Справа № 2а-609/11/1070
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/9991/1908/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20.04.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2011 по справі № 2а-609/11/1070

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідальго"

до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Київської області

про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 року Товариство звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції про скасування рішень від 25.11.2010 № , № та № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумах 6 800,00 грн., 5 929,00 грн. та 7 379,00 грн. відповідно.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного адміністративного суду, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення від 25.11.2010 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 669,00 грн., та рішення від 25.11.2010 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 360,00 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовими рішеннями, Державна податкова інспекція до Вищого адміністративного суду України подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Судами встановлено, що фактичною підставою для нарахування Товариству фінансових санкцій слугував висновок фахівців державного податкового органу, викладений у акті перевірки від 15.11.2010, про порушення позивачем вимог п. 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого Постановою правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення № 637), п. 1, п. 2, п. 8 та п. 13 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон № 265/95-ВР) та ст. 15-2 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95-ВР), що полягали у неоприбуткуванні готівки у повній сумі її фактичного надходження у Книзі обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) на підставі Z-звітів у період з 12.11.2010 по 14.11.2010 включно на загальну суму 1 475,80 грн.; невідповідності готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО) на суму 652,00 грн.; відсутність цінників в прейскуранті цін (меню) у кількості 157 штук; реалізація алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці за готівкові кошти.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято оскаржувані рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Згідно п. 1.2 Положення № 637 оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п. 2.6 глави 2 Положення № 637 готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день її одержання) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та п. 1.2 Положення № 637 КОРО - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Отже, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність законодавчо встановлених послідовних дій, а саме: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО.

Таким чином, невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки.

Згідно зі ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/96 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" у разі порушення юридичними особами норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, позивачем щоденний запис надходження готівки у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків від 12.11.2010 №283 на суму 498,60 грн. від 13.11.2010 № 284 на суму 697,20 грн. та від 14.11.2010 №285 на суму 208,00 грн. здійснено не було.

Проте, судами також було встановлено, що податковим органом під час складання акту перевірки помилково внесено суму неоприбуткованих коштів згідно фіскального звітного чеку від 14.11.2010 № 285 у сумі 280,00 грн. замість фактичної суми 208,00 грн. (а.с. 18), що відповідно призвело і до безпідставності застосування до позивача штрафної санкції на суму 360,00 грн. (72,00 (різниця) х 5).

З огляду на вищезазначене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що відсутність записів про готівкові надходження в КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО є порушенням порядку оприбуткування готівки, а відповідно правомірним є застосування до позивача фінансових санкцій в частині 7019,00 грн. за несвоєчасне оприбуткування готівки в касі на суму 1403,80 грн.

Також колегія суддів погоджується і з висновком судів попередніх інстанцій про скасування рішення від 25.11.2010 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 669,00 грн. за порушення вимог п. 8 ст. 3 Закону № 265/95-ВР щодо відсутності цінників в прейскуранті цін (меню) у кількості 157 штук.

Так, відповідно до п. 8 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані реалізовувати товари (надавати послуги) за умови наявності цінника на товар (меню, прейскуранта, тарифу на послугу, що надається) у грошовій одиниці України;

Відповідальність за порушення вказаного обов'язку передбачена ст. 23 вказаного Закону, якою визначено, що до суб'єктів підприємницької діяльності, які не виставили цінники на товар, що продається (меню, прейскуранти або тарифи на послуги, що надаються), використовують цінники та прейскуранти, що містять ціни і тарифи в іноземній валюті або в інших одиницях, які не є гривнею, застосовується фінансова санкція у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за кожний невиставлений цінник на товар (меню, прейскурант або тариф на послугу) або виставлений цінник на товар (меню, прейскурант або тариф на послугу) в іноземній валюті чи в інших одиницях.

Судами попередніх інстанцій встановлено та вбачається з матеріалів справи (а.с. 27-34) у меню алкогольних напоїв Товариства наявні ціни на товар, які зазначені у грошовій одиниці України - гривні, що спростовує твердження контролюючого органу про порушення позивачем вимог п. 8 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, а відтак застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 669,00 грн. (157 штук х 17,00 грн.) є безпідставним та неправомірним.

Зважаючи на викладене, в межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Київської області відхилити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 20.04.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2011 по справі № 2а-609/11/1070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко