Справа № 810/2118/15
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року справа №810/2118/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є.;

при секретарі судового засідання - Сакевич Ж.В.;

за участю:

представника позивача - Місіної Л.П.;

відповідача - Шипілової С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фора» до міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби - Центральний офіс з обслуговування великих платників про скасування рішення,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ «Фора» з позовом до міжрегіонального ГУ ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 16.03.2015 № 6089/0035/2810.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що винесене рішення про застосування фінансових санкцій від 16.03.2015 № 6089/0035/2810 прийнято з порушенням законодавства, є необґрунтованим та безпідставним, при цьому зазначив, що спиртні напої були імпортовані на територію України, а для імпортованої маркованої продукції передбачено перший строк сплати податку під час придбання марок акцизного податку, а остаточний розрахунок та строк сплати акцизного податку припадає на день подання митної декларації до митного органу, отже, твердження відповідача щодо неналежного маркування імпортованої алкогольної продукції є необґрунтованим, оскільки контроль повноти сплати акцизного податку при ввезенні алкогольних напоїв на митну територію України здійснюється під час її митного оформлення.

Представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов, просила суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень зазначила про виявлений факт здійснення зберігання позивачем з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв, маркованих марками, на яких зазначена сума акцизного податку, сплачена за одиницю маркованої продукції не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності товару та місткості тари.

Відповідно до ч. 3 ст. 160 КАСУ, у відкритому судовому засіданні, 15.06.2015 о 17 год. 12. хв., проголошено вступну та резолютивні частини постанови про часткове задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке:

ТОВ «Фора» є юридичною особою, .

17.02.2015 р., ГУ ДФС у м. Києві було проведено фактичну перевірку магазину ТОВ «Фора», розташованого за адресою: м. Київ, бул. Верховної Ради, 17, за результатами якої складено акт від 26.02.2015 № 26/144/21/32294897 «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами» та винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 16.03.2015 № 6089/0035/2810 у вигляді штрафу в розмірі 17000, 00 грн.

Відповідачем були виявлені порушення п. 20 постанови КМУ від 27.12.2010 № 1251 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів» (далі - Положення № 1251) та ст. 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР), алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке:

основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України регулюється Законом України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Крім того, спірні правовідносини врегульовані Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 та Податковим кодексом України.

Так, в ході перевірки позивача встановлено факт здійснення зберігання платником податків з метою подальшої реалізації алкогольних напоїв, маркованих марками, на яких зазначено сума акцизного податку, сплачена за одиницю маркованої продукції, що не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності товару та місткості тари такої продукції, а саме:

- Ром Кайо Гранде Бланко Резерва об'єм 1,0 л., 37,5 об.%, дата виробництва 10.02.2014, маркований марками акцизного податку з наступними реквізитами: тип АІ серії АААЗ № 002283, 002281, 002263, 002284, 002266, 002282 сума акцизного податку 18,559 грн., дата 10/13. Станом на дату виробництва текіли (02.2014) діяла ставка акцизного податку 56,42 грн. за 1 л. 100 % спирту * 1,0 л. * 37,5% об. = 21,158 грн. Беручи до уваги, що дата виробництва Ром Кайо Гранде Бланко Резерва 10.02.2014, то сума акцизного податку на марці акцизного податку повинна бути у розмірі 21,158 грн.;

- Ром Кайо Гранде Анехо Резерва об'єм 1,0 л., 37,5 об.%, дата виробництва 11.03.2014, маркований марками акцизного податку з наступними реквізитами: тип АІ серії ААБП, ААБР № 001242, 001197, 001438 сума акцизного податку 18,559 грн., дата 10/13. Станом на дату виробництва текіли (03.2014) діяла ставка акцизного податку 56,42 грн. за 1 л. 100 % спирту * 1,0 л. * 37,5% об. = 14,81 грн. Беручи до уваги, що дата виробництва Ром Кайо Гранде Бланко Резерва 11.03.2014, то сума акцизного податку на марці акцизного податку повинна бути у розмірі 18,559 грн.;

- Текіла Трес Сомбрерос Сільвер об'єм 0,7 л., 38 об.%, дата виробництва 25.03.2013, маркований марками акцизного податку з наступними реквізитами: тип АІ серії АААУ № 002910 сума акцизного податку 13,164 грн., дата 10/13. Станом на дату виробництва текіли (03.2013) діяла ставка акцизного податку 45,87 грн. за 1 л. 100 % спирту * 0,7 л. * 38 % об. = 12,202 грн. Беручи до уваги, що дата виробництва Текіла Трес Сомбрерос Сільвер 25.03.2013, то сума акцизного податку на марці акцизного податку повинна бути у розмірі 12,202 грн.;

- Текіла Трес Сомбрерос Голд об'єм 1,0 л., 38 об.%, дата виробництва 13.03.2014, маркований марками акцизного податку з наступними реквізитами: тип АІ серії ААБЛ, АААМ № 001517, 001803 сума акцизного податку 18,806 грн., дата 10/13. Станом на дату виробництва текіли (03.2014) діяла ставка акцизного податку 56,42 грн. за 1 л. 100 % спирту * 0,7 л. * 38 % об. = 21,440 грн. Беручи до уваги, що дата виробництва Текіла Трес Сомбрерос Сільвер 13.03.2014, то сума акцизного податку на марці акцизного податку повинна бути у розмірі 21,440 грн.

З такими твердженнями відповідача суд не погоджується, з огляду на документально спростовані доводи позивача, виходячи з такого:

вищевказані алкогольні напої були імпортовані на територію України ТОВ "Фоззі-Фуд" за кодом УКТЗЕД 220840, що підтверджується сертифікатом відповідності та висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи. Вищевказані документи надавалися позивачем під час перевірки контролюючому органу, що не заперечувалось відповідачем.

За змістом п. 226.9 ст. 226 ПКУ та п. 20 Положення № 1251, вважаються такими, що немарковані, зокрема, алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Відповідно до ст. 11 Закону № 481/95-ВР, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до пунктів 224.1 та 224.2 статті 224 ПКУ, контроль за правильністю обчислення і своєчасністю сплати до бюджету податку з підакцизних товарів (продукції), що виробляються на території України, а також, що ввозяться на митну територію України, під час митного оформлення, здійснюється контролюючими органами.

Пунктом 216.4 ст. 216 ПКУ передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань у разі ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України є дата подання контролюючому органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання контролюючим органом у визначених законодавством випадках.

Пунктами 226.3, 226.5 та 226.7 ст. 226 ПКУ визначено, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України. Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Відповідно до пункту 226.9 статті 226 ПКУ, вважаються такими, що немарковані алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Пунктом 20 Положення № 1251 визначено, що для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Підпунктом 222.1.2 п. 222.1 ст. 222 ПКУ передбачено, що суми податку з алкогольних напоїв, для виробництва яких використовується спирт етиловий неденатурований, сплачуються при придбанні марок акцизного податку.

Згідно з пунктом 222.2 ст. 222 ПКУ, податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) сплачується платниками податку до або в день подання митної декларації. У разі ввезення маркованої підакцизної продукції на митну територію України податок сплачується під час придбання марок акцизного податку з доплатою (у разі потреби) на день подання митної декларації.

З системного аналізу викладених норм вбачається, що датою визначення ставки акцизного податку для підакцизних товарів (продукції) ввезених на митну територію України є дата подання митної декларації, а не дата розливу відповідної продукції.

