Справа № 820/2390/15
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 р. Справа № 820/2390/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2015р. по справі № 820/2390/15

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Сидорчука Андрія Вікторовича , Реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції Харківської області

про визнання дій неправомірними, скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Сидоручука Андрія Вікторовича (далі по тексту - державний реєстратор, перший відповідач), Реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції Харківської області (далі по тесту - Реєстраційна служба Красноградського РУЮ, другий відповідач), в якому просив суд визнати протиправними дії Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Сидорчука Андрія Вікторовича щодо відмови у проведенні державної реєстрації права власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на нерухоме майно у вигляді Гаража (Б) з Погрібом (б) за адресою: АДРЕСА_1; скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Сидорчука Андрія Вікторовича про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 15370739 від 26.08.2014 року; скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Сидорчука Андрія Вікторовича про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 18144619 від 19.12.2014 року та зобов'язати Реєстраційну службу Красноградського районного управління юстиції Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстровану в базі даних прав про реєстрацію заяв і запитів державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14.08.2014 року за реєстраційним номером 7785473.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2015 року по справі № 820/2390/15 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Сидорчук Андрія Вікторовича та Реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції Харківської області, про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії -задоволено.

Визнано протиправними дії Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Сидорчука Андрія Вікторовича щодо відмови у проведенні державної реєстрації права власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на нерухоме майно у вигляді Гаража (Б) з Погрібом (б) за адресою: АДРЕСА_1.

Скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Сидорчука Андрія Вікторовича про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 15370739 від 26.08.2014 року.

Скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Сидорчука Андрія Вікторовича про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 18144619 від 19.12.2014 року .

Зобов'язано Реєстраційну службу Красноградського районного управління юстиції Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстровану у базі даних прав про реєстрацію заяв і запитів державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14.08.2014 року за реєстраційним номером 7785473.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2015 року по справі № 820/2390/15 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з посиланням на ч.2 ст.5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зазначив про необхідність подачі для здійснення державної реєстрації права на нерухоме майно документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. При цьому, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, самочинно збудованих, право власності на які визнано за рішенням суду, передбачено пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461. Однак, позивачем у спірних відносинах не було подано для державної реєстрації документа, що засвідчує прийняття в експлуатацію нерухомого майна - гаража (Б) з погрібом (б) за адресою: АДРЕСА_1. З огляду на викладене, вважає законними та обґрунтованими рішення державного реєстратора про зупинення розгляду заяви позивача та про відмову у державній реєстрації права на вищевказане нерухоме майно за позивачем по справі. Крім того, з посиланням на ст.16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п.п.8, 9, 29 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 року, пояснив, що чинним законодавством не передбачено процедури повторного розгляду заяви про реєстрацію речових прав на нерухоме майно. Вказує, що всі оригінальні примірники документів, які подаються для державної реєстрації, у випадку прийняття державним реєстратором рішення про відмову у проведенні державної реєстрації, повертаються заявнику, а тому для повторного розгляду документів заявника останнього необхідно повторно звернутись до органу державної реєстраційної служби.

Позивач в надісланих до суду письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін. Зазначив, що оскільки державний реєстратор Сидорчук А.В. погодився з постановою суду першої інстанції по даній справі, що підтверджується відсутністю від нього апеляційної скарги, другий відповідач не має права оскаржувати в апеляційному порядку рішення суду в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій державного реєстратора щодо відмови у проведенні державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, скасування рішень державного реєстратора про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію та про відмову у державній реєстрації прав за заявою позивача. Вважає, що суд першої інстанції, скасувавши вищезазначені рішення державного реєстратора, юридично вірно визначив правовий стан заяви позивача про проведення державної реєстрації, зареєстрованої в базі даних прав про реєстрацію заяв і запитів державного реєстру прав на нерухоме майно, як належним чином не розглянутої та по якій не прийняте відповідне рішення. Вказує, що у разі необхідності здійснення реєстраційних дій Реєстраційною службою Красноградського РУЮ по заяві позивача від 14.08.2014 року за № 7785473, на підставі судового рішення, позивачем будуть надані всі необхідні документи для проведення реєстраційних дій.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, позивач в надісланих до суду письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції розглянути справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, зареєстрованого 24.06.1995 року у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 0001, позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0110 га для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3 (а.с.11-17).

Враховуючи, що земельна ділянка площею 0,0110 га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, позивач збудував протягом 1996 року на ній Гараж (Б) з Погрібом (б) без відповідного дозволу та проекту.

З метою належного оформлення свого права власності на Гараж (Б) з Погрібом (б) позивач звернувся до Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Харківській області із Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації (а.с.24-26).

Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю у Харківській області своїм листом № 7/20-3037 від 05.06.2014 року відмовила у прийнятті рішення про реєстрацію декларації про готовність вказаного об'єкта до експлуатації, та повернула подані документи без реєстрації, з посиланням на відсутність правових підстав для прийняття рішення про реєстрацію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, оскільки нормативно - правовий акт, на підставі якого подані документи, втратив чинність (а.с.37).

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 23.07.2014 року по справі № 626/1374/14-ц, провадження № 2/626/501/2014, яке набрало законної чинності 04.08.2014 року, було визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно у вигляді Гаража (Б) з Погрібом (б) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28-29).

Красноградським районним судом Харківської області під час розгляду позовної заяви про визнання права власності на самочинно збудований Гараж (Б) з Погрібом (б) за адресою: АДРЕСА_1, та її задоволення, було враховано, що належна позивачеві на праві приватної власності земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 0,0110 га за адресою: АДРЕСА_1, має цільове призначення - для індивідуального гаражного будівництва. Гараж з Погрібом, що позивачем у 1996 році на ній побудований, має добрий технічний стан, на нього виготовлено технічний паспорт, і його право власності на збудоване нерухоме майно на належній позивачу земельній ділянці не зареєстровано.

Судом першої інстанції також встановлено, що підставою для звернення ОСОБА_1 до Красноградського районного суду Харківської області із позовною заявою про визнання права власності на самочинно збудований Гараж (Б) з Погрібом (б) за адресою: АДРЕСА_1, була неможливість оформлення на нього Декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Карткою прийому заяви № 15150786 від 14.08.2014 року, копія якої наявна в матеріалах справи, підтверджується, що заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), подана ОСОБА_1, отримана ОСОБА_4, Реєстраційна служба Красноградського районного управління юстиції Харківської області та зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14.08.2014 року 15:17:46 за реєстраційним номером 7785473.

До матеріалів справи долучено перелік документів, поданих із заявою: рішення суду, серія та номер: № 626/1374/14-ц, № 2/626/501/2014, виданий 23.07.2014 р., видавник: Красноградський районний суд Харківської області; технічний паспорт, на гараж, серія та номер: б/н, виданий 23.04.2014 р., видавник Комунальне підприємство технічної інвентаризації "Інвентаризатор"; державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер: ХР-17-18-012161, виданий 24.06.1996 р., видавник: Красноградська міська рада; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер: НВ-014, виданий 13.05.2014 р., видавник: Відділ Держземагенства у Красноградському районі Харківської області; копія паспорта ОСОБА_1, Серія та номер: НОМЕР_4, виданий 19.10.1998 р., видавник: Красноградський РВ УМВС України в Харківській області; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, серія та номер: б/н, виданий 29.06.200 р., видавник: Красноградська міжрайонна державна податкова інспекція (а.с.30).

11.12.2014 року позивач отримав копію рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за номером № 15370739 від 26.08.2014 року Державного реєстратора прав на нерухоме майно Сидорчука Андрія Вікторовича, Державної реєстраційної служби України, яким вирішено зупинити розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 14.08.2014 р. о 15:17:46 за реєстраційним номером 7785473, яку подав ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, на будівлю гаражу, що розташована: Харківська область, АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, у зв'язку з тим, що не подані усі необхідні документи, а саме, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (а.с.31-32).

22.01.2015 року позивач отримав копію рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Сидорчука Андрія Вікторовича про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за номером № 18144619 від 19.12.2014 року, яким відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, на будівлю гаражу, що розташована: Харківська область, АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, за суб'єктом: ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, оскільки після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення.

Не погодившись із вказаними рішеннями державного реєстратора про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію та про відмову у державній реєстрації права власності на нерухоме майно у вигляді Гаража (Б) з Погрібом (б) за адресою: АДРЕСА_1, позивач звернувся до суду з даним позовом про їх оскарження та зобов'язання відповідача провести державну реєстрацію права власності на вищевказане нерухоме майно.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, з огляду на відсутність у спірних відносинах підстав для відмови у проведенні державної реєстрації на нерухоме майно, передбачених ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Колегія суддів зазначає, що умови та порядок здійснення реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. №1952-ІV (далі по тексту - Закон №1952-ІV) та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. №868.

Згідно зі ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. №1952-ІV (далі за текстом - Закон №1952), права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

За визначенням абзацу першого ч. 1 ст. 2 Закону №1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону №1952, підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті (ч. 7 ст. 3 Закону №1952).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №1952, державна реєстрація прав та їх обтяжень, проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною 2 статті 9 Закону №1952 передбачено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; 5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Положеннями ч. 4 ст. 9 Закону №1952 передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону №1952, дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з п.8 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 17.10.2013р. №868 (далі за текстом - Порядок №868), чинного на час виникнення спірних відносин, для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Заява подається окремо щодо кожного об'єкта нерухомого майна.

У разі проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що є похідним від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію права власності на таке майно та заяву про державну реєстрацію речового права, що є похідним від права власності.

Орган державної реєстрації прав, нотаріус приймає заяви в порядку черговості їх надходження шляхом реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати та часу реєстрації.

Моментом прийняття заяви вважається дата та час її реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

Орган державної реєстрації прав у разі подання заяви особисто заявником видає йому картку прийому заяви, форму та вимоги до оформлення якої встановлює Мін'юст (п.9 Порядку № 868).

У відповідності до п.13 Порядку № 868 заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Подання заявником документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, не в повному обсязі не є підставою для відмови у прийнятті заяви.

Як встановлено пунктом 15 Порядку № 868, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

При цьому, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що є похідним від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно заявником подаються документи, необхідні для проведення державної реєстрації права власності на таке майно та державної реєстрації речового права, що є похідним від нього (п.36 Порядку № 868).

Відповідно до п.37 Порядку № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Згідно з п.38 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації речових прав заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає копію документа, що посвідчує його особу (крім документа, що посвідчує посадову особу органу державної влади або органу місцевого самоврядування).

Для проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на такий об'єкт, відсутні відомості про його технічні характеристики, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна (п.42 Порядку № 868).

За приписами п.49 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на такий об'єкт нерухомого майна, заявник не подає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 14.08.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Реєстраційної служби Красноградського РУЮ із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої за реєстраційним номером № 7785473.

Згідно з карткою прийому заяви №15150786 від 14.08.2014 р., копія якої наявна в матеріалах справи, позивачем разом із заявою про державну реєстрацію були подані: рішення Красноградського районного суду Харківської області по справі № 626/1374/14-ц, № 2/626/501/2014 від 23.07.2014 р. про визнання за ОСОБА_1 права власності на самочинно збудоване нерухоме майно у вигляді гаража (Б) з погрібом (б) за адресою: АДРЕСА_1; технічний паспорт на гараж, б/н, виданий 23.04.2014 р., виданий КП технічної інвентаризації "Інвентаризатор"; державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер: ХР-17-18-012161, виданий 24.06.1996 р. Красноградською міською радою; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер: НВ-014, виданий 13.05.2014 р. Відділом Держземагенства у Красноградському районі Харківської області; копія паспорта ОСОБА_1, серія та номер: НОМЕР_4, виданий 19.10.1998 р., копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.9-26, 28-30).

26.08.2014 р. за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Сидорчуком А.В. прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №7785473, поданої ОСОБА_1, та надано 5-ти денний строк для усунення недоліків (а.с. 32).

Як вбачається зі змісту даного рішення, останнє вмотивовано встановленням відсутності у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. №868, а саме документу, який відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. При цьому, приймаючи рішення про зупинення розгляду заяви, державний реєстратор керувався пунктом 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868.

Крім того, перший відповідач у зазначеному рішенні з посиланням ч.2 ст.5 Закону № 1952, п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461, вказав на необхідність подання документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Колегія суддів зазначає, що порядок прийняття в експлуатацію даного об'єкта, з урахуванням зафіксованої вказаним актом дати закінчення будівельних робіт, урегульовано Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів".

Відповідно до п.2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 (далі по тексту - Порядок № 461) (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) Прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація).

У разі прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, побудованих без наявності дозволу на виконання будівельних робіт до 31 грудня 2009 р., особливості реєстрації декларації та її форма визначаються Мінрегіоном.

У разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком (п.10 Порядку № 461).

Датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката (п.11 Порядку № 461).

Експлуатація об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється (п.12 Порядку № 461).

Разом з тим, зареєстрованої Інспекцією ДАБК декларації, яка б свідчила про прийняття спірного гаражу в експлуатацію в установленому законом порядку, позивачем надано не було, що у відповідності до п.49 Порядку № 868 свідчить про відсутність повного пакету документів, необхідного для державної реєстрації права власності на нерухоме майно - гараж (Б) з погрібом (б), розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п.16 Порядку № 868 у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Орган державної реєстрації прав, нотаріус у день прийняття рішення про зупинення розгляду заяви видає таке рішення особисто або надсилає поштою заявникові з повідомленням про вручення.

У разі коли заявник особисто отримує рішення про зупинення розгляду заяви, він пред'являє органові державної реєстрації прав, нотаріусові документ, що посвідчує його особу. На примірнику рішення, що залишається для формування реєстраційної або облікової справи, проставляються дата його отримання та підпис заявника.

Заявник усуває обставини, що були підставою для прийняття державним реєстратором рішення про зупинення розгляду заяви, у строк, що не перевищує п'яти робочих днів з моменту отримання відповідного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вказує, що позивачем під час процедури державної реєстрації не було надано документів, які б підтверджували прийняття в експлуатацію реконструйованого об'єкта нерухомого майна заявника - гаража з погрібом, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, наявність яких є обов'язковою у розумінні п.49 Порядку № 868, а відтак, державним реєстратором було правомірно зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію рішенням № 15370739 від 26.08.2014 р.

Щодо рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 18144619 від 19.12.2014 року колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту зазначеного рішення, перший відповідач при відмові у державній реєстрації заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за номером № 15370739 від 26.08.2014 року керувався статтею 24 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ", пунктами 20 та 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Наведені норми Закону № 1952 кореспондують положенням п.16 Порядку № 868, згідно з якими якщо протягом п'яти робочих днів після отримання заявником рішення про зупинення розгляду заяви до органу державної реєстрації прав, нотаріуса не надійшли документи, які підтверджують усунення в повному обсязі обставин, що були підставою для прийняття такого рішення, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, заявником ані під час подачі заяви про державну реєстрацію, ані на вимогу рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №15370739 від 26.08.2014р., не надано державному реєстратору документу про прийняття в експлуатацію нерухомого майна - декларації про готовність до експлуатації об'єкту - гаража з погрібом по АДРЕСА_1, обов'язковість яких передбачена пунктом п. 49 Порядку № 703.

У зв'язку з чим, 19.12.2014 року першим відповідачем після закінчення п'ятиденного строку, наданого рішенням про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, враховуючи ненадання позивачем документів на підтвердження усунення обставин, що були підставою для прийняття такого рішення, було правомірно прийнято рішення про відмову у державній реєстрації права власності на будівлю гаражу, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, приймаючи рішення № 15370739 від 26.08.2014 року про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, рішення № 18144619 від 19.12.2014 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а відтак, підстави для задоволення позовних вимог про скасування даних рішень відсутні.

Оскільки позовні вимоги про зобов'язання Реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстровану в базі даних прав про реєстрацію заяв і запитів державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14.08.2014 року за реєстраційним номером 7785473, є похідними від позовних вимог про скасування вищевказаних рішень, такі позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача про відсутність у другого відповідача права на оскарження постанови Харківського окружного адміністративного суду від 109.04.20145 року по справі № 820/2390/15 в частині, що стосується скасування рішень державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Сидорчука А.В., оскільки зазначеною постановою суду першої інстанції було покладено на Реєстраційну службу Красноградського РУЮ певні зобов'язання саме у зв'язку зі скасуванням рішень першого відповідача.

У зв'язку з чим, колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції впливає на права та обов'язку другого відповідача, а відтак, останній в силу приписів ч.1 ст.185 КАС України не позбавлений права оскаржувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2015 року по справі № 820/2390/15 в повному обсязі .

У відповідності до п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.202 КАС України неповне з'ясування обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно з ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2015 р. по справі № 820/2390/15, у зв'язку з порушенням судом першої інстанції при її прийнятті норм матеріального права, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції Харківської області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2015р. по справі № 820/2390/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України - Сидорчука Андрія Вікторовича, Реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції Харківської області про визнання дій неправомірними, скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23.06.2015 р.