст.50, ч.4 ст.54 та ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із встановленого мінімального розміру пенсії на рівні шести мінімальних пенсій за віком для державної пенсії по інвалідності та 50 % мінімальної пенсії за віком для додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за період з 15 березня 2011 року по 18 червня 2011 року включно визнані неправомірними, та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 державну пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст.50, ч.4 ст.54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із встановленого мінімального розміру пенсії на рівні шести мінімальних пенсій за віком для державної пенсії по інвалідності та 50 % мінімальної пенсії за віком для додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за період з 15 березня 2011 року по 18 червня 2011 року включно, з урахуванням фактично виплачених коштів.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2013 року постанова Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.10.2011 року у вищевказаній справі залишена без змін.

Постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-1202/2011 від 30.04.2013 року, виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області.

Згідно листа управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнськ Миколаївській області за вих. № 1160/06 від 27.02.2015 року ОСОБА_2 було здійснено перерахунок державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст.50, ч.4 ст.54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із встановленого мінімального розміру пенсії на рівні шести мінімальних пенсій за віком для державної пенсії по інвалідності та 50 % мінімальної пенсії за віком для додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за період з 15 березня 2011 року по 18 червня 2011 року включно, з урахуванням фактично виплачених коштів, у розмірі 11 995,68 гривень, управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області здійснить виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 за наявності фінансових ресурсів (а.с. 88).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що боржником зобов'язальна частина рішення виконана частково в частині проведення перерахунку суми, присудженої судом до виплати позивачу, у зв'язку з чим вважав за можливе задовольнити вимоги державного виконавця та змінити порядок та спосіб виконання постанови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.10.2011 року.

Проте, колегія суддів не може погодитися із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Вимогами ст.14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.10.2011 року задоволені частково позовні вимоги ОСОБА_2, у тому числі й стосовно зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії, відповідно до ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п.2 ч.2 ст.162 КАС України).

Тобто, колегія суддів зазначає, що зобов'язання, покладені на відповідача судом, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин, заявник просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст.ст. 198, 223 КАС України).

Отже, суд першої інстанції, задовольняючи подання про зміну способу виконання рішення, не врахував відмінність між позовною вимогою як обраним судом видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення як одного з його заходів, чим змінив постанову суду по суті за відсутності на це процесуальних повноважень.

Крім того, вимогами ч.1 ст.263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни його способу є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

Зі змісту подання про встановлення способу і порядку виконання судового рішення вбачається, що виконання постанови суду неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Також, колегія суддів наголошує, що «захист порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду першої інстанції свідчить про те, що суд першої інстанції, змінюючи спосіб виконання постанови суду, фактично змінив її суть, що належить до повноважень суду апеляційної або касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів як заборгованості невиплаченої пенсії, яка нарахована у разі виконання рішення адміністративного суду, відноситься до юрисдикції цивільних судів.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції не правильними і такими, що не відповідають вимогам КАС України та приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 199; 202; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську Миколаївської області задовольнити, ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 квітня 2015 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області Мельник М.В. у задоволенні заяви про зміну способу виконання постанови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 жовтня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську Миколаївської області про визнання неправомірними дії, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої суми пенсії.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький