Справа № 751/4900/15-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/4900/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Гордійко Ю.Г.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Борисюк Л.П.,

Собківа Я.М.,

при секретарі Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради звернулося до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області Постилякової М.Б. від 22.04.2014 ВП №46879731 про накладення штрафу.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та постановити нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.198, п.п.1, 4 ч. 1 ст.202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано судом обставин, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом з матеріалів справи встановлено, що постановою «Про відкриття виконавчого провадження» відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 13.03.2015 ВП №446879731, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.9), відкрито виконавче провадження з примусового виконання Виконавчого листа № 751/989714, виданого 11.03.2015 Новозаводським районним судом м. Чернігова про зобов'язання Позивача перерахувати та забезпечити виплату ОСОБА_4 щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та надано строк Боржнику (Позивачу) для самостійного виконання до 20.03.2015.

Позивачем направлено Відповідачу лист «Щодо виконання рішення суду» від 25.03.2015 (вих. №3598/14), копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.10), в якому зазначено, що судове рішення в частині зобов'язання здійснити ОСОБА_4 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік виконано, проте, виконати зазначене судове рішення в частині зобов'язання здійснити виплату такої допомоги не має можливості у зв'язку з тим, що бюджетні призначення на забезпечення виконання судових рішень за програмами соціального захисту учасників ліквідації Чорнобильської катастрофи Державним бюджетом на 2015 рік не передбачено, видатки на зазначені цілі не затверджено у кошторисах розпорядників бюджетних коштів та у відповідних паспортах бюджетних програм.

Відповідачем направлено позивачу Вимогу державного виконавця від 02.04.2015 (вих. №02.01-25/508/1), копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.12), та якою зобов'язано повідомити його в п'ятиденний термін правові підстави не виконання рішення суду. Та надати в п'ятиденний термін належним чином завірені копії документів, які свідчать про вчинення боржником дій спрямованих на виконання судового рішення.

Постановою «Про накладення штрафу» відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 02.04.2015 ВП №46879731, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.6), за невиконання рішення суду на позивача накладено 680,00 грн. штрафу.

Позивачем до відповідача направлено Лист «Про надання інформації» від 09.04.2015 (вих. №4455/14), копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.13), аналогічного змісту з його Листом «Щодо виконання рішення суду» від 25.03.2015 (вих. №3598/14).

Постановою «Про накладення штрафу» відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 22.04.2015 ВП №46879731, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.4), за невиконання рішення суду на позивача накладено 1360,00 грн. штрафу.

Даючи правову оцінку обставинам справи та діям відповідача, колегія суддів апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

Частиною першою ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (надалі - Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частиною другою ст. 2 Закону, примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до частин першої та другої ст. 75 Закону, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження; у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Відповідно до ст. 89 вказаного Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Враховуючи викладене, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі й фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Колегія суддів зазначає, що позивачем виконано вимогу державного виконавця в межах своїх повноважень, а саме: на виконання судового рішення боржник здійснив перерахунок ОСОБА_4 допомоги на оздоровлення за 2014 рік проте виплата не здійснена у зв'язку з відсутністю коштів, оскільки у зв'язку з відсутнісю бюджетного фінансування.

Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем семиденного строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Колегія суддів під час розгляду справи керується постановою Верховного Суду України від 24 березня 2015 року у справі № 21-66а15, прийнятою за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, в якій зазначено, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що відповідач під час прийняття оскаржуваної постанови діяв з порушенням наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", а тому постанова про накладення штрафу є незаконною та необґрунтованою, з урахуванням того, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не надано достатньо доказів правомірності дій з прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та наведеними законодавчими нормами.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови про накладення штрафу є обґрунтованими та засновані на нормах права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв'язку з чим є підстави для її скасування з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог повністю.

Керуючись ст. ст. 41, 160,198, 202, 207, 212, 254 КАС України, суд ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради - задовольнити.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити повністю.

Визнати протиправно та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області Постиляковою М.Б. від 22.04.2014 ВП №46879731 про накладення штрафу на управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради у розмірі 1360,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови складено та підписано 23.06.2015

Головуючий суддя: В.Ю. Ключкович

Судді: Л.П. Борисюк

Я.М. Собків

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Борисюк Л.П.

Собків Я.М.