Справа № 750/4817/15-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/4817/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Логвіна Т.В.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.05.2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради про визнання протиправними дій щодо припинення надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються із тимчасово-окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції; зобов'язання продовжити виплату позивачу адресної допомоги для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, передбаченої Постановою КМУ № 505 від 01 жовтня 2014 року

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.05.2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову та постановити нову про відмову в задоволенні позову. Мотивами апеляційної скарги апелянт зазначає порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Апеляційна інстанція не може погодитися з такою правовою позицією, з огляду на слідуюче.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач взятий УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради на облік як особа, яка переміщується із тимчасово-окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

22.01.2015 року Міністерством соціальної політики України на адресу структурних підрозділів соціального захисту населення обласних та Київської міської державних адміністрацій було надіслано лист про організацію роботи забезпечення соціального захисту сімей військовослужбовців, в якому зазначалося, що питання надання сім'ям військовослужбовців щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, слід розглядати у разі, якщо військовослужбовець не забезпечується житловим приміщенням та не отримує виплат на зазначені цілі.

19.02.2015 року відповідачем позивачу було надіслано повідомлення № 05-06/42 про обсяг надміру сплачених коштів та строки їх повернення, відповідно до якого позивач повинен був повернути 5600 грн. у вигляді виплаченої допомоги особам для покриття витрат на проживання, у тому числі витрат на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 6).

06.02.2015 року було прийнято розпорядження про припинення виплати позивачу допомоги та здійснення перерахунку надміру виплачених бюджетних коштів за період з 21.11.2014 року по 31.01.2015 року.

Вирішуючи питання правомірності дій відповідача щодо припинення надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються із тимчасово-окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та питання щодо наявності правових підстав для зобов'язання відповідача продовжити виплату позивачу адресної допомоги для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, передбаченої Постановою КМУ № 505 від 01 жовтня 2014 року, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до п. 10 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці та члени їх сімей, які мають право на пільги, гарантії та компенсації відповідно до цього Закону, користуються пільгами, гарантіями та компенсаціями, встановленими для громадян України законами та іншими нормативно-правовими актами, а також рішеннями органів місцевого самоврядування. Якщо такі особи одночасно мають право на отримання однієї і тієї ж пільги, гарантії чи компенсації з кількох підстав, то їм надається за їх вибором пільга, гарантія чи компенсація тільки з однієї підстави, крім випадків, передбачених законами.

Отже, Закон унеможливлює отримання військовослужбовцями та членами їх сімей однакових пільг, гарантій та компенсації з кількох різних підстав.

Апеляційна інстанція не може погодитися з висновком суду першої інстанції, що компенсація і допомога мають різну правову природу, оскільки вони виплачуються за рахунок коштів Державного бюджету України з метою покриття витрат особи на проживання, в тому числі й за піднайом житла. Саме тому особа повинна здійснити певний вибір, а не користуватись одночасно декількома соціальними доплатами, однаковими за своєю суттю.

Таким чином, судова колегія не може не погодитися з доводами апелянта, що позивач не має право на одночасне отримання перелічених вище двох видів соціальних виплат. У зв'язку з нарахуванням з лютого 2015 року компенсації позивач втратив право на отримання допомоги.

Відповідно до п. 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, є безумовною підставою для припинення виплати вказаної допомоги.

За таких обставин, відповідач правомірно припинив виплату позивачеві допомоги, що вказує на протиправність висновку суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до ст.198, ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нове рішення, якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права. Отже, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати з постановленням нової про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.05.2015 року - скасувати та постановити нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.