Справа № 825/1140/15-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1140/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
ПОСТАНОВА
Іменем України

16 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірною бездіяльності та стягнення грошової компенсації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у квітні 2015 року звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить визнати неправомірною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно не зарахування його на продовольче забезпечення з 18.03.2014 по 30.11.2014 до Військової частини НОМЕР_1 та не своєчасного подання документів на виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування до в/ч НОМЕР_1 ; визнати неправомірною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 стосовно не виплати йому нарахованої згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.12.2014 № 575 за період з 18.03.2014 року по 21.11.2014 року грошової компенсації замість встановлених норм харчування в сумі 4387,38 грн.; стягнути з Військової частини НОМЕР_1 нараховану грошову компенсацію в сумі 4387,38 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року позов задоволено: визнано неправомірною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно незарахування позивача на продовольче забезпечення з 18.03.2014 року по 30.11.2014 року до Військової частини НОМЕР_1 та несвоєчасного подання документів на виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування до Військової частини НОМЕР_1 ; визнано неправомірною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 стосовно невиплати позивача нарахованої згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.12.2014 року № 575 за період з 18.03.2014 року по 21.11.2014 року грошової компенсації замість встановлених норм харчування в сумі 4387,38 грн; стягнено з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача нараховану грошову компенсацію в сумі 4387,38 грн.

Військова частина НОМЕР_1 в апеляційній скарзі просить суд скасувати вказану постанову в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , оскільки вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права при прийнятті останньої.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи, наказом від 18.03.2014 № 21 військового комісара Новгород-Сіверсько-Семенівського об`єднаного районного військового комісаріату позивач був призваний на військову службу по мобілізації та призначений молодшим спеціалістом служби захисту інформації Новгород-Сіверсько-Семенівського ОРВК, а також зарахований до списків особового складу військового комісаріату та на всі види забезпечення (а.с. 5).

Відповідно до розпорядження начальника центрального управління продовольчого забезпечення Збройних Сил України тилу Збройних Сил України від 07.06.2012 № 905 Чернігівський обласний військовий комісаріат перебуває на продовольчому забезпеченні при Військовій частині НОМЕР_1 з 01.09.2012, що підтверджується довідкою № 1643 від 16.03.2015 (а.с. 22).

Судом встановлено, що позивача з 18.03.2014 року не було зараховано на продовольче забезпечення у зв`язку з мобілізацією, в результаті чого він не був забезпечений їжею шляхом надання послуг з харчування.

Відповідно до наказу ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.12.2014 № 575 позивача було зараховано на продовольче забезпечення при Військовій частині НОМЕР_1 та встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за період з 18.03.2014 року по 21.11.2014 року включно в сумі 4387,38 грн. (додаток № 10) (а.с. 20-21). Відповідно до Наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.04.2015 року № 275 було внесено зміни до наказу від 10.12.2014 № 575, а саме додатки 2-5, 7-18 до цього наказу вважаються недійсними, та викладені в іншій редакції. Згідно додатку № 10 до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.04.2015 року № 275 позивачу встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування за період з 18.03.2014 року по 30.11.2014 включно в сумі 4387,38 грн.

Оскільки кошти у розмірі 4387,38 позивачу не виплачені, останній звернувся до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Наказом від 18.03.2014 № 21 військового комісара Новгород-Сіверсько-Семенівського об`єднаного районного військового комісаріату позивач був призваний на військову службу по мобілізації та призначений молодшим спеціалістом служби захисту інформації Новгород-Сіверсько-Семенівського ОРВК, а також зарахований до списків особового складу військового комісаріату та на всі види забезпечення (а.с. 5).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом «н» пункту 1 приміток до «норми N 1 - загальновійськова» норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 N426 за рахунок держави харчуванням забезпечуються, зокрема громадяни, які призвані на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації, - з дня прибуття їх до військового комісаріату.

Відповідно до пункту 2.3. Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 N402 у Збройних Силах України забезпечення харчуванням військовослужбовців та інших категорій за встановленими нормами здійснюється за рахунок держави. Уточнення вартості норм харчування проводиться Головним продовольчим управлінням, виходячи із середніх діючих цін на продукти харчування, і доводиться ним до військ (сил) не частіше одного разу на квартал. Військовослужбовцям та іншим категоріям норми харчування видаються через відповідні їдальні або замість установлених норм харчування (основні й додаткові продукти) виплачується грошова компенсація у розмірі вартості цих норм.

Згідно з розпорядженням начальника центрального управління продовольчого забезпечення Збройних Сил України тилу Збройних Сил України від 07.06.2012 № 905 Про прикріплення на продовольче забезпечення військовослужбовців військових частин (установ) Чернігівського гарнізону, які самостійно ведуть військове господарство» Чернігівський ОВК прикріплений на продовольче забезпечення з 01.09.2012 до в/ч НОМЕР_1 .

