Справа № 820/1117/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"04" червня 2015 р. № 820/1117/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі - Принцевській Ю.В.,

за участю: представник позивача, ОСОБА_1 (довіреність від 05.01.15р.),

представник позивача, ОСОБА_2 (довіреність від 26.01.15р.);

представник відповідача - ОСОБА_3 (довіреність від 18.03.15р.);

представник відповідача - ОСОБА_4 (довіреність від 21.04.15р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування в частині податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_5, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому з урахуванням клопотання просить суд визнати протиправним та скасувати в частині податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 15.10.2014р. форма «Р», за основним платежем у розмірі 16157 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 4039 грн., на підставі акту перевірки акт №3094/20-34-17-03-07/НОМЕР_2 від 06.10.2014р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив , що висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства в частині донарахованих сум зобов'язань та штрафних санкцій є необґрунтованим, оскільки ним було подано уточнюючі розрахунки з додатками по податку на додану вартість податковому органу, податковий орган не запитував інформації та документів за період грудень 2011 року, всі первинні документи є в наявності у позивача за перевіряємий період.

Представники позивача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд задовольнити позов .

Представники відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні адміністративний позов не визнали, проти задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі, посилаючись на обґрунтування , викладені у письмових запереченнях на адміністративний позов та на акт перевірки № 3094/20-34-17-03-07/НОМЕР_2.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників осіб, які беруть участь у справі , встановив наступне.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 зареєстрований в реєстрі з 01.03.2005 р. та є платником податку на додану вартість , що підтверджується свідоцтвом № 81819351.

Відповідачем з 23.09.2014р. по 29.09.2014р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 щодо правомірності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту із платниками податків контрагентами за період з 01.11.11р. по 31.07.14р.

За результатами перевірки відповідачем 06.10.2014 року складено Акт № 3094/20-34-17-03-07/НОМЕР_2(а.с.9-23).

На підставі висновків акту перевірки № 3094/20-34-17-03-07/НОМЕР_2 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми Р від 15.10.2014р. № НОМЕР_1 (а.с.24), яким за порушення п.187.1 ст.187,п.198.6 ст. 198 ПК України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 25511,25 грн., з якої за основним платежем у розмірі 20409 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 5102,25 грн.

Представник відповідача під час судового засідання пояснив, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення слугувало те, що під час перевірки позивача встановлено, що ФОП ОСОБА_5 не включено до податкового зобов'язання суми ПДВ ( не надано додаток 5 до декларації з ПДВ та надано пустий реєстр накладних) за березень 2013 року, за січень 2014 року та за лютий 2014 року, а сума ПДВ за листопад 2011 року та червень 2012 року не підтверджена податковими накладними.

Суд зазначає, що позивач оскаржує податкове повідомлення - рішення в частині вимог в частині донарахованих йому у податковому повідомленні - рішенні від 15.10.2014р. № НОМЕР_1 грошових зобов'язань за основним платежем у розмірі 16157 грн. за штрафними санкціями у розмірі 4039,25 грн., а в частині донарахованої суми грошових зобов'язань за основним платежем у розмірі 4252 грн. за штрафними санкціями у розмірі 1063 грн. позивач визнає порушення за червень 2012р., у зв"язку з чим правомірність нарахування цієї частини сум грошових зобов'язань та штрафних санкцій не підлягають розгляду у судовому порядку.

Перевіряючи обґрунтованість висновків Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, викладених в акті перевірки № 3094/20-34-17-03-07/НОМЕР_2, які стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення в частині оскаржуваних вимог позивача, суд встановив наступне.

З акту перевірки № 3094/20-34-17-03-07/НОМЕР_2 вбачається, що позивачем не включено податкові накладні , виписані на адресу ПП "САТУРН-ПЛЮС" у березні 2013 року, чим порушено п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України.

Позивачем до матеріалів справи по взаємовідносинам з ПП "САТУРН-ПЛЮС" у березні 2013 року надано податкову накладну від 04.03.13р. №11 , акт здачі-прийняття виконаних робіт №00/11 від 04.03.13р. , звіт про дебетові та кредитові операції за березень 2013 р..

Крім того, позивачем надано квитанцію №2 про прийняття ДПІ у Московському районі м.Харкова податкової декларації з ПДВ за 2013 рік та розшифровку податкових зобов'язань за березень 2013 року .

Згідно п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) закріплено, що 187.1. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Таким чином. відповідачем не доведено наявності порушень позивача по взаємовідносинам з ПП "САТУРН-ПЛЮС" у березні 2013 року .

З акту перевірки № 3094/20-34-17-03-07/НОМЕР_2 вбачається, що позивач у декларації з ПДВ у рядках 9 та 17 зазначив показник 0 грн., надав пустий реєстр, а також не надав додаток №5 до декларації з ПДВ, у зв'язку з чим позивачем в порушення п.187.1 ст.187 ПК України не включено зобов'язання сум ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "ДОНАВТОТЕХНИКС" за січень 2014р., з Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "ІЧНЯНСЬКЕ" за січень 2014 року, з ТОВ "ТД"АВРОРА" за січень 2014 року, з ТОВ "СПЕЦБУДТЕХНІКА-В" за січень 2014 року, з ТОВ "Комерційна фірма ЛІНКОР" за січень 2014 року, з ТОВ "АТАМАН АВТО" за лютий 2014 року, з ТОВ "АВТОЛАК-ЦЕНТР" за лютий 2014 року, з ТОВ "АГРОСЕРВІС"ЛТД за лютий 2014 року, з Приватним підприємством "Накуково-виробнича фірма "Українська вагова компанія" за лютий 2014 року.

Суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи надано належні податкові накладні по взаємовідносинам з ТОВ "ДОНАВТОТЕХНИКС" за січень 2014р., з Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "ІЧНЯНСЬКЕ" за січень 2014 року, з ТОВ "ТД"АВРОРА" за січень 2014 року, з ТОВ "СПЕЦБУДТЕХНІКА-В" за січень 2014 року, з ТОВ "Комерційна фірма ЛІНКОР" за січень 2014 року, з ТОВ "АТАМАН АВТО" за лютий 2014 року, з ТОВ "АВТОЛАК-ЦЕНТР" за лютий 2014 року, з ТОВ "АГРОСЕРВІС"ЛТД за лютий 2014 року, з Приватним підприємством "Накуково-виробнича фірма "Українська вагова компанія" за лютий 2014 року.

З пояснень позивача встановлено , що податкові декларації з ПДВ за січень, лютий 2014 року ним було здано до податкового органу своєчасно, про що свідчать квитанції про прийняття, однак зазначені декларації надійшлі до відповідача як не заповнені , з "0" показниками по всім графам, про що позивач дізнався лише після проведення відносно нього перевірки 06.10.14р.

Судом встановлено, що позивач після проведення перевірки відносно нього 06.10.14р. подав до податкового органу належні декларації з податку на додану вартість за січень, лютий 2014 року, про що свідчать квитанції про прийняття декларацій, які містяться в матеріалах справи.

Крім того, як пояснив представник позивача під час судового засідання, позивач в електронному вигляді відправив файл з реєстром податкових накладних за січень, лютий 2014 р., але через технічну помилку програми реєстр не був завантажений вірно, про що позивач також повідомлений не був.

Позивач повторно відправив реєстр податкових накладних за січень, лютий 2014 р. до податкового органу . Також копія реєстру податкових накладних за січень, лютий 2014 р. надавалась відповідачу під час перевірки.

Згідно п.п.75.1.1 п.75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Відповідно до п.201.6 ст.201 ПК України ( в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин) податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Суд зазначає, що відповідач не повідомляв ФОП ОСОБА_5 про наявність у реєстрі розбіжностей з даними контрагентів, у зв'язку з чим було порушено право позивача протягом 10 днів після отримання такого повідомлення на уточнення податкових зобов'язаннь без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Також з акту перевірки № 3094/20-34-17-03-07/НОМЕР_2 вбачається, що сума ПДВ у розмірі 1138,7 грн., яку включено позивачем до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за грудень 2011 року по взаємовідносинам з ТОВ "Ей ОСОБА_6", не підтверджена податковими накладними , чим порушено п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України ( в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

До матеріалів справи позивачем по взаємовідносинам з ТОВ "Ей ОСОБА_6" надано податкові накладні за листопад 2011 року (а.с.57-60), звіт про дебетові та кредитові операції за листопад 2011 року, накладні за листопад 2011 року (а.с.66-69).

Судом встановлено, що відповідач до перевірки не просив позивача надати документи по взаємовідносинам з ТОВ "Ей ОСОБА_6" за грудень 2011 року, що підтверджується листами - запитами відповідача від 03.02.2014 року № 528/0/20-34-17-02 (а.с.118) та від 04.07.2014 року № 4339/0/20-34-17-03. Крім того, відповідач не надав доказів вручення позивачу листами - запиту від 04.07.2014 року № 4339/0/20-34-17-03 (а.с.116).

Крім того, наказ на проведення перевірки від 23.09.2014 року №1432 не містить періоду грудень 2011 року.

У той же час позивачем до матеріалів справи надано податкову накладну по взаємовідносинам з ТОВ "Ей ОСОБА_6" за грудень 2011 року № 125, у зв'язку з чим висновок відповідача про не підтвердження ФОП ОСОБА_5 податковими накладними суми ПДВ у розмірі 1138,7 грн., яку включено позивачем до складу податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за грудень 2011 року , у судовому засіданні спростовано позивачем.

Згідно ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, встановлення відсутності порушень в діях позивача норм Податкового кодексу України позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 72, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування в частині податкового повідомлення-рішення задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 15.10.2014р. № НОМЕР_1 в частині збільшення суми грошових зобов'язань за основним платежем у розмірі 16157 грн., за штрафними санкціями у розмірі 4039,25 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 09 червня 2015 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.