Справа № 807/2478/14
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 р. Справа № 876/10246/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Чопської митниці Міндоходів на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі за позовом Ужгородського міського центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до Чопської митниці Міндоходів про повернення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

25.07.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про повернення коштів у розмірі 30609, 87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в силу ч.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідач відмовляється повернути вартість наданих соціальних послуг безробітному, ОСОБА_1, якого поновлено на роботі за рішенням суду.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з Чопської митниці Міндоходів на користь Ужгородського міського центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття кошти, які виплачені як допомога по безробіттю громадянину ОСОБА_1 у розмірі 30609,87 грн. (тридцять тисяч шістсот дев'ять гривень вісімдесят сім копійок) та перерахувати їх за реквізитами: Ужгородський міський центр зайнятості, код 20448369, р/р 0002 ГУДКСУ в Закарпатській області, код платежу 50040400, МФО 812016.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те що, на момент створення Чопської митниці Міндоходів, ОСОБА_1, якому наказом Державної митної служби України від 18.03.2013 року припинено перебування на державній службі в митних органах, вже не мав трудових відносин з Чопською митницею, а з новоствореним територіальним органом Міндоходів Чопською митницею Міндоходів взагалі не мав трудових відносин, отже Чопська митниця Міндоходів до припинення державної служби ОСОБА_1 не була його роботодавцем.

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», із роботодавця утримуються, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а відтак з Чопської митниці Міндоходів слід стягнути на користь Ужгородського міського центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття кошти, які виплачені як допомога по безробіттю громадянину ОСОБА_1 у розмірі 30609,87 грн.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що 21.03.2013 року громадянина ОСОБА_1 відповідно до п.6 ч.1 ст. 30 Закону України «Про державну службу» було звільнено з посади головного інспектора оперативного сектору № 1 оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Чопської митниці Міндоходів.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 04 квітня 2014 року, що адресована Ужгородському міському центру зайнятості, йому надано статус безробітного. (а.с.5)

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2013 року ОСОБА_1 було поновлено на посаді головного інспектора оперативного сектору № 1 оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Чопської митниці Міндоходів з 22.03.2013 року. (а.с.11)

Цим же рішенням було вирішено стягнути з Чопської митниці Мідоходів середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 7983,35 грн.

Позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення від 05 травня 2014 року про відшкодування коштів у розмірі 30609,87 грн., що були виплачені позивачем ОСОБА_1 як безробітному. Вказане повідомлення було отримане відповідачем 06 травня 2014 року, однак у встановлені строки кошти не були повернуті. (а.с.13)

Визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до ч.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», із роботодавця утримуються, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до розрахунку по виплаті допомоги по безробіттю позивачем було виплачено ОСОБА_1 кошти у розмірі 30609,87 грн. (а.с.14)

Керуючись вищенаведеним колегія суддів вважає, що позивач правомірно, керуючись Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» звернувся до відповідача з відповідною вимогою про відшкодування коштів, котрі були стягнуті на їх користь, а покликання апелянта викладенні в апеляційній скарзі є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно п.1-3 до постанови Кабінету Міністрів України №229 від 20.03.2013 року «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» встановлено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства доходів і зборів згідно з додатком 1.

Реорганізувати шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Міністерства доходів і зборів територіальні органи Державної податкової служби та Державної митної служби згідно з додатком 2.

Визначити територіальні органи Міністерства доходів і зборів правонаступниками територіальних органів Державної податкової служби та Державної митної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови.

Оскільки Чопська митниця Міндоходів є правонаступником, то колегія суддів вважає, що відповідач зобов'язаний повернути кошти, які виплачені як допомога по безробіттю громадянину ОСОБА_1 у розмірі 30609,87 грн.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку, відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Чопської митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року у справі №807/2478/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний