Справа № 826/7112/15
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 червня 2015 року № 826/7112/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справи

за позовом ОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича
провизнання протиправним та скасування наказу №178/1 від 22.12.2014 року, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича №178/1 від 22.12.2014 року «Щодо визнання правочинів нікчемними».

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач наголошує на тому, що на час прийняття оскаржуваного рішення Оберемко Роман Анатолійович був призначений уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» і в силу положень, закріплених в ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не наділений повноваженнями на видання наказів щодо визначення правочинів нікчемними. Крім того, про прийняття такого наказу відповідач не повідомив ОСОБА_1, що за твердженням позивача є додатковою підставою для визнання наказу протиправним.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича, проти позову заперечив і просив відмовити у його задоволенні з підстав правомірності дій і рішень відповідача при прийнятті оскаржуваного рішення.

Заслухавши наведені в обґрунтування позовних вимог доводи представника позивача, а також позицію представника відповідача по суті заявлених до них вимог, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і заперечення, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

Між позивачем та публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» укладено договір банківського вкладу з фізичною особою від 18.06.2014 №349786, відповідно до умов якого банк відкриває вкладнику депозитний рахунок НОМЕР_1 та приймає від вкладника грошові кошти в національній валюті України в сумі 186 600,00 грн. на строк 30 днів, тобто до 18.07.2014.

Станом на 18.06.2014 залишок на рахунку у ОСОБА_1 (картковий рахунок НОМЕР_1) становив 186 600,00 грн.

Квитанцією публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» від 18.06.2014 №82603 підтверджується внесення ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 186 600 грн. згідно договору банківського вкладу від 18.06.2014 №349786.

06.11.2014 звернувся до публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» з заявою про виплату йому гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним за договором банківського вкладу від 18.06.2014 №349786 та 21.11.2014 ОСОБА_1 звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» Ковальова Віктора Романовича із заявою про визнання кредиторських вимог та виплати суми відшкодування в сумі 186 600,00 грн., однак, відповідей на свої заяви не отримав.

Наведеним обставинам, а також вимогам ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, була надана оцінка судом під час розгляду адміністративної справи №826/600/15, за наслідками розгляду якої 10 березня 2015 року винесено постанову.

Даним судовим рішенням у справі №826/600/15 позов задоволено частково; визнано протиправною відмову уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою в розмірі 186 600,00 грн. на підставі договору банківського вкладу від 18.06.2014 №349786 в порядку визначеному чинним законодавством; зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою в розмірі 186 600,00 грн. на підставі договору банківського вкладу від 18.06.2014 № 349786 в порядку визначеному чинним законодавством; зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 щодо відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою в розмірі 186 600,00 грн., на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою від 18.06.2014 №349786; зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який повинен містити відомості про ОСОБА_1 щодо відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною мені сумою в розмірі 186 600,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою від 18.06.2014 № 349786; зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити дії, щодо виплати грошових коштів позивачеві відповідно до процедури визначеної Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.03.2015 у справі №826/600/15 згідно Автоматизованої системи діловодства суду сторонами не оскаржена і станом на час розгляду справи №826/7112/15 в силу положень статті 250 КАС України є такою, що набрала законної сили.

Згідно частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В мотивувальній частині судового рішення у справі №826/600/15 суд прийшов до наступних висновків.

Частина третя статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» не визначено конкретної підстави нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що передбачені у частині третій статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та не наведено, що договір банківського вкладу з фізичною особою від 18.06.2014 №349786 має ознаки нікчемного правочину.

Водночас відповідачами не надано суду доказів наявності обставин, визначених частиною четвертою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які є підставою для відмови у відшкодуванні коштів позивачеві.

Також відповідачами не надано суду доказів наявності обставин, встановлених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідачами також не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Щодо посилання Уповноваженої особи на ймовірно протиправні дії співробітників Банку, суд зазначає, що позивач як вкладник Банку не має нести відповідальність за дії інших осіб - співробітників банку. Уповноважена особа наділена повноваженнями щодо стягнення грошових коштів зі співробітників Банку, в разі визнання таких осіб винними у вчиненні злочину судовим рішенням.