Наказом ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 575 від 10.12.2014 року, з врахуванням змін, внесених наказом від 16.04.2015 року № 275, позивача було зараховано на продовольче забезпечення при Військовій частині НОМЕР_1 та встановлено грошову компенсацію замість встановлених норм харчування в розмірі 4387,38 грн.

Водночас судом встановлено, що позивача з 18.03.2014 р. не було зараховано на продовольче забезпечення, у зв`язку з мобілізацією при ВЧ НОМЕР_1 , в результаті чого він не був забезпечений їжею шляхом надання послуг з харчування суб`єктами господарювання на підставі укладених договорів з Міністерством оборони України.

10.12.2014 року тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 видано наказ № 575 про виплату військовослужбовцям, призваним у зв`язку із мобілізацією, грошову компенсацію замість належних норм харчування у розмірі вартості набору продуктів за нормою №1 (загальновійськова) за період з 18.03.2014 року по 30.11.2014 року згідно затверджених відомостей (а.с.26,27).

Згідно Аудиторського звіту від 26.12.2014 № 234/31/82 про результати планового внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 10.07.2012 по 26.11.2014 та довідки про результати внутрішнього аудиту відповідності продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 за період з 30.07.2012 по 26.11.2014 вбачається, що внаслідок не доведення встановлених норм продовольчого забезпечення до військовослужбовців, які були призвані із мобілізацією, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 були допущені втрати доходів фізичними особами на загальну суму 2446343,18 грн., а тому визначено організувати відшкодування грошової компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 , які призвані на військову службу у зв`язку із оголошенням мобілізації, на загальну суму 2446343,18 грн. в термін до 26.01.2015 року (а.с. 25-30).

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що на запит суду ІНФОРМАЦІЯ_3 не надано доказів направлення до ВЧ НОМЕР_1 наказів щодо виплати грошової компенсації за встановлені норми продовольчих пайків особовому складу, призваному на військову службу у зв`язку із мобілізацією та акту взаємозвірки вартості компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців призваних на військову службу по мобілізації Чернігівського ОВК.

З огляду на викладене, є обґрунтованими посилання ВЧ НОМЕР_1 на те, що в березні-листопаді 2014 року витяги з наказів військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 чи будь-які інші документи про зарахування позивача до списків особового складу частини та постановку на продовольче забезпечення або про виплату йому грошової компенсації замість встановленої норми харчування №1 - загальновійськова до ВЧ НОМЕР_1 не надходили.

Також, за наведених обставин є обґрунтованими посилання ВЧ НОМЕР_1 на те, що наказ т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.12.2014 р. №575 надійшов лише 03.03.2015 р., однак у березні 2015 року ВЧ НОМЕР_1 згідно положень Бюджетного кодексу України не мала права зареєструвати в органах Державної казначейської служби України зобов`язання 2014 року.

Колегія суддів враховує, що військова частина НОМЕР_1 фінансується виключно з Державного бюджету України.

Згідно ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період становить один рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Статтею 48 цього Кодексу (в чинній редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, узятих на облік органами Казначейства України. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів.

Колегія суддів зазначає, що за відсутності наказів військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 про виплату грошової компенсації ВЧ НОМЕР_1 не мала підстав проводити її розрахунок і визначити потребу в коштах (заявку) на відповідний місяць, у зв`язку з чим обсяг кошторисних призначень на вказані цілі не збільшувався і бюджетні асигнування на здійснення таких видатків до ВЧ НОМЕР_1 не надходили.

Таким чином, ВЧ НОМЕР_1 не була зобов`язана та не мала можливості вчиняти дії щодо забезпечення позивача триразовим харчуванням або виплати грошової компенсації замість установленої норми харчування, а тому вимоги до ВЧ НОМЕР_1 щодо визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів є передчасними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову в оскаржуваній частині щодо ВЧ НОМЕР_1 , а тому апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 необхідно задовольнити, постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року - скасувати в частині визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 по невиплаті позивачу грошової компенсації та стягнення грошової компенсації з військової частини НОМЕР_1 та в цій частині ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, оскільки постанова ухвалена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. В іншій частині постанову необхідно залишити без змін.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, п. 2 ч. 1 ст. 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року скасувати в частині задоволення позову щодо визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 по невиплаті грошової компенсації та стягнення грошової компенсації з військової частини НОМЕР_1 , та в цій частині ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову - відмовити.

В іншій частині постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції за наслідками її перегляду, набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.