Справа № 2а-362/64/13
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2015 р. м. Київ К/800/40597/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий Стародуб О.П.,
судді Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2013р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Управління Пенсійного фонду України в м.Василькові та Васильківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и л а:
У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними та зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 27-місячного грошового забезпечення у зв`язку з отриманням ним 3 групи інвалідності.
Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2013р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2013р., у задоволенні позову відмовлено.
З такими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Заслухавши доповідача по справі та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Відповідно до частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» від 28.05.2008р. № 499, передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01.01.2007р., здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.
Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби, одноразова грошова допомога інвалідам 3 групи виплачується у розмірі 27-місячного грошового забезпечення.
В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах України та 22.12.2000р. звільнений зі служби.
Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії №894 від 14.05.2012р. позивачу встановлено захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Рішенням обласної МСЕК з 08.06.2012р. позивачу встановлено 3 групу інвалідності по захворюванню, яке пов`язано з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що право на отримання одноразової грошової допомоги пов`язано з фактом звільнення військовослужбовця зі служби, а оскільки на час звільнення група інвалідності у позивача встановлена не була, то підстави для задоволення позову відсутні.
З такими висновками судів колегія суддів не погоджується, оскільки виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення за служби, але внаслідок захворювання або одержавного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження,
Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 18.11.2014р. у справі №21-446а14 та від 21.04.2015р. у справі №21-135а15.
Таким чином, висновки судів щодо відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги є передчасними й такими, що призвели до невстановлення та недослідження обставин, які мають значення для розгляду та вирішення позовних вимог щодо вчинення відповідачами певних дій по виплаті у визначеному розмірі одноразової грошової допомоги.
Відповідно до частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
В свою чергу підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд відповідно до частини 2 статті 227 КАС України є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2013р. у даній справі скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський