Справа № 815/5247/14
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/800/5331/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління статистики в Одеській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління статистики в Одеській області, третя особа - виконуючий обов'язки начальника Головного управління статистики в Одеській області Копилова Тетяна Володимирівна про поновлення на публічній службі,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Головного управління статистики в Одеській області за участю третьої особи - виконуючої обов'язки начальника Головного управління статистики в Одеській області Копилової Тетяни Володимирівни про визнання незаконним та скасування наказу виконуючої обов'язки Головного управління статистики в Одеській області Копилової Т.В. №20-к від 13.08.2014р., яким позивачку було звільнено з посади начальника відділу статистики в Арцизькому районі у зв'язку зі скороченням штату працівників на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, а на запропоновану посаду начальника відділу статистики соціальних програм та послуг Управління статистики в Арцизькому районі не переведено; поновлення ОСОБА_4 на роботі на посаді начальника відділу статистики соціальних програм та послуг Управління статистики в Арцизькому районі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 13.08.2014р. по день поновлення на роботі.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2014р. в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015р. постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково: визнано незаконним та скасовано наказ №20 Головного управління статистики в Одеській області від 13.08.2014р. про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника відділу статистики в Арцизькому районі в зв'язку зі скороченням; поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника відділу статистики в Арцизькому районі Головного управління статистики в Одеській області Державної служби статистики України; стягнуто з відповідача на користь позивачки середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 13.08.2014р. по день поновлення її на роботі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Позивачка в письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечила, вважаючи їх безпідставними, а рішення суду апеляційної інстанції, яке вона просила залишити без змін, - обґрунтованим та законним.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що наказом Державної служби статистики України (Держстату України) №56 від 21.02.2013р. затверджено граничну чисельність працівників територіальних органів Держстату України й згідно з додатком №1 до цього наказу гранична чисельність працівників Головного управління статистики в Одеській області з 14.05.2013р. становила 524 особи, а з 01.01.2014р. - 522 особи.

Відповідно ж до додатку №1 до наказу Держстату України №131 від 06.05.2014р. «Про затвердження граничної чисельності працівників територіальних органів Держстату України» гранична чисельність працівників Головного управління статистики в Одеській області встановлена в кількості 474 осіб.

Наказом Державної служби статистики України №166 від 26.05.2014р. «Про відокремлені підрозділи Головного управління статистики в Одеській області» створено Управління статистики в Арцизькому районі, Управління статистики в Котовському районі, Управління статистики в Саратському районі та Сектор статистики у Ширяївському районі, що є відокремленими підрозділами Головного управління статистики в Одеській області, а також закрито відділи статистики в Арцизькому та Тарутинському районах, що є відокремленими підрозділами відповідача, й передано їх функції Управлінню статистики в Арцизькому районі з 01.08.2014р. (п.1 та пп.2.1 п.2 наказу).

Позивачка працювала на посаді начальника відділу статистики в Арцизькому районі Головного управління статистики в Одеській області Державної служби статистики України й 27.05.2014р. її було попереджено Головним управлінням статистики в Одеській області про скорочення її посади та майбутнє звільнення протягом 2-х місяців, а також запропоновано в новому відокремленому підрозділі - Управлінні статистики в Арцизькому районі переведення на посаду начальника відділу статистики соціальних програм та послуг, на що позивачка погодилась (попередження №15-30/183).

21.07.2014р. проведено конкурс на заміщення посади начальника відділу статистики соціальних програм та послуг Управління статистики в Арцизькому районі й ОСОБА_4 було повідомлено про проведення конкурсу та запропоновано їй взяти у ньому участь, проте, оскільки позивачка заяву на участь у конкурсі до відділу кадрового забезпечення Головного управління статистики в Одеській області не подала й у конкурсі участі не приймала, Головне управління статистики в Одеській області наказом №20-к від 13.08.2014р. звільнило ОСОБА_4 з посади начальника відділу статистики в Арцизькому районі у зв'язку зі скорочення штату працівників згідно з п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України.

При цьому, підставами видання вказаного наказу зазначено наказ Державної служби статистики України від 06.05.2014р. №131 «Про затвердження граничної, чисельності працівників Головного управління регіональної статистики, головних управлінь статистики в областях та м.Києві», штатний розпис Головного управління статистики в Одеській області, затверджений Головою Держстату України Осауленком О.Г. 27.05.2014р., попередження про скорочення від 27.05.2014р. №15-30/183 та листок непрацездатності серії «ATE» №560562.

Не погоджуючись з вказаним наказом Головного управління статистики в Одеській області №20-к від 13.08.2014р. та її звільненням з посади як таким, ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом за захистом своїх порушених прав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що призначення на посади шостої - сьомої категорій державних службовців, передбачених ст.25 Закону України "Про державну службу", проводиться на конкурсній основі, крім випадків, коли інше встановлено законами України, а тому оскільки ОСОБА_4 не зверталась до відповідача з заявою про прийняття участі у конкурсі, то вона з власної ініціативи не вчинила дій для отримання вакантної посади.

Суд же апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку про порушення відповідачем при звільненні позивачки норм чинного законодавства з огляду на непереведення останньої за її згодою на посаду начальника відділу статистики соціальних програм та послуг Управління статистики в Арцизькому районі, а прийняття на вказану посаду іншої сторонньої особи, а також про відсутність правових підстав для проходження позивачкою конкурсу на зайняття вищевказаної посади.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України, здійснивши касаційний перегляд справи, вказує на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті визначено в Законі України "Про державну службу" від 16.12.1993р. №3723-XII й за змістом статті 30 Закону України "Про державну службу" державна служба може бути припинена, в тому числі, за загальними підставами, передбаченими КЗпП України.

Статтею 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Стаття ж 5-1 КЗпП України закріплює гарантії забезпечення права громадян на працю та передбачає, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При цьому, частиною 2 цієї ж статті встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно ж до ч.1 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Водночас, згідно із ч.3 ст.49-2 КЗпП України власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

За змістом п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді спорів про звільнення за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України необхідно з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, зокрема, щодо того, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Так, дослідивши наявні в матеріалах справи накази Державної служби статистики України №56 від 21.02.2013р. та №131 від 06.05.2014р. «Про затвердження граничної чисельності працівників територіальних органів Держстату України», №166 від 26.05.2014р. «Про відокремлені підрозділи Головного управління статистики в Одеській області», штатні розписи Головного управління статистики на 2014 рік, затверджені головою Держстату України 13.03.2014р. та 27.05.2014р., а також порівнявши Положення про відділ статистики в Арцизькому районі, затверджене Головним управлінням статистики в Одеській області від 06.03.2012р., та Положення про Управління статистики в Арцизькому районі Головного управління статистики в Одеській області, затверджене наказом Головного управління статистики в Одеській області 25.07.2014р. №164, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що в межах Головного управління статистики в Одеській області фактично відбулась реорганізація, відповідно до якої змінилась підпорядкованість відділів й відділ статистики в Арцизькому районі та відділ статистики в Тарутінському районі перетворено в Управління статистики в Арцизькому районі, завдання якого є забезпечення реалізації державної політики у сфері статистики в Арцизькому та Тарутінському районах Одеської області

При цьому, відповідно до штатного розпису Головного управління статистики на 2014 рік, який затверджено 13.03.2014р., у відділах статистики в Арцизькому та Тарутінському районах штатна чисельність працівників складала по 7 одиниць (всього - 14); з врахуванням же зміненого штатного розпису, затвердженого 27.05.2014р., посади начальників відділів скорочено та створено посаду начальника управління, загальна чисельність працівників якого склала 12 осіб.

Водночас, як вже вказувалось в цій ухвалі, попереджаючи позивачку про майбутнє звільнення, Головне управління статистики в Одеській області відповідно до приписів ст.49-2 КЗпП України запропонувало їй посаду начальника відділу статистики соціальних програм та послуг Управління статистики в Арцизькому районі, на зайняття якої остання погодилась, про що зазначила в попередженні №15-30/183 від 27.05.2014р.

Подальші ж дії відповідача, який звільнив позивачку з займаної посади в зв'язку з невзяттям нею участі у конкурсі на зайняття запропонованої їй посади начальника відділу статистики соціальних програм та послуг Управління статистики в Арцизькому районі, не є прийнятними, адже не узгоджуються з визначеним законодавцем порядком вивільнення працівників у випадках змін в організації виробництва і праці.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з позицією суду апеляційної інстанції, який дійшов висновку щодо незаконності наказу №20 від 13.08.2014р. «Про звільнення ОСОБА_4», виданого Головним управлінням статистики в Одеській області.

За правилами статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстав для скасування ухваленого судом апеляційної інстанції рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Головного управління статистики в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Швець В.В.