Справа № 804/5213/15
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 р. Справа № 804/5213/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Наталії Василівни
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до Малого Валерія Володимировича - начальника управління Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті Управління Укратрансінспекції у Дніпропетровській області, в якому просить суд: скасувати постанову №019577 від 14.08.2014 року, винесену Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області про стягнення з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) адміністративно-господарського штрафу у розмірі - 1700,00 грн..
Ухвалою суду від 12.05.2015 року було допущено заміну первинного відповідача - Начальника управління Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області Малого В.В. на належного відповідача - Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 23.01.2015 року на його адресу надійшла постанова Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа - постанови №019577 від 14.08.2014 року Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області про стягнення адміністративно-господарського штрафу у розмірі - 1700,00 грн.. На думку позивача постанова №019577 від 14.08.2014 року є безпідставною та передчасною. Адже його не було під час проведення перевірки вантажного автотранспорту КАМАЗу з причепом, та він перебував у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Тому, взагалі з працівниками транспортної інспекції не спілкувався, пояснень не надавав, акту від 04.08.2014 року не підписував. Отже, в його діях немає складу правопорушення, та винесена постанова щодо стягнення спірного адміністративно-господарського штрафу є безпідставною та підлягає скасуванню.
Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження, яке міститься в матеріалах справи.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Проте, надав суду письмові заперечення проти даного адміністративного позову, зазначивши що доводи позивача про порушення управлінням норм чинного законодавства України при винесенні оскаржуваної постанови є хибними, а прийнята постанова про накладення на порушника штрафу була прийнята з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття цього рішення. Тому, заявлений адміністративний позов задоволенню не підлягає.
Частиною 4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2014 року о 15:15 годині посадовими особами відповідача було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом щодо транспортного засобу марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_2, причіп н/з НОМЕР_3.
Так, в матеріалах справи міститься копія направлення на перевірку №002791 від 01.07.2014 року, за яким у період з 01.07.2014 року по 05.07.2014 року посадовими особами відповідача передбачалось проведення рейдової перевірки транспортних засобів усіх форм власності та видів, суб'єктів господарської діяльності, що здійснюють перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом. Рейдова перевірка проводилась щодо транспортних засобів на місці вантаження та розвантаження вантажних автомобілів у м. Херсон, Херсонський морський торговельний порт (ХМТП).
Хід та результати проведеної перевірки були зафіксовані в акті перевірки №033114 від 04.07.2014 року.
На підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідач визначив порушення позивачем норм чинного законодавства України під час надання послуг з перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень без оформлених документів, перелік яких визначений ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: неоформлений - відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, реєстраційні документи на транспортні засоби, посвідчення водія відповідної категорії. При чому, водій від підпису та пояснень відмовився, про що є відповідна відмітка в акті перевірки та документ, що посвідчує водія не надано.
За результатами розгляду справи щодо проведеної перевірки Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області винесло постанову від 14.08.2014 року про застосування адміністративно-господарського штрафу за №019577, якою до ОСОБА_2 на підставі абз. 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» був застосований адміністративно-господарський штраф у сумі - 1700,00 грн., постанова була направлена позивачу поштою, однак конверт повернуто за зворотною адресою, що підтверджується матеріалами справи.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив всі необхідні дії щодо повідомлення позивача про розгляд справи за результатами проведеної перевірки. Це підтверджується повідомленням від 01.08.2014 року №4327/10/59-14 та копією конверту, який повернувся управлінню з адреси позивача за закінченням встановленого терміну зберігання, наявною в матеріалах справи.
Суд зазначає, що у відповідності до положень ч.7 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» (у чинній на момент проведення перевірки редакції) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює в тому числі державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.
Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Згідно положень п.п.1 - 3 Положення про Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 07.03.2012 року №25, Управління є територіальним органом Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, утворюється відповідно до Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року №387/2011, її завданням є реалізація повноважень Укртрансінспекції України на території Дніпропетровської області.
Пунктом 4 Положення про Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області визначено, що Управління відповідно до покладених на нього завдань, здійснює в межах своїх повноважень державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил у сфері автомобільного, міського електричного, залізничного транспорту та ведення дорожнього господарства.
Процедура здійснення державного контролю Управліннями Укртрансінспекції в областях, містах Києві і Севастополі за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять свою діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, встановлена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (далі - Порядок №1567).
Так, згідно п.п. 14 - 19 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту. Під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні , інших нормативно-правових актів. Рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи. Під час проведення такої перевірки можливе застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис "Укртрансінспекція", та використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями Європейської угоди, здійснення габаритно-вагового контролю. Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення. Зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансінспекції. Рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.
Пунктами п.п. 20 - 30 Порядку №1567, за результатами планової або позапланової перевірки за місцезнаходженням суб'єкта господарювання складається акт за формою згідно з додатком 2.
Акт складається у двох примірниках, кожен з яких підписується посадовими особами, що провели перевірку, та посадовою особою суб'єкта господарювання або фізичною особою - суб'єктом господарювання (далі - уповноважена особа суб'єкта господарювання). Один примірник акта передається уповноваженій особі суб'єкта господарювання, щодо якого було проведено перевірку, інший - до органу державного контролю.
Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
У разі відмови уповноваженої особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.
Акти, зазначені у пунктах 20, 21 і 23 цього Порядку, реєструються в журналі обліку.
Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.
Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Адміністративно-господарський штраф повинен бути перерахований суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову.
Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.
У разі оскарження постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів стягнення сплачується не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання повідомлення про залишення скарги без задоволення.
За наявності в діях фізичної особи - суб'єкта господарювання ознак адміністративного правопорушення притягнення правопорушника до відповідальності здійснюється в порядку, встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
При цьому, відповідно до статті 49 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій транспортного засобу зобов'язаний: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення перевезень.
Однак при перевірці була надана лише товарно-транспортна накладна.
Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, за порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідальність за наявні порушення покладається на автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів.
Так, згідно даних товарно-транспортної накладеної (ТТН) від 04.07.2014 року №310593, копія якої є наявною в матеріалах справи, автотранспорт, яким здійснювалось перевезення є КАМАЗ НОМЕР_2, причіп НОМЕР_3, водій - ОСОБА_4, пункт розвантаження - Херсонський морський торговельний порт (ХМТП).
Згідно відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, які містяться в матеріалах справи, позивач є суб'єктом господарювання - фізичною особою-підприємцем та здійснює основний вид своєї економічної діяльності за кодом КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, та на час проведення рейдової перевірки є діючим суб'єктом господарювання.
При здійсненні габаритно-вагового контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.1993 року №1094.
Так, за п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.1993 року №1094 (у відповідній чинній на момент проведення рейдової перевірки редакції) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Таким чином, з доказів наявних в матеріалах справи вбачається порушення чинного законодавства.
Що стосується тверджень позивача про місце проведення рейдової перевірки, а саме: на закритій території ХМТП, який є режимним об'єктом і не є автомобільною дорогою України, то суд зазначає, що відповідно до положень п.14, п.17 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в тому числі на місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю. А зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансінспекції.
Щодо посилань позивача на порушення відповідачем норм Кодексу України про адміністративні порушення, слід зазначити, що судом такі посилання до уваги не приймаються, оскільки на позивача було притягнуто до відповідальності відповідно до вимог Закону України «Про автомобільний транспорт».
Таким чином, постанова №019577 від 14.08.2014 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00грн. є правомірною та скасуванню не підлягає.
Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суд, згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст.ст.71, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н.В. Боженко