Справа № 380/474/15-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 380/474/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Косович Т.П. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

23 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Романчук О.М. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Виконавчого комітету Тетіївської міської ради на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Тетіївської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року позивачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, звернулися до Тетіївського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Тетіївської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Тетіївської міської ради щодо відмови ОСОБА_2 у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2. Визнано протиправною бездіяльність Тетіївської міської ради щодо відмови ОСОБА_4 у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1. Зобов'язано Тетіївську міську раду Київської області винести на засідання чергової сесії та розглянути в порядку і у строки, встановлені чинним законодавством України заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 про погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 та прийняти відповідне мотивоване рішення про їх задоволення .

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просять скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права.

У судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Виконавчого комітету Тетіївської міської ради - залишити без задоволення, а постанову Тетіївського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачам відмовлено в погодженні проектів землеустрою, посилаючись на те, що проекти землеустрою не узгоджуються з новим генеральним планом міста Тетієва, відповідно до якого через земельні ділянки позивачів запроектовано пішохідний прохід.

Разом з цим, із фотоматеріалів Генплану міста під час його громадських обговорень в грудні 2014 року, наданих позивачами вбачається, що проходу через садибу позивачів не запроектовано. При цьому суд встановив, що пішохідного проходу через садиби позивачів ніколи не було і облаштувати його там немає можливості.

Відтак суд дійшов висновку, що Тетіївська міська рада не вирішивши заяв позивачів у місячний строк та не прийнявши рішення про приватизацію чи відмову у приватизації із зазначенням причини відмови, допустила бездіяльність, яку слід усунути, шляхом прийняття відповідного мотивованого рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 травня 1993 року є власником житлового будинку по АДРЕСА_2 та користується земельною ділянкою розміром 0,134 га (а.с.-43).

ОСОБА_4 відповідно до договору дарування житлового будинку від 10 грудня 2004 року є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 та користується земельною ділянкою розміром 0,06 га (а.с.-11).

11 листопада 2013 року позивачі звернулися до сесії Тетіївської міської ради із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність площею 0,134 га по АДРЕСА_2 та площею 0,06 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства (а.с.-25, 57).

Рішенням Тетіївської міської ради 48 сесії 6 скликання № 680 від 21 листопада 2013 року «Про надання громадянам дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, які розташовані на території Тетіївської міської ради в межах населеного пункту м. Тетієва» позивачам надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність по АДРЕСА_2 орієнтовною площею 0,134 га та по АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства ( а.с.-27, 58).

04 грудня 2013 року позивачі звернулися до директора ПП «Земля» із заявами про розроблення проектів землеустрою та оплатили вартість замовлених робіт: ОСОБА_2 - 1600 гривень та ОСОБА_4 - 1300 грн. (а.с-.24, 44, 56, 75).

07 лютого 2014 року Відділ містобудування, архітектури та розвитку інфраструктури Тетіївської районної державної адміністрації, розглянувши розроблені ПП «Земля» проекти землеустрою щодо земельних ділянок, які надаються позивачам у власність надав позивачам висновки про погодження проектів землеустрою (а.с.-29, 30, 61, 62)

Рішеннями Тетіївської міської ради 52 сесії шостого скликання № 753 та № 742 від 13 лютого 2014 року спочатку було вирішено питання, яким надано дозвіл жителям АДРЕСА_1 на влаштування проходу з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 між садибами громадян ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2 за рахунок земель комунальної власності, потім визнано таким, що втратив чинність пункт 81 рішення 34 сесії 5 скликання Тетіївської міської ради від 28 серпня 2008 року № 509 «Про надання та вилучення земельних ділянок» у зв'язку з невідповідністю вимогам чинного законодавства (а.с.-81, 82).

Відповідно до постанови Тетіївського районного суду Київської області від 15 квітня 2014 року визнано неправомірними та скасовано рішення 52 сесії шостого скликання №742 та №753 від 13 лютого 2014 року в зв'язку з невідповідністю вимогам чинного законодавства. ( а.с.-83-85)

Із відповіді Тетіївської міської ради від 25 квітня 2014 року на заяви позивачів від 26 березня 2014 року вбачається, що до набрання вищевказаною постановою законної сили, влаштування проходу проводитися не буде (а.с.-86)

Із відповіді Тетіївської міської ради від 27 червня 2014 року на заяву позивачів від 16 червня 2014 року вбачається, що питання про затвердження проекту землеустрою щодо земельних ділянок буде вирішуватися після набрання вищевказаною постановою законної сили (а.с.-88, 90).

Відповідно до Ухвали Київської апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року постанову Тетіївського районного суду Київської області від 15.04.2014 року залишено без змін (а.с.-92-93).

Крім того, на заяви позивачів від 19 серпня 2014 року про погодження проектів землеустрою Тетіївська міська рада відмовила в їх задоволенні, посилаючись на те, що міська рада оскаржує ухвалу Київського адміністративного суду в касаційному порядку (а.с.-94, 95).

Із відповіді Тетіївської міської ради від 27 лютого 2015 року вбачається, що позивачам відмовлено в погодженні проектів землеустрою, посилаючись на те, що вказані проекти землеустрою не узгоджуються з новим генеральним планом міста Тетієва відповідно до якого через земельні ділянки позивачів запроектовано пішохідний прохід та рекомендовано звернутися до відділу містобудування, архітектури і розвитку інфраструктури Тетіївської РДА та Управління Держземагенства у Тетіївському районі Київської області для отримання нових висновків, що будуть відповідати новій містобудівній документації м. Тетієва (а.с.-97-98).

Крім того, з аналогічних підстав міська рада відмовила позивачам у задоволенні їх заяв 05 травня 2015 року (158-159).

Вважаючи такі дії протиправними, позивачі звернулися до адміністративного суду з цим позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Нормами ст.19 Конституції України визначено обов'язок органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. «а», «б» ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст.118 Земельного Кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.2 ст. 118 Земельного Кодексу України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідно до ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову в його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів, та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 118 Земельного Кодексу України підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Як убачається з матеріалів справи, позивачам було відмовлено в погодженні проектів землеустрою з підстав їх невідповідності Генеральному плану міста.

Поряд з цим, як уже встановлено вище, відповідачем було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому невідповідність його Генеральному плану міста на час надання такого дозволу відповідачем встановлено не було.

Водночас, як вірно зауважено судом першої інстанції, на даний час затверджений новий Генеральний план міста та втратив чинність попередній генплан 1993 року( а.с.-164-165). Зокрема, 05 грудня 2014 року міська рада опублікувала рішення 62 сесії шостого скликання від 27 листопада 2014 року №881 «Про затвердження Генерального плану міста Тетієва», в якому зазначено, що втратив чинність Генеральний план міста Тетієва від 1993 року.

Крім того, із фотоматеріалів Генплану міста під час його громадських обговорень в грудні 2014 року, наданих позивачами вбачається, що проходу через садибу позивачів не запроектовано ( а.с.-135).

Також колегія суддів апеляційної інстанції приймає до уваги встановлені судом першої інстанції в судовому засіданні фактичні обставини справи, зокрема те, що при розробці проектів землеустрою щодо відведення позивачам земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства, по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 та виготовленні технічної документації, ПП «Земля» були отримані висновки всіх компетентних органів, оплачено вартість робіт, а тому жодні перешкоди для погодження проекту землеустрою відсутні.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Виконавчого комітету Тетіївської міської ради - залишити без задоволення, а постанову Тетіївського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Тетіївської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Тетіївського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Пилипенко О.Є.

Суддя: Романчук О.М.

Шелест С.Б.

.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Романчук О.М

Шелест С.Б.