За таких обставин, під час судового розгляду справи №826/600/15, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» не обґрунтувала законність своїх дій.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному позивачем рішенню, суд також звертає увагу, що Уповноваженою особою Фонду не визначено конкретної підстави нікчемності правочину, які передбачені у частині третій статті 38 Закону №4452, та не наведено, що договір банківського вкладу позивача має ознаки нікчемного правочину, наприклад: у зв'язку із укладанням вказаного договору третя особа стала неплатоспроможною або позивач та банк є пов'язаними особами і укладений між ними договір не відповідає вимогам законодавства.

Нормами Закону №4452 не передбачено ніяких дій, які необхідно вчинити уповноваженій особі для визнання правочинів нікчемними. У Законі №4452 зазначено, що уповноважена особа лише забезпечує перевірку правочинів на предмет виявлення таких, які вже є нікчемними.

Тобто, уповноважена особа не визнає правочин нікчемним, а лише виявляє або забезпечує таке виявлення та фіксує даний факт.

Однак, такій фіксації має передувати встановлення ознак нікчемності правочину. І при цьому не ряду правочинів (договорів) згідно переліку в цілому за певний період часу, а кожному з правочинів, укладеному з певним клієнтом Банку уповноваженою особою ФГВФО має бути надана оцінка і, в разі наявності необхідних ознак, отримана інформація має обумовлювати безсумнівний висновок щодо фіктивності конкретного правочину.

Так, частина перша статті 203 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною першою статті 204 Цивільного кодексу України закріплено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст.215 ЦК України).

Вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути вчиненим у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини першої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина третя цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до частин першої та четвертої статті 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

При цьому, відповідачем не наведені конкретні підстави для визнання договору, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Єврогазбанк» нікчемним, не вказано і на ознаки фіктивності даного правочину у відповідності до законодавства, а також щодо фактів, які б дали підстави для таких висновків.

Окрім наведеного у рішенні, що має приюдиційне значення для даної справи судом враховуються положення, закріплені в частині 2 статті статі 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої саме протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

При цьому, Уповноважена особа на ліквідацію банку чинним законодавством не наділяється повноваженнями на оцінку правочинів під час процедури ліквідації банківської установи.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів від 18.11.2014 за №121 «Про початок процедури ліквідації АТ «Єврогазбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» з 18.11.2014 розпочато процедуру ліквідації Банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «Європейський газовий банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Оберемка Романа Анатолійовича.

Отже, оскаржуване позивачем рішення за №178/1 від 22.12.2014 «Щодо визнання правочинів нікчемними» прийнято після дати початку процедури ліквідації ПАТ «Європейський газовий банк».

Згідно статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 12 статті 92 Основного закону України встановлено, що виключно законами України визначаються організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.

При цьому, Конституція України не передбачає право органів виконавчої влади застосовувати аналогію права або закону при вирішенні будь-яких питань, що належать до їх компетенції, а вимагає діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відповідачами не наведено, а судом не встановлено, підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу з фізичною особою від 18.06.2014 №349786, укладеного між позивачем та ПАТ «Європейський газовий банк», як і не доведено наявність у відповідача певних повноважень станом на час прийняття такого рішення.

Крім того, в силу положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Суд зауважує, що відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського вкладу від 18.06.2014 №349786, матеріали справи не містять, а про існування таких судових рішень ні суду, ні сторонам не відомо.

За таких обставин та з урахуванням норм чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, суд в межах заявленого позову приходить до висновку про наявність підстав для скасування як протиправного рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича №178/1 від 22.12.2014 року «Щодо визнання правочинів нікчемними» в частині щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу від 18.06.2014 №349786.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича №178/1 від 22.12.2014 року «Щодо визнання правочинів нікчемними» в частині щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу від 18.06.2014 №349786.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 коп.

Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Н.А. Добрівська