Справа № 808/2913/15
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року (16 год. 37 хв.)Справа № 808/2913/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Стратулат С.В.,

представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Куйбишевського відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про скасування висновку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Куйбишевського відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати висновок Куйбишевського відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 13.05.2015 №30 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищенні влади».

В обгрунтування позову вказує, що в оскаржуваному висновку відповідачем зазначено, що вартість вказаного у декларації майна не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел. Такий висновок вважає необґрунтованим та вказує, квартира площею 45,4кв.м. придбана позивачем за кошти, які були сімейними накопиченнями та заощаджувались тривалий час. Походження таких коштів, окрім заробітної плати, пояснює пенсією батьків, коштами від продажу нерухомого майна, запозиченими коштами, а також тим, що члени родини позивача займалися бджолярством, особистим селянським господарством.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним у позові та у додаткових письмових поясненнях. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.06.2015 проти позову заперечив повністю та надав пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях. У судове засідання 17.06.2015 представник відповідача не прибув, просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З урахуванням викладеного суд розглянув справу за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 17.06.2015 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Вислухавши пояснення позивача надані у судовому засіданні 15.06.2015 та 17.06.2015, представника відповідача, надані у засіданні 15.06.2015, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

З 16 жовтня 2014 року набув чинності Закон України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року № 1682-VII (далі - Закон, Закон № 1682-VII).

Відповідно до ст. 1 даного Закону очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України Віктором Януковичем, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах верховенства права та законності; презумпції невинуватості; індивідуальності відповідальності та гарантування права на захист.

Очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 3,4 ст. 1 Закону № 1682-VII протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Особи, зазначені у частинах третій, п'ятій - сьомій статті 3 цього Закону, не можуть обіймати посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), протягом п'яти років з дня набрання чинності відповідним рішенням суду.

Заборона, передбачена частиною третьою або четвертою цієї статті, може застосовуватися до особи лише один раз (ч. 5 ст. 1 Закону № 1682-VII).

У ст. 2 Закону № 1682-VII передбачено перелік посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрація) та її критерії, згідно до яких заборона розповсюджується на такі посади, зокрема, інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування та осіб, які претендують на зайняття посад, зазначених у пунктах 1-10 цієї частини.

Частиною 8 ст. 3 Закону № 1682-VII передбачено, що заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 13.07.2004 займала посаду начальника архівного відділу Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області.

Механізм проведення перевірки достовірності відомостей, що подаються посадовими і службовими особами органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також особами, які претендують на зайняття відповідних посад, щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади» визначається приписами Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою КМУ від 16.10.2014 № 563 (далі - Порядок № 563).

Відповідно до п.2 Порядку № 563, перевірка проводиться щодо, зокрема, посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Позивач, з огляду на займану нею посаду, у відповідності до приписів законодавства підлягає перевірці.

Відповідно до п.8. Порядку №563, особа, яка підлягає перевірці, зобов'язана у десятиденний строк з дня початку проведення перевірки в органі подати до відповідального структурного підрозділу: у разі незастосування заборон, передбачених частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, зокрема, власноручно написану заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом, про те, що до неї не застосовуються заборони, передбачені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, про згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей щодо неї за формою згідно з додатком 1.

Судом встановлено, що таку заяву позивач подала Голові Куйбишевської районної адміністрації Запорізької області 11.03.2015, зазначивши у ній, що заборони, передбачені частиною 3 та 4 статті 1 Закону України «Про очищення влади» щодо позивача не застосовуються.

Відповідно до п. 4 Порядку № 563 організація проведення перевірки покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стовно якої проводиться перевірка.

Пунктом 17 Порядку № 563 встановлено, що керівник органу не пізніш як на третій день після надходження заяви щодо незастосування до особи, яка підлягає перевірці, заборон, передбачених частинами третьою або четвертою статті 1 Закону, одночасно надсилає органам, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону, перелік яких затверджений Кабінетом Міністрів України, відповідно до компетенції запити про проведення перевірки за формою згідно з додатком 3 щодо особи, яка підлягає перевірці, до яких додаються засвідчені копії сторінок паспорта громадянина України з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу паспорта та місце реєстрації, а також документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 17-1 Порядку № 563 передбачено, що запити про проведення перевірки надсилаються, зокрема, до територіальних органів ДФС (державних податкових інспекцій) - щодо інших осіб за місцем їх проживання, за яким вони беруться на облік як платники податків;

Відповідно до п.19 Порядку № 563, з метою проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, до ДФС надсилається запит за формою згідно з додатком 3 разом із засвідченими копіями декларації та трудової книжки (послужного списку) такої особи.

ДФС у порядку, визначеному Мінфіном, проводить перевірку достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, складеної в повному обсязі за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел (п.20 Порядку № 563).

Процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» (далі - відомості), зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1-11 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади» (далі - Закон), у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік (далі - декларація), за формою, встановленою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» визначено Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 № 1100 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 за № 1385/26162 (далі - Порядок № 1100).

Пунктом 3 Порядку № 1100 визначено, що загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Під час здійснення відповідачем перевірки позивача, податковим органом отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 25.03.2015. Відповідно до вказаної інформації у власності позивача перебуває земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства та квартира загальною площею 45,4кв.м. у м.Запоріжжі.

08.05.2015 позивач надав податковому органу пояснення, відповідно до яких вказує, що нею здійснено придбання квартири по вул.Кияшка у м.Запоріжжі вартістю 250000грн. Зазначає, що кошти отримані із таких джерел:

банківський кредит - 6000грн. та 15000грн. - ВАТ «Райфайзен Банк Аваль»;

заробітна плата позивача з 1997 по 2000 - 5000грн, з 2000 по 2002 - 4000грн., з 2002 по 2008 - 64000грн.;

пенсія батьків з 2002 по 2008: батька - 30000грн., матері - 28000грн.;

гроші від продажу будинків (матері позивача - 7500грн., покійного чоловіка позивача - 9000грн.);

запозичені кошті - 21500грн.

Крім того у своїх поясненнях позивач зазначає, що заощадження коштів позивачем та її батьками розпочалось у 1997 році. Родина позивача займалась продажем худоби - биків, свиней, кроликів, корів. Батьки позивача займались бжолярництвом, реалізовували мед. Таким чином родина протягом часу заощадження накопичила близько 60000грн. Також у своїх пояснення позивач зазначає, що з 1957 року селищна рада припинила вести відомості про наявність худоби у мешканців Куйбишевого.

13.05.2015 відповідачем оформлений висновок №30 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищенні влади». У висновку зазначено, що за результатами проведеної перевірки позивача та підтверджуючих документів встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого позивачем за час перебування на посадах, зазначених у п. 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані позивачем, а саме, згідно договору купівлі-продажу квартири від 21.10.2008 було придбано квартиру за 250000грн., надано пояснення та підтверджуючи документи щодо джерел отримання доходів позивача та членів її сім'ї на суму 186207грн.

Однак, суд не погоджується із таким висновком контролюючого органу з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1100 для перевірки використовуються дані, що зазначені у відповідних розділах декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також дані про фізичних осіб, які включаються до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інформаційної системи «Податковий блок», зокрема про: джерела отримання доходів; об'єкти оподаткування; суму нарахованих та/або виплачених доходів.

Отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Із наданих позивачем та долучених до матеріалів справи документів вбачається, що позивач розпочала свою трудову діяльність з 1983 року. У власності позивача та членів її родини знаходяться земельні ділянки, які використовуються для ведення особистого селянського господарства (копії Державних актів додаються). Також судом встановлено, що батьки позивача займалися бджолярництвом. Крім того у своєму позові та у судовому засіданні представник позивача зазначав, що позивач проживає разом із родиною у сільській місцевості та здійснюють продаж власної продукції тваринництва. Також, судом приймаються до уваги пояснення позивача про кошти, отримані від продажу будинків та запозичені кошти (банківський кредит та кошті, взяті у борг у громадянського чоловіка).

У письмових поясненнях, наданих суду 17.06.2015 представник позивача посилався на приписи пп.165.1.24 п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України. Так, відповідно до пп.165.1.24 п.165.1 ст.165 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються доходи, отримані від продажу власної сільськогосподарської продукції, що вирощена, відгодована, виловлена, зібрана, виготовлена, вироблена, оброблена та/або перероблена безпосередньо фізичною особою на земельних ділянках, наданих їй у розмірах, встановлених Земельним кодексом України для ведення:

садівництва та/або для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) та/або для індивідуального дачного будівництва. При цьому якщо власник сільськогосподарської продукції має ще земельні частки (паї), виділені в натурі (на місцевості), але не використовує їх (здає в оренду або обслуговує), отримані ним доходи від продажу сільськогосподарської продукції не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу;

особистого селянського господарства та/або земельні частки (паї), виділені в натурі (на місцевості), сукупний розмір яких не перевищує 2 гектари. При цьому розмір земельних ділянок, зазначених в абзаці другому цього підпункту, а також розмір виділених в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв), які не використовуються (здаються в оренду, обслуговуються), не враховуються.

Судом встановлено, що земельні площа земельних ділянок, які знаходяться у власності позивача та її матері, не перевищують 2 гектари (0,8142 га та 057 га відповідно), а тому такі доходи не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Також, пп.165.1.24 п.165.1 ст.165 ПК України передбачено, що при продажу власної продукції тваринництва груп 1-5, 15, 16 та 41 УКТ ЗЕД, отримані від такого продажу доходи не є оподатковуваним доходом, якщо їх сума сукупно за рік не перевищує 100 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року. Такі фізичні особи здійснюють продаж зазначеної продукції без отримання довідки про наявність земельних ділянок.

Представник позивача у судовому засіданні вказав, що дохід позивача та членів його родини від продажу власної продукції тваринництва у відповідних роках не перевищував 100 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому отримані від такого продажу доходи не є оподатковуваним доходом. Відповідно, жодного відображення таких доходів позивачем та членами його родини не здійснювалось.

Щодо твердження представника відповідача, що позивач та члени її родини повинні здійснювати погосподарський облік худоби, яка знаходиться у їхній власності та землі, з метою можливості встановити кількість реалізованих голів худоби.

Проте, відповідно до довідки Куйбишевської селищної ради від 18.05.2015, виконком Куйбишевської селищної ради з 1957 року не веде погосподарський облік.

Тобто, як зазначено у письмових поясненнях позивача та у позові, джерелом коштів на придбання квартири площею 45,4кв.м. по вул.Кияшка у м.Запоріжжі вартістю 250000грн. дохід позивача внаслідок трудової діяльності, кредитні та запозичені кошти, пенсія батьків, кошти отримані від продажу нерухомого майна, а також родинні заощадження, формовані внаслідок ведення особистого селянського господарства.

В даному випадку, суд виходить з того, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в установленому законом порядку не доведених факт використання позивачем для купівлі квартири грошових коштів, отриманих із незаконних джерел.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Під час розгляду справи по суті відповідачем не доведено в установлений законом спосіб законність та обґрунтованість висновку про недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) ОСОБА_2 за час перебування на посадах, зазначених у п. 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_2, а також наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У зв'язку із викладеним, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати висновок Куйбишевського відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 13.05.2015 №30 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищенні влади», а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати висновок Куйбишевського відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 13.05.2015 №30 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищенні влади».

3.Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 73,08грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.В.Калашник