Справа № 819/42/15-а
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року Справа № 876/5367/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської обласної державної адміністрації про скасування розпоряджень та поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільської обласної державної адміністрації, в якому просив скасувати розпорядження виконуючого обов'язки голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 21 листопада 2014 року № 473-к «Про виконання обов'язків голови обласної державної адміністрації»; скасувати розпорядження виконуючого обов'язки голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 10 грудня 2014 року № 602-од «Про тимчасовий розподіл обов'язав між головою, першим заступником, заступником голови та керівником апарату обласної державної адміністрації»; скасувати розпорядження виконуючого обов'язки голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 12 грудня 2014 року № 507-к «Про звільнення ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4.» в частині звільнення позивача з посади головного спеціаліста патронатної служби апарату Тернопільської обласної державної адміністрації; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 грудня 2014 року по день поновлення на роботі;стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до Тернопільської обласної державної адміністрації про скасування розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 10 грудня 2014 року № 602-од "Про тимчасовий розподіл обов'язків між головою, першим заступником, заступниками голови та керівником апарату обласної державної адміністрації", про скасування розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 21 листопада 2014 року № 473-к "Про виконання обов'язків голови обласної державної адміністрації", скасування розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 12 грудня 2014 року № 507-к "Про звільнення ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4." в частині звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста патронатної служби апарату Тернопільської обласної державної адміністрації, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржувана постанова винесена за невідповідності висновків суду обставинам справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить таку скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що перший заступник голови адміністрації не є її головою, а тому не наділений правом проводити розподіл обов'язків між головою, першим заступником, заступниками голови та керівником апарату обласної державної адміністрації. З цього приводу є неправомірним розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 11 грудня 2014 року "Про звільнення ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4.", так як позивача міг звільнити тільки голова облдержадміністрації, а зміна керівництва облдержадміністрації не відбулася.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу норми ч. 2 ст. 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" перший заступник та заступники голови обласної, районної державної адміністрації призначаються на посаду головою відповідно обласної, районної державної адміністрації за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Розпорядженням голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 15 квітня 2014 року, відповідно до погодження Кабінету Міністрів України від 03.04.2014 № 3826/0/2-14 та Адміністрації Президента України від 09.04.2014 № 02-01/823, ОСОБА_6 призначено першим заступником голови облдержадміністрації.

Указом Президента України від 18 листопада 2014 року № 889/2014 ОСОБА_7 звільнено з посади голови Тернопільської обласної державної адміністрації.

Розпорядженням голови облдержадміністрації від 20 листопада 2014 року № 472-к "Про припинення роботи ОСОБА_7 на посаді голови обласної державної адміністрації" голова облдержадміністрації ОСОБА_7 припинив свою роботу на цій посаді, відповідно до ст. 9 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Згідно із ч. 3 ст. 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» у разі відсутності голови місцевої державної адміністрації його функції і повноваження виконує перший заступник голови, а у разі відсутності останнього - один із заступників голови місцевої державної адміністрації.

Частиною 1 ст. 6 цього ж Закону передбачено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження.

На підставі цих зазначених законодавчих норм заступник голови обласної державної адміністрації ОСОБА_6 видав розпорядженням голови облдержадміністрації від 21 листопада 2014 року № 473-к "Про виконання обов'язків голови обласної державної адміністрації" згідно якого він приступив до виконання обов'язків голови облдержадміністрації.

Безпідставним є твердженнями апелянта про те, що у разі звільнення голови обласної державної адміністрації Президент України обов'язково повинен призначити тимчасово виконуючого обов'язки голови адміністрації, оскільки видання Президентом України указу про тимчасове виконання обов'язків голови обласної державної адміністрації є його правом, а не обов'язком, зокрема у випадку, коли на думку Президента України перший заступник чи інші заступники голови адміністрації не можуть виконувати обов'язки голови облдержадміністрації.

Відтак питання виконання функції і повноважень голови облдержадміністрації, у разі відсутності Указу Президента України про тимчасове виконання обов'язків голови облдержадміністрації, повинно вирішуватись автоматично, без додаткової участі Президента України та Кабінету Міністрів України, відповідно до процедури передбаченої у Законі № 586-XIV.

Оскільки в силу вимог Закону України «Про місцеві державні адміністрації», перший заступник голови місцевої адміністрації, у разі відсутності голови місцевої державної адміністрації, виконує його функції і повноваження, суд не вбачає протиправних дій першого заступника адміністрації ОСОБА_6 при прийнятті розпорядження про виконання ним обов'язків голови обласної державної адміністрації, та не погоджується із твердженням представника позивача про те, що перший заступник голови облдержадміністрації ОСОБА_6 сам призначив себе головою адміністрації, а, отже, відсутні підстави для скасування розпорядження голови облдержадміністрації від 21 листопада 2014 року № 473-к.

Розпорядженням голови облдержадміністрації від 10 грудня 2014 року № 602-од затверджено тимчасовий розподіл обов'язків між головою, першим заступником, заступниками голови та керівником апарату обласної державної адміністрації.

Згідно ст. 40 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що перші заступники та заступники голови, інші посадові особи місцевих державних адміністрацій здійснюють функції і повноваження відповідно до розподілу обов'язків, визначених головами місцевих державних адміністрацій, і несуть відповідальність за стан справ у дорученій сфері перед головою місцевої державної адміністрації, органами виконавчої влади вищого рівня.

Відповідно до п. 4 Типового регламенту місцевої державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 1999 року № 2263 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1270) розподіл обов'язків між посадовими особами місцевої держадміністрації проводить голова місцевої держадміністрації не пізніше одного місяця з дня призначення його на посаду з визначенням: повноважень і функцій посадової особи;управлінь, відділів та інших структурних підрозділів місцевої держадміністрації (далі - структурні підрозділи місцевої держадміністрації), діяльність яких контролюватиметься відповідною посадовою особою; підприємств, установ та організацій, щодо яких посадова особа забезпечує реалізацію відповідно до законодавства державної політики; порядку заміщення голови місцевої держадміністрації, його першого заступника та заступників у разі їх відсутності.

Голова обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації визначає також обов'язки посадових осіб щодо спрямування та контролю діяльності відповідних райдержадміністрацій. Аналогічна норма передбачена п. 4 регламенту Тернопільської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації від 17 листопада 2014 року № 545-од.

Таким чином, розподіл обов'язків між посадовими особами є необхідною умовою роботи місцевої державної адміністрації та здійснює такий розподіл голова місцевої державної адміністрації.

Із пояснень представника позивача вбачається, що перший заступник голови обласної державної адміністрації протиправно здійснив тимчасовий розподіл обов'язків оскільки він не є головою облдержадміністрації, а такий розподіл обов'язків вже був здійснений попереднім головою адміністрації відповідно до розпорядження від 14 квітня 2014 року № 121-од. В обласній державній адміністрації, після звільнення голови облдержадміністрації, відбулися зміни в керівництві, що у свою чергу спричинило необхідність тимчасового розподілу обов'язків.

Оскільки в силу вимог Закону України «Про місцеві державні адмінстрації», перший заступник голови місцевої адміністрації, у разі відсутності голови місцевої державної адміністрації, виконує його функції і повноваження, відтак розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 10 грудня 2014 року № 602-од "Про тимчасовий розподіл обов'язків між головою, першим заступником, заступниками голови та керівником апарату обласної державної адміністрації" видано відповідачем в межах повноважень визначених законом.

Таким чином, при виданні цього розпорядження ОСОБА_6 виконував функції і повноваження голови обласної державної адміністрації, а не повноваження першого заступника голови облдержадміністрації.

Разом з тим, позивачем не доведено як саме розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 10 грудня 2014 року № 602-од "Про тимчасовий розподіл обов'язків між головою, першим заступником, заступниками голови та керівником апарату обласної державної адміністрації" та розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 21 листопада 2014 року № 473-к "Про виконання обов'язків голови обласної державної адміністрації" вплинули на здійснення позивачем посадових обов'язків та порушили його права та законні інтереси.

