Справа № 826/12105/14
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2014 року за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва до Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року УПФ України в Солом'янському районі міста Києва звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому, просило: стягнути заборгованість по нарахуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку №2 за період з 01.01.2014 по 31.05.2014 у розмірі 24146 грн 97 коп.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, позивачем на адресу Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України (ідентифікаційний код 20001993), яке перебуває на обліку в УПФ України в Солом'янському районі м. Києва як платник страхових внесків, надсилалися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за місяці листопад і грудень 2013 року, січень, лютий, березень, квітень і травень 2014 року по пенсіонеру ОСОБА_2, на загальну суму 24 146, 97 грн.

Вказані Розрахунки були отримані Інститутом 11 листопада 2013 року (разом із супровідним листом від 06.11.2013р. № 12375/03), 20 грудня 2013 року, 31 січня, 19 лютого, 12 березня 14 квітня та 19 травня 2014 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями корінців рекомендованих повідомлень про вручення відповідних поштових відправлень.

З метою стягнення зазначеної заборгованості УПФ України в Солом'янському районі м. Києва звернулось з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки за відповідачем обліковується заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списками № 1 за період з 01.01.2014 по 17.09.2014, а тому виникають правові підстави для її стягнення.

Однак, на думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є хибною, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997р. № 400/97-ВР (Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, є фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці» (крім сум виплат, що не враховуються при визначенні бази нарахування страхових внесків відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»), а також винагороди, що виплачуються громадянам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру.

Разом з тим, згідно положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» одним із основних документів, що визначає де, ким і протягом якого часу працювала особа, є трудова книжка. Крім того, у тих випадках, коли в трудовій книжці немає відомостей, що підтверджують право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій (далі - підприємства) або їх правонаступників. Також коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці за Списками № 1 та № 2, такі довідки є необхідними, оскільки в трудових книжках не зазначається, в яких умовах працювали особи, та не вказується, чи були такі особи зайняті певними роботами або на певних виробництвах протягом повного робочого дня. Обов'язковість подання такої довідки під час звернення за пенсією за віком передбачена пп. «б» п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для виникнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, слугували розрахунки, а саме:

- розрахунок за листопад 2013 року на загальну суму 2 840 грн 82 коп. б/н;

- розрахунок за грудень 2013 року на загальну суму 7 102 грн 05 коп. від 19.12.2013 № 14600/04;

- розрахунок за січень 2014 року на загальну суму 8 522 грн 46 коп. від 16.01.2014 № 800/04;

- розрахунок за лютий 2014 року на загальну суму 9 942 грн 87 коп. від 12.02.2014 № 2130/03;

- розрахунок за березень 2014 року на загальну суму 21 303 грн 15 коп. від 13.03.2014 № 3680/03;

- розрахунок за квітень 2014 року на загальну суму 21 637 грн 58 коп. від 07.04.2014 № 4980/03;

- розрахунок за травень 2014 року на загальну суму 24 146 грн 97 коп. від 14.05.2014 № 6635/03.

Не погодившись з наведеними розрахунками, Український науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, звернувся до суду з адміністративним позовом (справа №826/17725/14).

В результаті чого, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.02.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.04.2015, адміністративний позов задоволено частково, шляхом визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва щодо скерування саме Українському науково-дослідному інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України розрахунків (від 19.12.2013 № 14600/04, від 16.01.2014 № 800/04, від 12.02.2014 № 2130/03, від 13.03.2014 № 3680/03, від 07.04.2014 № 4980/03, від 14.05.2014 № 6635/03, від 14.06.2014 № 6650/03, від 14.07.2014 № 9531/03, від 13.08.2014 № 10766/03, від 15.10.2014 № 13366/03, від 07.11.2014 № 14928/03) на відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_2

Так, згідно частини п'ятої ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень частини першої ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З аналізу вищевказаних норм чинного законодавства вбачається, що судові рішення в адміністративних, цивільних або господарських справах, що набрали законної сили, є обов'язковими для врахування і в інших справах, що розглядаються судами, тобто преюдиційними. Після набрання судовим рішенням законної сили сторони не можуть оспорювати встановлені судом обставини.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскільки у справі №826/17725/14 судами висловлена правова позиція щодо правомірності надсилання таких розрахунків, саме Українському науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, що у свою чергу є преюдиційною обставиною для даної справи, виникають підстави для відмови у задоволенні адміністративного позову пенсійного органу щодо стягнення заборгованості із зазначеного суб'єкта.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у частковому задоволені апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В А:

Апеляційну скаргу Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі міста Києва до Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України про стягнення заборгованості - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.