Справа № 804/1459/15
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015 р. Справа № 804/1459/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сидоренка Д.В., при секретарі Гуцал А.В., розглянувши за участю представників:
позивача - Грищенко І.В., довіреність без/н від 26.08.2014 року
відповідача - Копань А.В., довіреність № 598/10/04-66-10-36 від 14.01.2015 року
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Дочірнього підприємства "Таксі-сервіс" Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопромінь"
до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів і зборів у Дніпропетровській області
про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення та вимоги.
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Дочірнього підприємства «Таксі-Сервіс» Товариства з додатковою відповідальністю «Автопромінь» до ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області про:
- визнання незаконним та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-027721703 від 29.12.2014р. про сплату суми недоїмки зі справи єдиного внеску, штрафів, пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 2773,07 грн., винесену на підставі Акту №3374/17-03-19/25014919 від 12.12.2014р. повністю.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем була проведена фактична перевірка з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Вважає висновки податкової інспекції протиправними, оскільки в основу встановлених перевіркою фактів були покладені лише пояснення колишнього працівника ОСОБА_3, якій нібито працював на підприємстві з серпня 2012р. по січень 2013р.
В судовому засіданні 02.04.2015р. позивачем подано уточнений адміністративний позов, згідно якого позивач просить:
- визнати незаконною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-027721703 від 29.12.2014р. про сплату суми недоїмки зі справи єдиного внеску, штрафів, пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 2773,07 грн., винесену на підставі Акту №3374/17-03-19/25014919 від 12.12.2014р. повністю.
Присутній у судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач проти позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, що до податкової інспекції надійшло звернення ОСОБА_3 про порушення вимог законодавства з боку його колишнього роботодавця щодо відсутності запису у трудовій книжці за період з серпня 2012р. по січень 2013р. про роботу на посаді водія, із копіями документів (подорожні листи та індивідуальні контрольні книжки водія). В ході проведення перевірки отримані оригінали подорожніх листів та індивідуальних контрольних книжок водія. Крім того, отриманий протокол про адміністративне правопорушення від 26.10.2012р. та постанову в справі про адміністративне правопорушення щодо водія ДП «Таксі-Сервіс» ТДВ «Автопромінь» ОСОБА_3 на транспортному засобі І-УАИ НОМЕР_1, у зв'язку з чим підтверджено факт використання позивачем неоформленого працівника ОСОБА_3 у період протягом серпень 2012р. - січень 2013р. та відповідно не нарахування та не перерахування податку на доходи фізичних осіб та єдиного соціального внеску. Суми податку на доходи фізичних осіб та єдиного соціального внеску розраховані виходячи з мінімальних розмірів заробітної плати за відповідні періоди.
В обґрунтування правової позиції позивачем подані письмові пояснення до адміністративного позову щодо ведення індивідуальних книжок водія на підприємстві з 01.06.2013р. та щодо закріплення автомобільного транспорту НОМЕР_1 за іншими водіями та щодо не виписування подорожних листів на ОСОБА_3
Викликаний в судове засідання свідок ОСОБА_3 відмовився від давання показань.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд-
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до п. 1 ч.2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено поняття суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено поняття справи адміністративної юрисдикції, - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Пунктом 41.1 ст.41 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) встановлено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.
Враховуючи зазначене, відповідач, здійснюючи свої повноваження у спірних відносинах є суб'єктом владних повноважень, спір що виник між сторонами пов'язаний із захистом прав позивача у сфері публічно-правових відносин і є справою адміністративної юрисдикції, його належить розглядати в порядку, встановленому КАС України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки визначені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Заявою від 10.11.2014р. ОСОБА_3 звернувся до ГУ Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області з повідомленням про те, що в трудовій книжці відсутні записи про його роботу у ДП «Таксі-Сервіс» ТДВ «Автопромінь» на посаді водія у період 2009р., а також у період з 24.02.2011р. по кінець січня 2013р. Заробітну плату отримував щодня, а саме залишок після здачі так званого «плану» (виручка за зміну), іноді грошей взагалі не отримував. Кошти, які отримувалися ніде не фіксувалися. До звернення надані копії документів (зазначених у зверненні).
