Справа № 826/1146/15
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1146/15 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Непідприємницького товариства "Відкритий недержавний пенсійний фонд "Резерв Тернопілля" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2015 р. у справі за адміністративним позовом Непідприємницького товариства "Відкритий недержавний пенсійний фонд "Резерв Тернопілля" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» Остапенко І.В., треті особи: Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, Приватне акціонерне товариство «Компанія з управління активами «Національний резерв» про визнання неправомірними дії фонду гарантування вкладів фізичних осіб, -

В С Т А Н О В И В :

Непідприємницьке товариство "Відкритий недержавний пенсійний фонд "Резерв Тернопілля" звернулася до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» Остапенко І.В., треті особи: Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, Приватне акціонерне товариство «Компанія з управління активами «Національний резерв», в якому просило: визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо неповернення пенсійних активів у розмірі 35 000,00 грн. розміщених у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Південкомбанк» згідно Договору банківського вкладу «Стандартний» № 303Д-11Ю від 25.11.2013 року; зобов'язати відповідача 1 повернути позивачу пенсійні активи у розмірі 35 000,00 грн. розміщені у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Південкомбанк» згідно Договору банківського вкладу «Стандартний» № 303Д-11Ю від 25.11.2013 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2015 року у задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

До суду надійшла апеляційна скарга позивача, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для зміни судового рішення.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є недержавним пенсійним фондом, отже є неприбутковою юридичною особою, єдиним видом діяльності якої є здійснення недержавного пенсійного забезпечення.

Згідно договору банківського вкладу «Стандартний» від 25.11.2013 року № 303Д-11Ю, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» (надалі-Банк) та НТ «ВНПФ «Резерв Тернопілля», від імені та за рахунок якого діє ПрАТ «КУА «Національний резерв» на підставі договору про управління активами недержавного пенсійного фонду № 2-КУА від 02.06.2014 року, Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № 0003 в Глибочицькому відділенні Київської філії ПАТ «КБ «Південкомбанк». Вкладник перераховує грошові кошти у безготівковій формі на рахунок, а Банк приймає грошові кошти Владника в сумі 35 000,00 грн. Банк зобов'язується повернути Вкладнику вклад 28.05.2014 року. За користування коштами Банк сплачує Вкладнику проценти з розрахунку 20,5 % річних.

При цьому, доказів перерахування Банку відповідних грошових коштів у сумі 35 000,00 грн. позивач суду не надав.

Позивач звернувся до ПАТ «КБ «Південкомбанк» із заявою від 16.06.2014 року вих. № 221 про повернення грошових коштів за договором від 25.11.2013 року № 303Д-11Ю в сумі 35 000,00 грн., проте грошові кошти позивачу банком повернуті не були.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 24.09.2014 року № 598 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Південкомбанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 26.09.2014 року № 101 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Південкомбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Південкомбанк».

У зв'язку з наведеним, позивач звернувся до відповідача 1 із заявою від 15.12.2014 року вих.№14 про повернення коштів (депозитного вкладу) в розмірі 35 000,00 грн., розміщених у ПАТ «КБ «Південкомбанк» згідно договору банківського вкладу «Стандартний» від 25.11.2013 року № 303Д-11Ю, на яку отримав відповідь відповідача 1 від 13.01.2015 року вих. № 09-342/15, в якій зазначалося, що за приписами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладником є виключно фізична особа, якій держава гарантує відшкодування в розмірі до 200000,00 грн., а не юридична особа, якою є позивач. При цьому, задоволення вимог кредиторів неплатоспроможного банку відбувається у порядку черговості. Отже, у разі акцептування банком кредиторських вимог позивача, вони можуть бути задоволенні у сьому чергу кредиторських вимог, як це передбачено частиною 1 статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На думку позивача, пенсійні активи не можуть включатися до ліквідаційної маси зберігача пенсійного фонду та інших банків, отже їх неповернення відповідачем 1 свідчить про допущення протиправної бездіяльності, що стало підставою для звернення позивача до адміністративного суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія Київського апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

Правові, економічні та організаційні засади недержавного пенсійного забезпечення в Україні та регулює правовідносини, пов'язані з цим видом діяльності визначає Закон України «Про недержавне пенсійне забезпечення» від 09.07.2003 р. № 1057-IV (надалі - Закон № 1057-IV).

Згідно статті 1 Закону № 1057-IV у цьому Законі поняття вживаються в такому значенні, зокрема:

відкритий пенсійний фонд - недержавний пенсійний фонд, учасниками якого можуть бути будь-які фізичні особи незалежно від місця та характеру їх роботи;

вкладник недержавного пенсійного фонду (далі - вкладник фонду) - особа, яка сплачує пенсійні внески на користь учасника шляхом перерахування грошових коштів до недержавного пенсійного фонду відповідно до умов пенсійного контракту та закону;

зберігач пенсійного фонду (далі - зберігач) - Національний банк України або банк, який на підставі відповідної ліцензії провадить діяльність із зберігання активів пенсійних фондів;

недержавний пенсійний фонд (далі - пенсійний фонд) - юридична особа, створена відповідно до цього Закону, яка має статус неприбуткової організації (непідприємницького товариства), функціонує та провадить діяльність виключно з метою накопичення пенсійних внесків на користь учасників пенсійного фонду з подальшим управлінням пенсійними активами, а також здійснює пенсійні виплати учасникам зазначеного фонду у визначеному цим Законом порядку;

недержавний пенсійний фонд - суб'єкт другого рівня системи пенсійного забезпечення - недержавний пенсійний фонд, який створений та діє відповідно до законодавства про недержавне пенсійне забезпечення, відповідає вимогам цього Закону для отримання ліцензії на надання послуг у накопичувальній системі пенсійного страхування (далі - пенсійний фонд - суб'єкт другого рівня);

пенсійна схема - документ, який визначає умови та порядок недержавного пенсійного забезпечення учасників фонду;

пенсійний контракт - договір між пенсійним фондом та його вкладником, згідно з яким здійснюється недержавне пенсійне забезпечення учасника (учасників) фонду за визначеною пенсійною схемою;

пенсійні активи - активи пенсійного фонду, страхової організації, банківської установи, сформовані відповідно до цього Закону, за рахунок яких здійснюються пенсійні виплати;

пенсійні депозитні рахунки - вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб, що відкриваються банківськими установами з урахуванням умов, установлених законодавством, для накопичення заощаджень на виплату пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України № 1057-IV, суб'єктами недержавного пенсійного забезпечення є, крім іншого, недержавні пенсійні фонди; компанії з управління активами; зберігачі.

При цьому, частини 3 статті 2 Закону № 1057-IV визначено, що недержавне пенсійне забезпечення здійснюється, крім іншого, пенсійними фондами шляхом укладення пенсійних контрактів між адміністраторами пенсійних фондів та вкладниками таких фондів відповідно до цього Закону; банківськими установами відповідно до цього Закону та законодавства про банківську діяльність шляхом укладення договорів про відкриття пенсійних депозитних рахунків для накопичення пенсійних заощаджень у межах суми, визначеної для відшкодування вкладів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, що встановлюється згідно із законом.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1057-IV визначено, що пенсійний фонд діє на підставі статуту, який повинен відповідати вимогам цього Закону.

За прямилами частини 1 та 2 статті 44 Закону № 1057-IV зберігачем пенсійного фонду може бути банк.

Зберігач надає свої послуги на підставі договору про обслуговування пенсійного фонду зберігачем. Такий договір укладається в письмовій формі між радою пенсійного фонду і зберігачем відповідно до законодавства.

Пенсійні активи, що накопичуються у пенсійному фонді, можуть бути використані виключно для цілей інвестиційної діяльності фонду, виконання зобов'язань фонду перед його учасниками та оплати витрат, пов'язаних із здійсненням недержавного пенсійного забезпечення (частина 1 статті 48 Закону № 1057-IV).

Згідно частини 2 статті 48 Закону № 1057-IV, пенсійні активи не можуть включатися до ліквідаційної маси зберігача пенсійного фонду та інших банків.

За правилами пункту 4 частини 1 статті 49 Закону № 1057-IV, особа, що здійснює управління активами пенсійного фонду, під час провадження нею такої діяльності не має права, крім іншого, розміщувати на банківських депозитних рахунках у грошових коштах та в ощадних сертифікатах банків більш як 50 відсотків загальної вартості пенсійних активів.

Так, позивачем не надано було суду докази щодо укладення з ПАТ «КБ «Південкомбанк» договору про обслуговування пенсійного фонду та пункту 4 частини 1 статті 49 Закону № 1057-IV щодо обмежень на розміщення пенсійних активів на банківських депозитних рахунках у грошових коштах.

Згідно частини 1 та 7 статті 50 Закону № 1057-IV, пенсійні внески до пенсійного фонду сплачуються у розмірах та у порядку, встановлених пенсійним контрактом, відповідно до умов обраних пенсійних схем.

Пенсійні внески сплачуються шляхом зарахування відповідних грошових сум на поточні рахунки пенсійного фонду у зберігача.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не доведено укладення пенсійних контрактів з фізичними особами, перелік яких наведено у реєстрі учасників НТ «ВНПФ «Резерв Тернопілля» станом на 25.11.2013 року, для підтвердження їх статусу вкладників та/або учасників фонду, а також для підтвердження того, що вклади відповідних фізичних осіб є їх власністю, а не власністю фонду та відносяться до пенсійних активів.

При цьому, зокрема, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, визначає Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон № 4452-VI).

Так, згідно частини 1 статті 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За правилами частин 1 та 2 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

До набуття особою, на користь якої зроблений банківський вклад, прав вкладника ці права належать особі, яка зробила вклад.

Визначення імені фізичної особи (стаття 28 цього Кодексу) або найменування юридичної особи (стаття 90 цього Кодексу), на користь якої зроблений вклад, є істотною умовою договору банківського вкладу.

Однак, договір банківського вкладу «Стандартний» від 25.11.2013 року № 303Д-11Ю, укладений між ПАТ «КБ «Південкомбанк» та позивачем, від імені та за рахунок якого діяло ПрАТ «КУА «Національний резерв», не містить істотної умови договору банківського вкладу (імен фізичних осіб, учасників позивача за пенсійними контрактами), отже права вкладника належать позивачу - юридичній особі, а не фізичним особам, а тому, Фонд не має зобов'язань перед позивачем щодо повернення грошових коштів за договором банківського вкладу «Стандартний» від 25.11.2013 року № 303Д-11Ю.

Згідно частини 5 статті 50 Закону № 4452-VI, активи недержавного пенсійного фонду (крім депозитів), зберігачем яких є банк, не включаються до ліквідаційної маси такого банку. Повернення цих активів здійснюється відповідно до Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення».

Виходячи з зазначеної норми, враховуючи, що між позивачем та ПАТ «КБ «Південкомбанк» укладено договір банківського вкладу - депозитний, тобто мають місце відносини щодо повернення банком суми депозитних коштів позивача, задоволення вимог позивача має здійснюватися в загальному порядку задоволення вимог кредиторів ПАТ «КБ «Південкомбанк», тобто у порядку господарсько-процесуального законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Непідприємницького товариства "Відкритий недержавний пенсійний фонд "Резерв Тернопілля" - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Повний текст рішення виготовлено 22.06.2015р.

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.