Справа № 815/7163/14
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/7163/14

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

за участю сторін:

представника апелянта - Яцевича О.С.;

представника відповідача - Костіна В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року та на додаткову постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року приватне акціонерне товариство «Українське Дунайське пароплавство» (далі - позивач, ПрАТ «УДП») звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі - відповідач, СДПІ з ОВП у м. Одесі) про скасування рішення №10051/02/1 від 09 вересня 2014 року, яким застосовано штрафні санкції та нарахована пеня за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальну суму 631 414,64 грн.

В обґрунтування позову зазначено про порушення СДПІ з ОВП у м. Одесі при прийнятті спірного рішення норм Конституції України, інших нормативно-правових актів України у сфері податкового законодавства, а також про порушення контролюючим органом, встановлених строків розгляду скарги.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Також, Одеським окружним адміністративним судом 24 березня 2015 року було винесено додаткову постанову, якою стягнуто з ПрАТ «УДП» на користь Державного бюджету України судові витрати у розмірі 4384,80 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ «УДП» ставить питання про скасування вказаних постанов суду першої інстанції, у зв'язку з тим, що вони прийняті з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт просить прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи викладені в апеляції та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду залишити без змін.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судових рішень, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у зв'язку з порушенням ПрАТ «УДП» строків сплати єдиного внеску, відповідачем прийнято рішення №10051/02/1 від 09 вересня 2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Даним рішенням за період з 21 лютого 2013 року до 25 вересня 2013 року позивачу були нараховані штрафні санкції та пеня за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальну суму 631 414,64 грн., у тому числі: 204 714,12 грн. - штрафні санкції та 426 700,52 грн. - пеня (а.с.11).

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, подав 05 листопада 2014 року до Міжрегіонального Головного управління Міндоходів скаргу №ЮС-1688, яка була отримана 11 листопада 2014 року.

Розглянувши дану скаргу, 09 грудня 2014 року Міжрегіональним Головним управлінням Міндоходів прийнято рішення №22389/10/28-10-10-4-33, яким спірне рішення залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення (а.с.20-22).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав, що суб'єкт владних повноважень при прийнятті рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску діяв на підставі і у відповідності до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні є законною та обґрунтованою, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини, які виникли в даній справі регулюються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі-Закон №2464).

Даний Закон №2464 є спеціальним Законом, який поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №2464, облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (далі - учасниками накопичувальної пенсійної системи), - з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону №2464, завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464).

Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом (ч.8 ст.9 Закону №2464).

Відповідно до ч.12 ст.9 Закону №2464, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до статті 25 Закону №2464, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Тобто, Законом №2464 встановлено обов'язок платника єдиного внеску самостійно обчислити та сплатити пеню у разі сплати внеску після 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

ПрАТ «УДП», обґрунтовуючи апеляційну скаргу зазначило, що Міжрегіональне Головне управління Міндоходів перевищило двадцятиденний строк розгляду скарги на спірне рішення.

Так, як вказує позивач, що відповідно до п.56.8 ст.56 Податкового кодексу України, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом цього строку, то така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку (п.56.9 ст.56 Податкового кодексу України).

Колегія суддів вважає, що апелянтом до спірних правовідносин необґрунтовано застосовано дані норми Податкового кодексу України у зв'язку з тим, що правовідносини, що виникають між платниками єдиного внеску та контролюючими органами регулюються спеціальним Законом №2464.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону №2464, орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Таким чином, враховуючи те, що Міжрегіональне Головне управління Міндоходів скаргу на спірне рішення отримало 11 листопада 2014 року, а рішення про результати розгляду скарги надіслано ПрАТ «УДП» 09 грудня 2014 року (а.с.22), то 30-денний термін розгляду скарги не пропущено.

Також, враховуючи, що ПрАТ «УДП» при поданні адміністративного позову сплачено 10% ставки судового збору, а у задоволенні адміністративного позову було відмовлено, суд першої інстанції законно та обґрунтовано, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-V, прийняв додаткову постанову від 24 березня 2015 року, якою стягнув з позивача недоплачений судовий збір.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскільки усі обставини, що входять до предмета доказування у справі, встановлені судом першої інстанції на підставі повного та всебічного дослідження наявних у справі доказів, які відповідають ознакам належності та допустимості, цим обставинам надана правильна юридична оцінка, то підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року та додаткову постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова