Справа № 804/6360/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2015 р. Справа № 804/6360/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепличний комбінат «Дніпровський» до Дніпродзержинської об'єднаної Державної податкової інспекції ДФС у Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування рішення, -
18 травня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепличний комбінат «Дніпровський» до Дніпродзержинської об'єднаної Державної податкової інспекції ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Дніпродзержинської ОДПІ ДФС у Дніпропетровській області щодо винесення «Рішення щодо заперечення застосування процедури податкового компромісу від 16.04.15р. №9968/04-03-22-02» відносно Товариства;
- скасувати рішення щодо заперечення застосування процедури податкового компромісу від 16.04.2015р. №9968/04-03-22-02, винесене Дніпродзержинською ОДПІ ДФС у Дніпропетровській області відносно позивача;
- зобов'язати застосувати податковий компроміс згідно заяви ТОВ «Тепличний комбінат «Дніпровський».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2015р. відкрито провадження по справі № 804/6360/15 та призначено до розгляду на 02.06.2015р.
В подальшому розгляд справи відкладався на 09.06.15р.
Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, розгляд справи здійснити за відсутності його представника.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмові заперечення проти позову на пропозицію суду не надав, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно ч. 6 статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:
За результатами перевірки складено акт від 27.03.2014 р. №1175/8/04-03-22-01/30420987, відповідно до висновків якого встановлено порушення ТОВ «Тепличний комбінат «Дніпровський», а саме:
- в порушення п.177.6 ст.177, п.167.1 ст.167 ПК України від 02.12.10р., в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб у сумі 1419,75грн.;
- п.51.1 ст.51, п.176.2 ст.176 ПК України; п.3 Порядку заповнення податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.10р. зі змінами та доповненнями.
Згідно платіжного доручення №814 від 15.04.2015 р. позивач сплатив суму податкового компромісу (5% від суми зобов'язань) в розмірі 3477,55грн. з призначенням платежу « податковий компроміс згідно акту перевірки №1175/8/04-03-22-01/30420987 від 27.03.14р.».
Враховуючи п.8 підрозділу 9-2 розділу XX Податкового кодексу України, податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.
16 квітня 2015 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення №9968/04-03-22-02.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, слід зазначити, таке:
відповідно до п. 1 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.
Згідно п. 2 підрозділу 9-2 Перехідних положень ПК України сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.
Сума погашеного податкового зобов'язання з податку на прибуток та/або податку на додану вартість в розмірі 95 відсотків внаслідок застосування податкового компромісу не враховується для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств.
Відповідно до п. 7 підрозділу 9-2 Перехідних положень ПК України процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.
Згідно з п. 8 підрозділу 9-2 Перехідних положень ПК України податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.
Після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом такі зобов'язання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.
Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм ПК України, суд не погоджується з думкою відповідача, що податковий компроміс розповсюджується виключно на податок на додану вартість (у зв'язку із завищенням податкового кредиту), так як така норма відсутня у ПК України і вносить додаткові умови для досягнення податкового компромісу, що не передбачені законодавством.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, дії Дніпродзержинської ОДПІ ДФС у Дніпропетровській області щодо винесення оскаржуваного «Рішення щодо заперечення застосування процедури податкового компромісу від 16.04.15р. №9968/04-03-22-02» здійсненні без врахування вищевказаних обставин, що призвело до неправильного застосування норм Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу» та Податкового кодексу України, а тому такі дії є протиправними, а прийняте рішення щодо заперечення застосування процедури податкового компромісу від 16.04.15р. №9968/04-03-22-02 підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог про зобов'язання Дніпродзержинську ОДПІ застосувати податковий компроміс згідно заяви ТОВ «Тепличний комбінат «Дніпровський», то в цій частині позову суд погоджується з тим, що застосування податкового компромісу є дискреційним повноваженням контролюючого органу.
Аналіз норм КАС України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Таким чином, судом не може ігнорувати конституційний принцип верховенства права в угоду дискреційним повноваженням органів влади і їх службових осіб.
Отже, рішення прийняті в рамках дискреційних повноважень, але з порушенням принципів ефективного захисту прав і свобод громадян, мають бути визнані судом порушенням чинного законодаства України.
Також, відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.
В силу статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.
Враховуючи, що податковий орган по відношенню до позивача вчинив протиправні дії та прийняв протиправне рішення, суд з метою повного та всебічного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і зобов'язати Дніпродзержинську ОДПІ ДФС у Дніпропетровській області розглянути заяву ТОВ «Тепличний комбінат «Дніпровський» про застосування податкового компромісу згідно чинного законодавства.
З огляду на викладене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепличний комбінат «Дніпровський» до Дніпродзержинської об'єднаної Державної податкової інспекції ДФС у Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування рішення - задоволити частково.
Визнати протиправними дії Дніпродзержинської ОДПІ ДФС у Дніпропетровській області щодо винесення «Рішення щодо заперечення застосування процедури податкового компромісу від 16.04.15р. №9968/04-03-22-02» відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепличний комбінат «Дніпровський»;
Скасувати рішення щодо заперечення застосування процедури податкового компромісу від 16.04.2015р. №9968/04-03-22-02, винесене Дніпродзержинською ОДПІ ДФС у Дніпропетровській області відносно позивача;
Зобов'язати Дніпродзержинську об'єднану Державну податкову інспекцію ДФС у Дніпропетровській області розглянути заяву ТОВ «Тепличний комбінат «Дніпровський» про застосування податкового компромісу згідно чинного законодавства.
В решті позовних вимог відмовити.
Присудити з Державного бюджету України на Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепличний комбінат «Дніпровський» судові витрати у розмірі 73,08 грн., сплачені згідно платіжного доручення №1085.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук