Справа № 826/5108/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 травня 2015 року № 826/5108/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Всеукраїнської громадської організації «Третейська палата» до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві Чайко Сергія Володимировича, за участю третіх осіб - товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції», Київської міської ради про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Всеукраїнська громадська організація «Третейська палата» (далі - позивач, ВГО «Третейська палата») до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві Чайка Сергія Володимировича (далі - відповідач), за участю третіх осіб - товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» (далі - третя особа 1, ТОВ «КУА «Промислові інвестиції»), Київської міської ради (далі - третя особа 2, КМР), в якому просить:

визнати протиправними дії державного реєстратора речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві Чайка Сергія Володимировича щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №11592713 від 13.03.2014 року на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Київ, вул. І.Франка, буд. 11 літ. «А» за ТОВ «КУА «Промислові інвестиції» ();

скасувати рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві Чайка Сергія Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №11592713 від 13.03.2014 року на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Київ, вул. І.Франка, буд. 11 літ. «А» за ТОВ «КУА «Промислові інвестиції» ();

скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно №18946996 від 13.03.2014 року (бланк серії САК номер 873469), видане державним реєстратором речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві Чайком Сергієм Володимировичем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає дії відповідача щодо прийняття оскаржуваного рішення, видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та державної реєстрації речового права на об'єкт нерухомого майна (житловий будинок), що розташований за адресою: м. Київ, вул. І.Франка, буд. 11 літ. «А» такими, що суперечать вимогам приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Тимчасового порядку присвоєння поштових адрес об'єктам нерухомості у місті Києві, затвердженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.06.2011 року №1094 та, як наслідок, порушують права територіальної громади міста Києва.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях та зазначив, що державний реєстратор при прийнятті оскаржуваного рішення діяв в межах чинного законодавства та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а рішення є обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

Третя особа 1 в судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві Чайком С.В. здійснено державну реєстрацію права приватної власності на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Київ, вул. І.Франка, буд. 11 за ТОВ «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції», що оформлено рішенням від 13 березня 2014 року №11592713.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою виникнення права власності у ТОВ «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» є свідоцтво про право власності №18946996, видане Реєстраційною службою Головного управління юстиції в м. Києві 13.03.2014 року.

Позивач вважає зазначені дії відповідача з проведення державної реєстрації речового права на об'єкт нерухомого майна (житловий будинок), що розташований за адресою: м. Київ, вул. І.Франка, буд. 11 літ. «А» такими, що суперечать вимогам законодавства та призводять до порушення прав та інтересів територіальної громади міста Києва, тому позивач, як орган самоорганізації населення, звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень врегульовано нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), визначено, що орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

При цьому, статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

На час виникнення спірних правовідносин, процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначав Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р.№ 868 (далі - Порядок № 868).

Відповідно до п. 15 Порядку № 868 встановлює, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно з п.50 Порядку № 868, у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу заінтересованою особою є інвестор (особа, що придбала майнові права), член відповідного кооперативу.

Для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, заявник подає:

документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за нею об'єкта будівництва, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо);

довідку (виписку) із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав, видану особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), про участь заінтересованої особи в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва (у тому числі шляхом купівлі-продажу майнових прав);

технічний паспорт на об'єкт інвестування (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо);

завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), копії (крім випадків подання оригіналів таких документів особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва):

документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані);

документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на об'єкт нерухомого майна до проведення його реконструкції (у разі проведення реконструкції об'єкта нерухомого майна);

документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна його адреса не змінилася).

В ході дослідження матеріалів справи судом встановлено, що для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно ТОВ «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» 04.03.2014 було подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Івана Франка, 11, яка зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 5689290.

Згідно картки прийому заяви № 11380867 подано наступні документи:

- договір про участь у будівництві, б/н від 14.10.2011 р.;

- державний акт на право власності на земельну ділянку № 01-7-00510;

- нотаріально посвідчена копія державного акту, № 321, виданого 03.02.2011 р.;

- договір про право користування чужою земельною ділянкою, № 119 від 26.02.2014 р.;

- договір про внесення змін до Договору про право користування чужою земельною ділянкою №119, №123 від 04.03.2014 р.;

- нотаріально посвідчена копія договору про право користування чужою земельною ділянкою №121 від 27.02.2014 р.;

- нотаріально посвідчена копія договору про внесення змін до Договору про право користування чужою земельною ділянкою №121, № 125 від 04.03.2014 р.;

- акт приймання-передачі (та копія) б/н від 26.02.2014 р.;

- технічний паспорт, виданий 27.01.2014 р.;

- декларація про готовність об'єкта до експлуатації (та копія) № KB 96 від 31.01.2014 р.;

- копія дозволу на виконання будівельних робіт №2362-Шв, виданий 23.02.2011 р.;

- копія паспорту громадянина України № СН254253, виданий 20.08.1996 р. та коду ІДН;

- копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, виданого 07.11.2007 р.;

- копія свідоцтва № 1530 від 13.12.2010 р.;

- копія довідки серії АА №: 641045 від 22.08.2012 р.;

- копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 20.03.2013 р.;

- копія статуту, протокол № 18/12, виданий 18.12.2012 р.;

- копія регламенту, протокол № 10/11-1, виданий 10.11.2010 р.;

- копія наказу № 1 від 27.07.2005 р.;

- копія наказу №: 2 від 21.01.2009 р.;

- копія рішення єдиного учасника б/н від 27.07.2005 р.

Однак, як вказано у п. 16 Порядку № 868, у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Заявник усуває обставини, що були підставою для прийняття державним реєстратором рішення про зупинення розгляду заяви, у строк, що не перевищує п'яти робочих днів з моменту отримання відповідного рішення.

Державний реєстратор з моменту усунення обставин, що були підставою для прийняття ним рішення про зупинення розгляду заяви, приймає рішення про відновлення її розгляду. Перебіг строку державної реєстрації продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Окрім того, згідно положень ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.

Якщо заявник протягом п'яти робочих днів після отримання письмового повідомлення виконав вимоги державного реєстратора, загальний строк розгляду заявленого права продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

У разі невиконання зазначених вимог державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи, рішенням державного реєстратора речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві Чайка С.В. від 07.03.2014 року № 11478022 зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у зв'язку з тим, що представником ТОВ «КУА «Промислові інвестиції» не було подано документу, що підтверджує факт присвоєння новозбудованому об'єкту адреси.

В свою чергу, представником ТОВ «КУА «Промислові інвестиції» подано лист ТОВ «Проекттехсервісбуд» від 23.01.2014 р. № 54/14-ті, в якому зазначено, що відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи №00455, домоволодіння, яке складається з одного житлового будинку під літерою «А» площею 3148,9 кв.м. проінвентаризовано станом на 27.01.2014 р. за адресою: вул. Івана Франка, 11 у Шевченківському районі м. Києва.

У зв'язку з наданими документами, державним реєстратором прийнято рішення від 13.03.2014 р. № 11591297, яким відновлено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що будь-яких документів щодо присвоєння поштової адреси об'єкту нерухомого майна (житловому будинку), що розташований за адресою: м. Київ, вул. Івана Франка, 11 літ. «А» державною адміністрацією не видавалось, тому на думку позивача реєстраційна справи не містить документа, передбаченого абз. 6 п. 46 Порядку №703 і визначеного п. 2.4 Тимчасового порядку №1094, про присвоєння поштової адреси новозбудованому об'єкту.

Однак жодними належними і допустимими доказами вказані твердження позивача не підтверджені.

Крім того, посилання позивача на Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р. № 703 не беруться судом до уваги, оскільки вказаний Порядок втратив чинність 11.02.2014 р., а отже, на виникнення даних правовідносин не діє.

В той час, в матеріалах реєстраційної справи міститься лист ТОВ «Проекттехсервісбуд» від 23.01.2014 р. № 54/14-ті, яким підтверджено присвоєння поштової адреси новозбудованому об'єкту.

Таким чином, з урахуванням поданих заявником необхідних документів, у тому числі документу, що підтверджує присвоєння поштової адреси новозбудованому об'єкту, при розгляді поданої заяви та перевірці документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, державний реєстратор встановив відповідність заявлених прав вимогам законодавству та поданим документам, відтак суд не вбачає порушень чинного законодавства відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення, як наслідок, відповідач при прийнятті рішення та видачі свідоцтва діяв в межах своїх повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій державного реєстратора щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №11592713 від 13.03.2014 року, скасування рішення №11592713 від 13.03.2014 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно №18946996 від 13.03.2014 року.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, оскаржуване рішення жодним чином не зачіпає прав та обов'язків позивача.

З аналізу письмових доказів у справі судом не вбачається, що оскаржуване рішення має безпосередній вплив на права та обов'язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов'язку, як наслідок саме по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов'язки.

В обґрунтування наявності порушеного права позивач посилається на те, що він є представницьким органом територіальної громади міста Києва (органом самоорганізації населення), а зазначеними діями відповідача територіальна громада міста Києва позбавлена можливості щодо отримання відповідних коштів до місцевого бюджету для створення та розвитку зазначеної інженерно-транспортної інфраструктури.

Однак, доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем до суду не надано.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору (ст. 70).

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам в їх сукупності, враховуючи те, що позивачем не надано достатньо доказів на обґрунтування позовних вимог та порушення безпосередньо його прав та інтересів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог Всеукраїнської громадської організації «Третейська палата» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко