Справа № 2а(н)-4124/10/0970
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року м. Київ К/800/65178/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєва Г.К.,

Юрченко В.П.,

секретар Антипенко В.В.,

за участю представника Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області - Токара В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 січня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року у справі №2а(н)-4124/10/0970 за заявою Відкритого акціонерного товариства «Полімер» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2010 року у справі за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Полімер» (далі - Товариство) до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську (далі - ДПІ),

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2010 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень № /0 від 20.08.2010 року та № /1 від 25.10.2010 року.

На обґрунтування позову зазначило, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення податковим органом прийняті у порушення вимог законодавства, оскільки ДПІ суми земельного податку донарахувала на підставі рішення Івано-Франківської міської ради від 10.07.2008 року щодо затвердження нормативно-грошової оцінки земельних ділянок в м. Івано-Франківську, яке постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.12.2009 року скасоване.

7 грудня 2010 року постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення ДПІ прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.12.2009 року щодо скасування рішення Івано-Франківської міської ради від 10.07.2008 року про затвердження нормативно-грошової оцінки земельних ділянок в м. Івано-Франківську була скасована постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2010 року.

У січня 2011 року Товариство звернулося до суду із заявою щодо перегляду постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами.

13 січня 2011 року постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року, заява Товариства про перегляд постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами задоволена.

Постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2010 року скасована, позов задоволено.

Податкові повідомлення - рішення № /0 від 20.08.2010 року та №/1 від 25.10.2010 року визнані недійсними.

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення ДПІ прийняті у порушення вимог чинного законодавства, оскільки ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 грудня 2010 року постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2010 року скасована, а постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2009 року залишена в силі, відповідно до якої рішення Івано-Франківської міської ради від 10 липня 2008 року щодо затвердження нормативно-грошової оцінки земельних ділянок в м. Івано-Франківську скасоване.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 січня 2011 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи судові рішення про задоволення заяви Товариства щодо перегляду постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами, суди першої та апеляційної інстанцій правильно зазначили, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені підстави щодо перегляду зазначеної постанови за нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

Так, суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що суд першої інстанції, приймаючи постанову від 7 грудня 2010 року про відмову у задоволені даного адміністративного позову, зазначили щодо законності рішення Івано-Франківської міської ради від 10.07.2008 року про затвердження нормативно-грошової оцінки земельних ділянок в м. Івано-Франківську, оскільки зазначене рішення скасоване.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 13.08.2010 року ДПІ була здійснена документальна невиїзна перевірка Товариства як платника земельного податку за період з 1.01.2007 року до 31.12.2009 року, за наслідками якої того ж дня був складений акт перевірки, відповідно до якого Товариством у порушення вимог ст. 14 Закону України «Про плату за землю», п. 5 Порядку подання розрахунку земельного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 434 від 26.10.2001 року, пп. «а» пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» занижений земельний податок за 2008 рік, у розмірі 92 472,88 грн., 2009 рік - 223 890,00 грн., 2010 рік - 237 099,51 грн.

20 серпня 2010 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № /0 щодо збільшення Товариству грошового зобов'язання з земельного податку, у розмірі 726 881,46 грн.

27 серпня 2010 року Товариство звернулося до ДПІ з апеляційною скаргою щодо скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення.

21 жовтня 2010 року ДПІ прийняла рішення щодо відмови Товариству у скасуванні податкового повідомлення-рішення № /0 від 20.08.2010 року.

25 жовтня 2010 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № /1 щодо збільшення Товариству грошового зобов'язання з земельного податку, у розмірі 726 881,46 грн.

У акті перевірки зазначено, що Товариством подавались до податкового органу податкові розрахунки земельного податку за 2008 рік, 2009 рік, 2010 рік, виходячи з нормативно-грошової оцінки земельних ділянок у м. Івано-Франківську, затвердженої рішенням Івано-Франківської міської ради від 12.03.1999 року, яка відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради від 10.07.2008 року втратила чинність.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 грудня 2010 року постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2010 року скасована, а постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 4 грудня 2009 року залишена в силі, відповідно до якої рішення Івано-Франківської міської ради від 10 липня 2008 року щодо затвердження нормативно-грошової оцінки земельних ділянок в м. Івано-Франківську скасоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано зазначили, що у зв'язку із скасуванням рішення Івано-Франківської міської ради від 10 липня 2008 року щодо затвердження нормативно-грошової оцінки земельних ділянок в м. Івано-Франківську оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позову є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 січня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.