02.12.2014р. ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за результатами якої складено акт №0003240 (реєстраційний №3374/17-03-19/25014919 від 12.12.2014р.).
Відповідно до висновків акту, проведеною перевіркою були встановлені наступні порушення:
- абз. «а» п. 176 ст.176, п.п.168.1.2 п. 168 ст.162 Податкового кодексу України при виплаті доходу фізичній особі на загальну суму 6721,00 грн. податковим агентом не нараховано, не утримано та не сплачено до бюджету ПДФО, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб у розмірі 971,86 грн.;
- п.п.1) п.1 ст. Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у результаті чого донараховано єдиний соціальний внесок у розмірі 2531,13 грн.;
- п.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у результаті чого донараховано єдиний соціальний внесок у розмірі 271,96 грн.;
- розділу 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум отриманого з них податку, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010р. №1020, в частині не відображення у розрахунку за формою 1-ДФ доходів виплачених фізичним особам.
В розділі «Додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки» акту перевірку зазначено, що згідно наданих до перевірки документів гр.ОСОБА_3 прийнятий на роботу наказом від 01.11.2010р. №103к на посаду водія, відповідно до наказу №31к від 23.02.2011р. звільнений за власним бажанням.
Згідно наданих пояснень та документів ОСОБА_3 (наведені у додатку до акту) працював у ДП «Таксі-Сервіс» ТДВ «Автопромінь» з серпня 2012р. по січень 2013р. на посаді водія транспортного засобу І-УАН НОМЕР_1 без офіційного працевлаштування.
Відповідно до баз АІС «Автомобіль» ДАІ МВС України даний транспортний засіб належить ДП «Таксі-Сервіс» ТДВ «Автопромінь». Таким чином встановлений факт не нарахування, не перерахування податку на доходи фізичних осіб та єдиного соціального внеску.
Згідно чинного законодавства розмір заробітної плати визначається за згодою сторін, але не менше законодавчо встановленого розмірі мінімальної заробітної плати. З 01.07.2012р. - 1102,00 грн., з 01.10.2012р. 1118,00 грн., з 01.12.2012р. - 1134,00 грн., з 01.01.2013р. - 1147,00 грн.
Таким чином, ДП «Таксі-Сервіс» ТДВ «Автопромінь» не нараховано та не перераховано податок на доходи з фізичних осіб та єдиний соціальний внесок.
Крім того, в акті перевірки зазначено, що ДП «Таксі-Сервіс» ТДВ «Автопромінь» були виплачені доходи фізичній особі ОСОБА_3 (ознака доходу « 101») без їх відображення у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум отриманого з них податку (форма 1-ДФ) 3-4 кв. 2012р. та 1 кв. 2013р. та в порушення п.п.1) п.1 ст.7 та п.7 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ДП «Таксі-Сервіс» ТДВ «Автопромінь» не нараховано, не утримано та не сплачено до бюджету ЄСВ у сумі 241,96 грн. та у сумі 2531,15 грн.
18.12.2014р. за вих.№240 ДП «Таксі-Сервіс» ТДВ «Автопромінь» надані заперечення до акту перевірки, згідно яких позивач, зокрема зазначає що у період з серпня 2012р. по січень 2013р. подорожні листи на ім'я ОСОБА_3 на підприємстві не виписувалися, а згідно наказу №659 від 29.12.2011р. Міністерства Інфраструктури України, підприємство почало вести індивідуальні контрольні книжки з 01.06.2013р.
Крім того, як вбачається із вищезазначеного листа, в ході перевірки від громадянина ОСОБА_3 отримано оригінали документів (подорожні листи за №000629 за серпень 2012р., №000797 за жовтень 2012р., №000919 за листопад 2012р., № 000996 за грудень 2012р., №001128 за січень 2012р. та індивідуальні контрольні книжки водія). До того, ж 24.12.2014р. громадянином ОСОБА_3 надано протокол про адміністративне правопорушення серія ЕА №453031 від 26.10.2012р. та постанову в справі про адміністративне правопорушення серія АЕ1 №349467 складені ІДПС ВДАІ Новомосковського МВ СЧ МВС України в Дніпропетровський області відносно водія ОСОБА_3, що працює на ДП «Таксі-Сервіс» ТДВ «Автопромінь» на транспортному засобі I-VAN НОМЕР_1, власником якого відповідно до АІС «Автомобіль» ДАІ МВС України є ДП «Таксі-Сервіс» ТДВ «Автопромінь».
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу прийняття оскаржуваних суб'єктом господарської діяльності рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зауважує про таке.
Згідно з пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Підпунктом 5.1 пункту 5 розділу ІІ названого Порядку визначено, що результати документальної перевірки дотримання податкового законодавства групуються за окремими видами податків і зборів та у розрізі податкових періодів. В цій частині акта (довідки) перевірки відображаються задекларовані платником податків у податковій та іншій звітності показники, результати перевірки цих показників та робиться відповідний запис щодо встановлення або невстановлення порушень. До акта (довідки) перевірки додаються відповідні аналітичні таблиці.
При цьому, відповідно до вимог підпункту 5.2 пункту 5 цього ж розділу Порядку №984 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно, зокрема: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків; зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.
Окрім того, пунктом 6 розділу І Порядку №984 визначено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.
Відповідно до положень статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 9 вищезазначеного Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій (на яких ґрунтується і податкова звітність) є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
З огляду на вищезазначені положення Порядку №984 та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» суд приходить до висновку, що підставою для податкового обліку господарських операцій є належним чином оформлені документи бухгалтерського обліку.
Таким чином, при складанні відповідного висновку та відображенні його в подальшому в акті перевірки не допускається відображення суб'єктивних припущень та висновків щодо дій посадових осіб суб'єкта господарювання, які не підтверджені належними первинними документами, інформація з яких підлягає обов'язковому включенню у податковий та бухгалтерський облік.
При цьому, норми діючого законодавства з питань оподаткування не передбачають права податкового органу на відображення в актах перевірок необґрунтованих та непідтверджених даних, а відтак, і на донарахування податків лише зі слів фізичних осіб, як усних, так і у письмовому вигляді, без підтвердження викладених фактів первинними документами платника податків.
При проведенні фактичної перевірки працівниками податкового органу використані наступні документи: копії наказу на прийом на роботу та заяви, копії наказу на звільнення та заява, копії пояснень гр.ОСОБА_3 з документами (подорожні листи та індивідуальні контрольні книжки водія), витяг з АІС «Автомобіль» ДАІ МВС.
Отже, висновки податкового органу щодо фактичного укладення трудового договору ДП «Таксі-Сервіс» ТДВ «Автопромінь» з ОСОБА_3 ґрунтуються на досліджуваних подорожніх листах, індивідуальних контрольних книжках водія та протоколі про адміністративне правопорушення від 26.10.2012р. і постанові в справі про адміністративне правопорушення щодо водія ДП «Таксі-Сервіс» ТДВ «Автопромінь» ОСОБА_3 на транспортному засобі І-УАИ НОМЕР_1.
Разом з тим, висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску за перевірений період, ґрунтується виключно на письмовому зверненні громадянина ОСОБА_3 від 10.11.2014р., які не є первинними документами, що фіксують факти здійснення господарських операцій та не можуть свідчити про допущення порушень податкового та пенсійного законодавства, ані у розумінні Порядку №984, ані у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Також статтею 83 ПК України визначено перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок, це - документи, визначені цим Кодексом, податкова інформація, експертні висновки, судові рішення, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
При цьому платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Таким чином, письмове звернення громадянина ОСОБА_3, на підставі якого відповідач дійшов висновку про заниження податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску, не можуть свідчити про допущення позивачем порушень податкового законодавства в розумінні наведених вище положень чинного законодавства.
