Справа № 809/3860/14
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року Справа № 876/2312/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Хобор Р.Б., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 січня 2015 року у справі за її позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про анулювання спеціального дозволу на користування надрами,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2014 року Державна служба геології та надр України (далі - ДСГН) звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила анулювати спеціальний дозвіл на користування надрами №3592 від 29.12.2004 року з метою видобування суглинків Печеніжинського роддовища, виданий фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (далі - ФОП).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.01.2015 року у справі № 809/3860/14 у задоволенні позову було відмовлено.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржено позивачем ДСГН , яка у своїй апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що державною організацією «Західна територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр (далі - Інспекція) було проведено планову перевірку господарської діяльності ФОП, за результатами якої складено акт від 18.02.2010.

Під час перевірки були виявлені порушення відповідачем законодавства у сфері надрокористування, а саме ст.ст. 19, 24, 51 Кодексу України про надра (далі - Кодекс), що спричинило зупинення дії дозволу на підставі п. 19 Порядку надання у 2009 році спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2009 № 608, відповідно до наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 03.09.2010 № 370.

Листом від 22.09.2010 року № 27/09-1581, отриманого 05.10.2010 року, відповідач був повідомлений про прийняте рішення Мінприроди України, однак інформацію про усунення порушень ним було надано лише 28.06.2011 року.

Наказом ДСГН від 10.07.2014 року № 221 ФОП надано 10 календарних днів з моменту відправлення повідомлення для надання пояснень щодо припинення робіт, передбачених дозволом, більш як на два роки. Листом від 25.07.2014 року № 10678/02/14-14 ДСГН проінформовано відповідача, що у разі ненадання інформації у визначений термін буде ініційовано припинення права користування надрами у судовому порядку.

Листом (вх. 10979/02/14-14 від 14.08.2014 року) ФОП підтвердив факт невикористання надр понад два роки.

Суд першої інстанції врахував лише позицію відповідача, без проведення належного витребування та глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений підхід до встановлення фактів.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ДСГН, суд першої інстанції виходив із того, що 03.09.2010 року дію спеціального дозволу на користування надрами ФОП було зупинено, а тому з об'єктивних причини відповідач не мав змоги видобувати корисну копалину, так як за наведених обставин, така діяльність є порушенням законодавства про надра.

Недоліки, що послугували підставою для зупинення спеціального дозволу, були усунуті 30.03.2011 року. Проте, відповідачем не вжито належних заходів щодо звернення до спеціалізованого державного геологічного підприємства з метою отримання позитивного висновку для можливості розгляду питання про поновлення спеціального дозволу №3592 від 29.12.2004 року.

Окрім того, відповідно до виписки з історії хвороби, відповідач тривалий час лікувався, внаслідок хвороби отримав 07.11.2014 року ІІІ групу інвалідності. Такі обставини свідчать про наявність поважної причини невикористання надр Печеніжинського родовища, яка не прийнята до уваги позивачем при розгляді пояснень ФОП.

При цьому позивачем не надано наказу про анулювання дозволу на користування надрами, наданого відповідачу, та його незгоди з таким рішенням, а отже вирішення такого питання віднесено до виключних повноважень позивача.

Крім цього, станом на момент розгляду даної адміністративної справи термін дії спецдозволу закінчився, а тому й відсутні правові підстави припиняти право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу, дія якого закінчилася та не була поновлена.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, 29.12.2004 року ФОП отримав спеціальний дозвіл на користування надрами № 3592 на видобування суглинки в Печеніжинському родовищі терміном на 10 (десять) років та уклав з Державним комітетом природних ресурсів України угоду про умови користування надрами № 3592 від 29 грудня 2004 року.

18.02.2010 року Інспекцією було проведено перевірку правил користування надрами і дотримання вимог спеціального дозволу при проведенні розробки і вивчення родовищ корисних копалин, результати якої висвітлені в акті від 18.02.2010 року (а.с.17-18), де зазначено про виявлення ряду порушень, на підставі чого п. 2 наказу № 370 Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 03.09.2010 року було зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 3592 від 29.12.2004 року.

Відповідно до матеріалів справи, ДСГН обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що ФОП припинив без поважних причин роботи, передбачені дозволом, більш як на два роки.

Постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 року затверджено Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами (надалі також - Порядок № 615).

Згідно з п. 23 Порядку № 615 право користування надрами припиняється органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби, зокрема, у разі припинення без поважних причин робіт, передбачених дозволом, більш як на два роки.

Окрім того, за правилами пп. 6 ч. 2 ст. 26 Кодексу право користування надрами припиняється у разі, якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. (ч. 2 ст. 26 Кодексу)

Відтак, слід погодитися із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивачем не надано суду наказу про анулювання спеціального дозволу ФОП на користування надрами у підтвердження факту прийняття відповідного рішення, а також доказів незгоди відповідача з таким рішенням, то вирішення спірного питання відноситься до компетенції позивача, а отже відповідні позовні вимоги ДСГН є безпідставними.

Одночасно суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що на час вирішення спору термін дії спеціальний дозвіл на користування надрами №3592 від 29.12.2004 року закінчився, а отже підстав для його анулювання немає.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 січня 2015 року у справі № 809/3860/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Р.Б.Хобор

Л.П.Іщук