При цьому, судом також враховується, що відповідно до п. 56.21 ст. 56 ПКУ, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, імпортером зазначеної алкогольної продукції на територію України було ТОВ «Фоззі-Фуд». З наявних у справі доказів вбачається, що відповідно до вимог чинного законодавства ТОВ «Фоззі-Фуд» при ввезенні продукції на митну територію України було сплачено суми акцизного податку за лікеро-горілчану продукцію згідно платіжних доручень від 18.12.2013 № та від 23.04.2014 №2355870. Вказане свідчить, що сума сплаченого ТОВ «Фоззі-Фуд» акцизного податку відповідає сумі ставок, визначених на дату ввезення імпортованої продукції на митну територію України та, відповідно, на дату подання митної декларації. Марки акцизного податку, виявлені під час проведення перевірки на пляшках зазначених алкогольних напоїв, були придбані постачальником (імпортером) даної продукції ТОВ «Фоззі-Фуд» при ввезенні ним товару на митну територію України.

Крім того, 27.07.2011 р. Департаментом контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України надана інформація щодо тлумачення вимог ст. 226 ПКУ в частині правильності маркування імпортних алкогольних напоїв, у тому числі, що стосується співпадіння дати розливу продукції з датою випуску акцизної марки, та зазначено, що ні Податковим кодексом, ні жодним з діючих нормативних документів таке співпадіння не передбачено. Також, у разі зміни розміру ставки акцизного податку при ввезенні імпортної алкогольної продукції, передбачено здійснення доплати акцизного податку, про що продавцем акцизних марок робиться відмітка у заявці-розрахунку для отримання марок акцизного податку.

Оскільки постачальником та імпортером зазначеної алкогольної продукції було ТОВ «Фоззі-Фуд» та, оскільки із наданих митних документів вбачається, що акцизний податок з операції імпорту вказаних товарів сплачено постачальником відповідно до вимог п. 222.2 ст. 222 ПКУ двома платежами, то сума сплаченого акцизного податку за одиницю продукції, відповідає сумі ставок акцизного податку, визначеного на дату подання митної декларації.

Виходячи зі змісту вищевказаних норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що дата розливу продукції повинна бути зазначена на видимій стороні етикетки (контретикетки, корки пляшки (іншого посуду)). На підставі положень п. 216.4 ст. 216, п.п. 222.1.2 п. 222.1 та 222.2.2 п. 222.2 ст. 222 ПКУ, вказана норма може бути застосована лише до алкогольних напоїв вітчизняного виробництва. Законодавство України передбачає інший порядок обчислення і сплати акцизного податку для товарів, які ввозяться на територію України, чим передбачається його обчислення на дату подання митної декларації до митного оформлення.

Таким чином, алкогольні напої Ром Кайо Гранде Бланко Резерва об'єм 1,0 л., 37,5 об.%, дата виробництва 10.02.2014; Ром Кайо Гранде Анехо Резерва об'єм 1,0 л., 37,5 об.%, дата виробництва 11.03.2014; Текіла Трес Сомбрерос Сільвер об'єм 0,7 л., 38 об.%, дата виробництва 25.03.2013 та Текіла Трес Сомбрерос Голд об'єм 1,0 л., 38 об.%, дата виробництва 13.03.2014, імпортер ТОВ «Фоззі-Фуд», марковані марками акцизного податку, сплаченими за одиницю маркованої продукції, що відповідає сумі, визначеній з урахуванням дати подання митної декларації, у зв'язку з чим висновок відповідача про порушення позивачем п. 20 Положення № 1251 та ст. 11 Закону № 481/95-ВР є необґрунтованим та таким, що не відповідає чинному законодавству та дійсним обставинам справи, а винесене на його підставі спірне рішення про застосування фінансових санкцій від 16.03.2015 № 6089/0035/2810 - безпідставним.

Згідно зі ст. 71 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій та винесення відповідних рішень.

Одночасно суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання прийнятого рішення протиправним, з огляду на те, що скасуванням такого рішення права позивача повністю відновлені.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати рішення відповідача від 16.03.2015 р. №6089/0035/2810.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Фора» 182,70 грн.

У задоволенні решти позовних вимог,-відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.

повний текст постанови виготовлено 19.06.2015 рю