Відтак, письмове звернення ОСОБА_3 не можна вважати належними і допустимими доказами податкового правопорушення, оскільки твердження вказаної особи про нарахування та (чи) виплату їй необлікованого заробітку не підкріплені та не підтвердженої жодними належними первинними бухгалтерськими чи іншими фінансово-господарськими документами.
В листі ДПА України від 01.04.2010р. №6584/7/23-4017/199 «Про використання в роботі Методичних рекомендацій щодо перевірок достовірності формування валових витрат на оплату праці, утримання ПДФО, встановлення фактів виплат зарплати в «конвертах», виявлення працівників, трудові відносини з якими не оформлені належним чином» надані рекомендації щодо дій посадових осіб податкового органу при встановленні фактів виплат заробітної плати в «конвертах», оформлення з найманими працівниками офіційно трудових відносин.
За змістом даного листа пропонується з метою визначення повноти нарахування заробітної плати, а також повноти декларування податку з доходів фізичних осіб в обов'язковому порядку провести порівняльний аналіз даних бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються фонду оплати труда, розміру заробітної плати, чисельності працівників та здійснити такі дії. Визначити питому вагу витрат на оплату праці в загальній сумі валових витрат (порівняти дані рядка 400 балансу «Забезпечення витрат персоналу», рядка 240 звіту про фінансові результати «Витрати на оплату праці» з даними податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум податку з доходу фізичних осіб, утриманого з них за формою №1ДФ.
Провести аналіз наказів щодо встановлення робочого часу, в тому числі скороченого, порівняти з розрахунковими відомостями на заробітну плату та порівняти з отриманою від податкової міліції по результатах проведених опитувань найманих працівників інформацією щодо фактичного робочого часу.
Провести аналіз показників: розмір окладу (ставки), зазначеного у штатному розписі, трудових договорах (контрактах, угодах) з законодавчо встановленим розміром мінімальної заробітної плати, а також з фактично нарахованим та виплаченим розміром заробітної плати, зазначеним у розрахункових та платіжних відомостях. У разі встановлення фактів невідповідності нарахованої та виплаченої заробітної плати разом із залученими працівниками податкової міліції провести опитування найманих працівників щодо причин невідповідності або щодо фактичного розміру отриманої ними заробітної плати.
Між іншим наголошено, що до функцій органів ДПС відноситься контроль за повнотою та своєчасністю сплати податків до бюджету, а питання дотримання законодавства про працю не віднесено до компетенції податкових органів, тому до одночасного проведення перевірок платників податків доцільно залучати відповідні органи, які здійснюють контроль за дотриманням законодавства про оплату праці на підприємствах, а також міліцію.
Отже відповідач для отримання об'єктивної, неупередженої та правдивої інформації щодо предмету доказування, міг і мав право в межах наданих йому повноважень покласти в основу акту не лише пояснення фізичної особи.
За таких підстав, податковим органом в акті перевірки вказано непідтверджені обставини, які фактично ґрунтуються на припущеннях, що свідчить про протиправність нарахування податковим органом податкового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб і суми єдиного внеску, у зв'язку з чим адміністративний позов підлягає задоволенню.
У судовому засіданні, яке відбулось 21.05.2015 року, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Відповідно до вимог ст.163 КАС України постанова оформлена та підписана 26.05.2015 року.
Керуючись ст.ст. 160-163, 167 КАС України, суд -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 29.12.2014р. №Ю-027721703.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ДП «Таксі-Сервіс» ТДВ «Автопромінь» судові витрати із сплати судового збору у 182,70 грн.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.В. Сидоренко