Щодо звільнення позивача з державної служби, то відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 17 листопада 2014 року ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста патронатної служби апарату Тернопільської обласної державної адміністрації. Розпорядженням голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 12 грудня 2014 року "Про звільнення ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4." позивача звільнено з посади у зв'язку із зміною керівника.

Частиною 5 ст. 15 Закону України "Про державну службу" передбачено, що Президент України, Голова Верховної Ради України, члени Уряду України, глави місцевих державних адміністрацій мають право самостійно добирати та приймати осіб на посади своїх помічників, керівників прес-служб, радників і секретарів згідно з штатним розписом і категорією, що відповідає посаді (патронатна служба). Порядок перебування на державній службі таких осіб установлюється відповідними органами.

Відповідно до п. 1 Порядку перебування на державній службі працівників патронатної служби членів Кабінету Міністрів України та голів місцевих державних адміністрацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 травня 1999 року № 851 (надалі - Порядок № 851) з метою організаційного забезпечення своєї діяльності та відповідно до статті 15 Закону України "Про державну службу" члени Кабінету Міністрів України, голови місцевих державних адміністрацій мають право самостійно добирати осіб на посади патронатної служби. Призначення на посади патронатної служби згідно із штатним розписом і категорією, що відповідає посаді, здійснюється Міністром Кабінету Міністрів України, міністром, головою місцевої державної адміністрації.

Згідно із п. 3 Порядку № 851 працівники патронатної служби підпорядковуються безпосередньо члену Кабінету Міністрів України, голові місцевої державної адміністрації, при яких утворена патронатна служба.

Відповідно до п. 12 Положення про патронатну службу Тернопільської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядження голови облдержадміністрації від 23.09.2013 № 445-од служба підзвітна голові обласної державної адміністрації.

Згідно із п. 13 цього Положення призначення на посади та звільнення з посад працівників патронатної служби здійснюється головою обласної державної адміністрації у встановленому законом порядку.

Частиною 3 ст. 30 Закону України "Про державну службу" передбачено, що зміна керівників або складу державних органів не може бути підставою для припинення державним службовцем державної служби на займаній посаді з ініціативи новопризначених керівників, крім державних службовців патронатної служби.

Пунктом 8 Порядку № 851 передбачено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державні службовці патронатної служби можуть бути звільнені у разі зміни керівника або складу державного органу (частина друга статті 30 Закону України "Про державну службу"). У цьому випадку в трудовій книжці робиться запис з посиланням на пункт 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Про наступне звільнення працівник не попереджається.

Відповідно до пункт 1 статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відтак, позивач виконував завдання та функції визначені Порядком № 851. Особливістю вказаної посади є те, що зміна керівництва чи складу органів може бути підставою для звільнення працівника патронатної служби із займаної посади. В даному випадку про наступне звільнення працівник не попереджається.

Таким чином, припинення повноважень головою Тернопільської обласної державної адміністрації ОСОБА_7 може бути підставою для звільнення працівників патронатної служби, оскільки, враховуючи положення п. 1 Порядку № 851 позивача було призначено на посаду з метою організаційного забезпечення діяльності саме ОСОБА_7

Враховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» повноваження голови обласної державної адміністрації здійснює перший заступник голови ОСОБА_6, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність дій останнього щодо звільнення позивача з посади головного спеціаліста патронатної служби апарату Тернопільської обласної державної адміністрації.

Щодо покликання апелянта, що звільнення відбулося під час тимчасової непрацездатності позивача, що підтверджується листком непрацездатності серії АГЛ № 638968, а тому таке звільнення суперечить ч. 3 ст. 40 КЗпП України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Разом з цим, як встановлено судом першої інстанції, позивача звільнено з підстав передбачених ст. 30 Закону України "Про державну службу", а не з підстав передбачених ст. 40 КЗпП України. Зазначена норма Закону передбачає випадки звільнення державних службовців крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України і не містить положень щодо неможливості звільнення державного службовця під час його тимчасової непрацездатності. За даних підстав припинення державної служби гарантії передбачені ч. 3 ст. 40 КЗпП України не застосовуються.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача позивачем не представлено, а судом таких доказів не здобуто, у зв'язку з чим позов до задоволення не підлягає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі № 819/42/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська