Справа № 2а-1870/350/11
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/9991/12069/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

при секретарі судового засідання Гончар Н.О.,

за участю прокурора <…>,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінея-С" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 21.06.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2012 у справі № 2а-1870/350/11

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінея-С"

до Державної податкової інспекції в м. Суми

за участі прокуратури Сумської області

про визнання неправомірними та недійсними податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, у задоволенні позовних вимог Товариства визнати протиправними та недійсними податкове повідомлення - рішення від 27.07.2010 № /0/56739 та наступні в часі податкові повідомлення-рішення, прийняті у порядку адміністративного оскарження через дріб 1, 2, 3, - відмовлено.

Не погодившись із судовими рішеннями, позивач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати.

У поданих запереченнях на скаргу відповідач просить її відхилити з мотивів необґрунтованості.

Переглянувши матеріали справи і касаційну скаргу, заслухавши доповідь судді, Вищий адміністративний суд України зазначає наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для прийняття оспорюваних позивачем податкових повідомлень-рішень, якими йому визначено суму податковго зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 2 857 431,20 грн., були висновки податкового органу викладені, у акті від 15.07.2010 про результати невиїзної документальної перевірки податкової декларації з ПДВ Товариства за квітень 2010 року, про відсутність у позивача права на формування податкового кредиту за наслідками господарських операцій у межах договорів поставки товару (паливно - мастильних матеріалів), укладених між Товариством та його контрагентами (ТОВ "Славія", ТОВ "Агістель"), з огляду на відсутність реального настання правових наслідків за такими правочинами.

У цій справі, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції, з думкою якого погодився апеляційний суд, з урахуванням встановлених контролюючим органом під час проведення перевірки обставин та обставин, що були встановлені у ході розгляду справи, а саме факт надання платником податків на запит податкового органу від 09.06.2010 № 42896/10/15-345 лише частини документів (реєстри отриманих та виданих податкових накладних, податкових накладних), відсутності у контрагентів матеріально - технічних та трудових ресурсів для здійснення відповідної господарської діяльності, виходив з того, що позивачем не доведено факт отримання товару у межах договорів, укладених з ТОВ "Славія", ТОВ "Агістель". А надані Товариством докази на спростування висновків податкового органу (договір від 01.06.2009 № 2009-30-П, укладений між позивачем та ТОВ "Агістель", про поставку світлих нафтопродуктів на умовах Інкотермс 2000 ЕХW склад ВАТ "Дніпронафтопродукт"; виписані ТОВ "Агістель" видаткові та податкові накладні; договір від 25.09.2008 № 47-09/08-ЛС, укладений між позивачем та ТОВ "Славія", про поставку нафтопродуктів, автомобільних шин, товарів нафтохімії на умовах Інкотермс 2000 ЕХW склад ВАТ "Дніпронафтопродукт"; виписані ТОВ "Славія" видаткові та податкові накладні; ТТН, згідно яких поставка спірних нафтопродуктів на АЗС Товариства здійснювалася Бузовським філіалом ВАТ "Дніпронафтопродукт", ТОВ "Еквіла", вантажовідправником - позивач ("Лінея-С"), вантажоодержувач - відповідне АЗС позивача; договір зберігання від 22.12.2009, укладений між позивачем та ВАТ "Дніпронафтопродукт") на думку суду не відображають реального змісту господарських операцій між Товариством та його контрагентами (ТОВ "Славія", ТОВ "Агістель"), оскільки умови договорів, укладені між позивачем та ТОВ "Славія" і ТОВ "Агістель" не передбачали поставку, у тому числі перевезення товару до АЗС Бузовським філіалом ВАТ "Дніпронафтопродукт", ТОВ "Еквіла", а позивачем не надано документів, які б свідчили про уповноваження останніх здійснити поставку нафтопродуктів позивачу за договорами, укладеними з ТОВ "Славія" і ТОВ "Агістель". Також суд відхилив доводи позивача щодо преюдиційного значення обставин, що були встановлені у іншій адміністративній справі № 2-а-2766/10/1870, предметом дослідження якої були взаємовідносини між позивачем та ТОВ "Славія" у межах договору № 47-09/08-ЛС, з посиланням на різні періоди господарської діяльності, що підлягали податковій перевірці.

У ході розгляду справи платником податків з огляду на приписи процесуального закону (ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України) належними та допустимими доказами не підтверджено свої заперечення проти наданих податковим органом та зібраних судом на підставі ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України доказів, що спростовують реальність господарської операції для цілей податкового обліку.

Відтак, відсутність відповідних доказів стало обґрунтованою підставою для відмови у задоволенні позову платника податків щодо протиправності податкових повідомлень - рішень.

За таких обставин суд касаційної інстанції вважає за правильне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінея-С" залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 21.06.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2012 у справі № 2а-1870/350/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко