Справа № 804/16366/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2015 рокусправа № 804/16366/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Копань А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2014 року у справі № 804/16366/14 за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, третя особа: Дніпропетровська міська рада про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, третя особа: Дніпропетровська міська рада (далі - Відповідач) в якому, з урахуванням уточнень просили:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Відповідача №2383-15 від 05.06.2014 року, яким ОСОБА_3 визначено податкове зобов'язання у сумі 15099.91 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Відповідача №2723-15 від 10.06.2014 року, яким ОСОБА_4 визначено податкове зобов'язання у сумі 15082.08 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Відповідача №2726-15 від 10.06.2014 року, яким ОСОБА_5 визначено податкове зобов'язання у сумі 15082.08 грн.;

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що визначення розміру орендної плати за користування земельними ділянками не може здійснюватись іншим способом, ніж внесенням змін до договору оренди земельної ділянки, що свідчить про безпідставність винесення податкових повідомлень рішень №2383-15 від 05.06.2014 року, №2723-15 від 10.06.2014 року, №2726-15 від 10.06.2014 року..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2014 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2014 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.12.2008 року року між Дніпропетровською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (Орендатором) були укладені договори оренди землі, відповідно до яких Позивачам в строкове платне користування було надано земельну ділянку площею 0.2539 га., площа частки за яку справляється орендна плата у розмірі 33,34%, 33,33% та 33.33% відповідно.

Так, згідно розрахунків розміру орендної плати за землю станом на 13.08.2009 року, розмір орендної плати для ОСОБА_3 складав 567.76 грн. на рік, а для ОСОБА_6 та ОСОБА_5 складав 567.09 грн. на рік.

На виконання положень Податкового кодексу України, Відповідачем було винесено податкове повідомлення рішення №2726-15 від 10.06.2014 року, яким ОСОБА_5 було нараховано податкове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 15082.08 грн., податкове повідомлення рішення №2723-15 від 10.06.2014 року, яким ОСОБА_6 було нараховано суму податкового зобов'язання у розмірі 15082.08 грн. та податкове повідомлення рішення №2383-15 від 05.06.2014 року, яким ОСОБА_3 було нараховано суму податкового зобов'язання у розмірі 15099.91 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю винесення зазначених податкових повідомлень рішень, Позивачі звернулися до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Правомірність винесення податкових повідомлень рішень №2383-15 від 05.06.2014 року, №2723-15 від 10.06.2014 року, №2726-15 від 10.06.2014 року є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченні чинним законодавством.

Суд апеляційної інстанції погоджується із зазначеною позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Положеннями п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно з п.271.1 ст.271 Податкового кодексу України, базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Приписами п.286.5 ст.286 Податкового кодексу України визначено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У відповідності до п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до п.287.5 ст.287 Податкового кодексу України, податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що орендна плата за землю є однією з форм плати за землю, який справляється за користування земельною ділянкою. Так, нарахування орендної плати за земельні ділянки для фізичних осіб здійснюється податковим органом шляхом винесення відповідного податкового повідомлення рішення, яке надсилається платнику податків до 01 липня відповідного року та сплачується ним протягом 60 днів з дня його отримання.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.06.2014 року Відповідачем було винесено податкове повідомлення рішення №2383-15, яким ОСОБА_3 було визначено податкове зобов'язання з орендної плати фізичних осіб у розмірі 15099.91 грн.

Також, 10.06.2014 року Відповідачем були винесенні податкові повідомлення рішення №2726-15 та №2723-15, яким ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були визначені податкові зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 15082.08 грн.

Так, при визначенні зазначеного розміру орендної плати, Відповідач виходив з того, що період з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року має розраховуватися виходячи з трикратного розміру земельного податку, а період з 01.04.2014 року по 31.12.2014 року має розраховуватися виходячи з 3 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

При цьому, Позивач вважає застосування 3 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки для розрахування суми податкового зобов'язання з орендної плати за землю безпідставним, оскільки такий розмір орендної плати не передбаченний положеннями договорів оренди земельної ділянки від 02.12.2008 року.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені твердження Позивача безпідставними з огляду на наступне.

Положеннями ст.288 Податкового кодексу України, який діяв на час укладення договору оренди земельної ділянки, було визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. . Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України» були внесені зміни до ст.288 Податкового кодексу України, в якій п.п.288.5. цього кодексу був викладений у новій редакції, а саме: розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 % нормативної грошової оцінки.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що у зв'язку із внесенням змін до Податкового кодексу України у 2014 році, розмір орендної плати для платників податків (фізиних осіб) має розраховуватися виходячи з трьохкратного розміру земельного податку лише у період з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року, оскільки з 01.04.2014 року розмір орендної плати встановлений у розмірі 3 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Отже, розмір земельного податку, в даному випадку буде становити суму щомісячних платежів, які розраховані за період з 01.01.2014 по 31.03.2014 року за трикратним розміром земельного податку та за період з 01.04.2014 року по 31.12.2014 року за ставкою 3 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Як вбачається з розрахунків орендної плати ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, Відповідач здійснював розрахунок їх податкового зобов'язання з орендної плати за 2014 рік по двом періодам, а саме з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року використовуючи трикратний розмір земельного податку, а з 01.04.2014 року по 31.12.2014 року використовуючи 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

В даному випадку, в оскаржуваних податкових повідомленнях рішеннях №2383-15 від 05.06.2014 року, №2723-15 від 10.06.2014 року, №2726-15 від 10.06.2014 року Відповідачем були розраховані суми податкового зобов'язання Позивачів з орендної плати за період з 01.04.2014 року по 31.12.2014 року виходячи з 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що кореспондується з вимогами чинного законодавства.

Отже, при визначені розміру податкового зобов'язання за оренду земельної ділянки Позивачів за 2014 рік, Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченні чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для скасування податкових повідомлень рішень від №2383-15 від 05.06.2014 року, №2723-15 від 10.06.2014 року, №2726-15 від 10.06.2014 року.

Доводи Позивача про неможливість застосування змінених положень п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України для визначення податкового зобов'язання з орендної плати, доки такі зміни не будуть прописані у договорі, суд апеляційної інстанції визнає необгрунтованими, оскільки виходячи з принципу приорітетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п.5.2. ст.5 цього кодексу, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь якому разі не може бути меншим, ніж встановлений п.п.288.5.1. п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України.

Зазначена позиція безпосередньо кореспондується з позицією Верховного Суду України, яка зазначена у постанові від 09.12.2014 року, положення якої відповідно до ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення Позовних вимог.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання адміністративного позову майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.98 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду в даній справі виступає правомірність винесення податковим органом податкового повідомленні рішення №2383-15 від 05.06.2014 року, яким ОСОБА_3 визначено податкове зобов'язання у сумі 15099.91 грн. податкового повідомлення рішення №2373-15 від 10.06.2012 року, яким ОСОБА_4 визначено податкове зобов'язання у сумі 15082.08 грн. та податкового повідомлення рішення, яким ОСОБА_5 було визначено податкове зобов'язання у сумі 15082.08 грн.

Отже, виходячи з того, що Позивачами був заявлений адміністративний позов про скасування податкових повідомлень рішень на суму 15099.91 грн., 15082.08 грн. та 15082.08 грн., який за своєю правовою природою є майновим, то при зверненні до суду з даним позовом, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мало бути сплачено судовий збір у розмірі 1.827 грн. (мінімальна ставка судового збору) з кожної особи окремо.

При цьому, як свідчать матеріали справи, Позивачами за подання адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 61.00 грн. з кожної особи окремо, у зв'язку з чим, сума недоплаченого судового збору по кожному з Позивачів становить 1766.00 грн. та підлягає стягненню з Позивачів на користь Держаного бюджету.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збур у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Отже, при зверненні Позивачами до суду з апеляційною скаргою, ними мало бути сплачено 50 відсотків ставки, що підлягало сплаті при поданні адміністративного позову, а саме 913.50 грн. з кожної особи окремо.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачами сплачено судовий збір у розмірі 37.00 грн. за подання апеляційної скарги з кожної особи окремо, у зв'язку з чим, сума недоплаченого судового збору за подання апеляційної скарги по кожному з Позивачів становить 876.50 (913.50 - 37.00). Вказана сума підлягає стягненню з Позивачів на користь Держаного бюджету.

Відповідно до ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є зокрема вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Виходячи з того, що судом першої інстанції, в даному випадку, спір був вирішений з дотриманням норм матеріального та процесуального права, але не було вирішено питання щодо стягнення судового збору, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2014 року підлягає зміні.

На підставі наведеного, керуючись, ч.3 ст.160, ст. 196, ст. 198, ст. 201, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2014 року у справі № 804/16366/14- змінити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з кожного окремо, суму недоплаченого судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1766.00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят шість) гривень 00 копійок.

В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2014 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з кожного окремо, суму недоплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 876.50 (вісімсот сімдесят шість) гривень 50 копійок з.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко