Справа № 804/7986/14
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2015 рокусправа № 804/7986/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Дадим Ю.М. Кругового О.О. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: - Штифурко Ю.І. (довіреність від 02 лютого 2015 року),

відповідача: - Дерець Т.В. (довіреність від 09 грудня 2014 року),

третьої особи: - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу приватного підприємства «ПЕТРОЕНЕРДЖІ 1»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2014 року

у справі № 804/7986/14

за позовом приватного підприємства «ПЕТРОЕНЕРДЖІ 1»

до Дніпропетровської митниці ДФС

третя особа Головне управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області

про скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року приватне підприємство «ПЕТРОЕНЕРДЖІ 1» звернулося у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про скасування рішень про коригування митної вартості товару від 26 травня 2014 року № 110080000/100082/1 та від 30 травня 2014 року №110080000/2014/100094/1, а також відповідних карток відмов в прийнятті митних декларацій, встановлення митної вартості товарів на рівні 525935,56 грн., як вказано у вантажній митній декларації від 13 травня 2014 року № 110080000/2014/110929 та 1066386,20 грн., як вказано у вантажній митній декларації від 30 травня 2014 року № 110080000/2014/112646, повернення зарезервованих, відповідно до пункту 7 статті 55 Митного кодексу України, сум на розрахунковий рахунок приватного підприємства «ПЕТРОЕНЕРДЖІ 1», а саме: 52207,36 грн. відповідно до вантажної митної декларації від 26 травня 2014 року № 110080000/2014/112110 та 104948,19 грн. відповідно до вантажної митної декларації від 02 червня 2014 року № 110080000/2014/112766.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, приватне підприємство «ПЕТРОЕНЕРДЖІ 1» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити.

На підставі клопотання про заміну сторони його правонаступником, в судовому засіданні допущено процесуальне правонаступництво Дніпропетровської митниці Міндоходів - Дніпропетровською митницею ДФС.

Представник приватного підприємства «ПЕТРОЕНЕРДЖІ 1» вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Представник Дніпропетровської митниці ДФС заперечує проти вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. При цьому, у письмових запереченнях просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між приватним підприємством «ПЕТРОЕНЕРДЖІ 1» та «Stell Commodity Trading AG» (Швейцарія) укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу від 01 жовтня 2012 року № 011012, за умовами якого позивачем придбано товар (концентрат алюмінію: боксит фракція 10-50 мм).

13 травня 2014 року та 30 травня 2014 року, для здійснення митного контролю та митного оформлення товару за зовнішньоекономічним контрактом купівлі-продажу від 01 жовтня 2012 року, приватним підприємством «ПЕТРОЕНЕРДЖІ 1» подані вантажні митні декларації № 110080000/2014/110929 та №110080000/2014/112646, відповідно. Митна вартість визначена позивачем за ціною договору. На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару позивачем подано картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами, залізничні накладні для внутрішнього сполучення, коносаменти, рахунок-фактуру, пакувальний лист, зовнішньоекономічний договір (контракт), доповнення до контракту, сертифікати про походження товару.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відповідно до статті 337 Митного кодексу України, перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Дніпропетровською митницею Міндоходів відповідно до пункту 4.1 статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, в результаті якого за митною декларацією від 26 травня 2014 року № 110080000/2014/110929 встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме: відповідно до контракту від 01 жовтня 2012 року № 011012 банківські реквізити підприємства «Stell Commodity Trading AG» - ABLV Bank, Riga, Latvia, при цьому інвойс від 15 квітня 2014 року № 14/8396 містить реквізити Bank Kredit Suisse AG, Zurich, Switzerland.

За митною декларацією від 30 травня 2014 року № 110080000/2014/112646 також містять розбіжності у наданих документах, а саме: пунктом 8.1 контракту від 01 жовтня 2012 року № 011012 передбачено: «Товар поставляється автомобільним транспортом якщо інше не передбачено в додатках до цього контракту», при цьому додаток №144 (специфікація №148) до контракту від 01 жовтня 2012 року не містить відомостей щодо виду транспорту, крім того пунктом 11 додатку встановлено: «Всі інші умови - у відповідності з вищезазначеним контрактом». Між тим, поданий до митного оформлення коносамент від 22 березня 2014 року №MSCUXJ266589 свідчить про поставку товару морським транспортом. Крім того, інвойс від 15 травня 2014 року № 14/8411 має посилання на контракт від 01 жовтня 2012 року № 011012, додаток №144 (специфікація №148) до якого встановлює вміст ТІ02 у концентраті алюмінію: бокситі не більше 3,5 відсотків, але згідно з наданим до митного оформлення сертифікатом якості від 20 березня 2014 року вміст ТЮ2 складає 3,78 відсотка.

Також, митним органом проведено співставлення заявленої митної вартості товару (0,8633 доларів США/кг та 0,8715 доларів США /кг, відповідно) та наявної у митному органі інформації щодо схожих товарів за митною декларацією від 23 квітня 2014 року № 700200000/2014/1867 (митна вартість - 1,3 доларів США /кг).

В рамках проведення консультації 13 травня 2014 року та 30 травня 2014 року позивачу направлено повідомлення про надання додаткових документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), виписку з бухгалтерської документації, ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, копію митної декларації країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Листами від 19 травня 2014 року № 19-05-14 та 30 травня 2014 року № 30-05-14 позивач зазначив, що на його думку, виявлені розбіжності не впливають на визначення митної вартості товару та повідомив митницю про надання додаткових документів: додаткової угоди № 4 від 05 лютого 2014 року до контракту № 011012; контракт від 06 листопада 2012 року № 94/12; додаткову угоду № 2 від 15 грудня 2014 року до контракту № 94/12; специфікацію № 9 від 18 лютого 2014 року до контракту № 94/12; інвойси № 519 від 14 квітня 2014 року та № 521 від 28 квітня 2014 року; комерційну пропозицію від 20 лютого 2014 року № 2023; лист від 16 травня 2014 року № 2080.

Відповідно до частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

26 травня 2014 року та 30 травня 2014 року Дніпропетровською митницею Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 110080000/2014/100082/1 та №110080000/2014/100094/1, відповідно, де зазначається про неподання позивачем до митного оформлення документів, які підтверджують складові митної вартості у відповідності до вимог частин 2-4 статті 53 Митного кодексу України. Вказується також, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не може бути прийнятий у зв'язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально (документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності).

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до пункту 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, невірно визначено митну вартість товарів у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В подальшому, за бажанням підприємства та у відповідності до пункту 7 статті 55 Митного кодексу України, товар випущено у вільний обіг за митними деклараціями від 26 травня 2014 року № 110080000/2014/112110 та від 02 червня 2014 року № 110080000/2014/112766 під фінансову гарантію декларанта зі сплатою податків і зборів до Держбюджету України.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що неможливість застосування першого методу обумовлена наявністю розбіжностей в наданих документах та ненаданням позивачем обґрунтувань таких розбіжностей, а саме: у контракті від 01 жовтня 2012 року № 011012 року та інвойсі від 15 квітня 2014 року № 14/8396 містяться різні банківські реквізити підприємства. Пунктом 8.1 контракту від 01 жовтня 2012 року № 011012 та додатком № 144 (специфікація №148) до контракту від 01 жовтня 2012 року передбачено, що поставка товару має бути проведена автомобільним транспортом, разом з тим з поданого до митного оформлення коносаменту від 22 березня 2014 року вбачається поставка товару морським транспортом.

Крім того, відповідно до контракту від 01 жовтня 2012 року № 011012 продавцем товару є Steel Commodity Trading (Switzerland, Cham), а покупцем - приватне підприємство «Петроенерджи 1», м. Київ. При цьому, товар надійшов від QUIGDAO HONEST REFRACTORIES CO.LTD (Китай) на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійний завод «Дніпросталь» (адреса за митною декларацією - вул. Столетова, 21, за екологічною декларацією та інвойсом №519, 521 -вул. Винокурова, 4). При затребуванні додаткових документів, зокрема договору із третьою особою, декларант надав договір між Steel Commodity Trading (Switzerland, Cham) та Intertrading Group (адреса за контрактом: Женева, Швейцарія Rue Saint Leger, 4, адреса у коносаменті: м. Дніпропетровськ вул. Дзержинського, 19/21, офіс,26). Між тим, жодного договору із QUIGDAO HONEST REFRACTORIES CO.LTD (Китай), який є виробником та відправником, до митниці не надано. Таким чином, неможливо достовірно обрахувати усі складові митної вартості товару.

Також встановлено, що у сертифікатах походження вказані інші номери та дати інвойсів. У пункті 7.5 контракту сертифікат походження визначений як один із документів, який Продавець обов'язково передає Покупцю у трьохденний строк. У поданих сертифікатах походження вказані інвойси від 11 березня 2014 року № Q1403111 та від 20 березня 2014 року № Т-В4Р012А, а до митного органу подані інвойси відповідно від 15 квітня 2014 року № 14/8396 та від 15 травня 2014 року №14/8411, у зв'язку з чим, неможливо ідентифікувати поданий до митного органу товар.

При цьому слід зазначити, що до прийняття оскаржуваного рішення позивач не надав митниці всі документи, що вимагались, а виявлені розбіжності не усунені, у зв'язку з чим Дніпропетровською митницею Міндоходів послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості, з урахуванням проведеної консультації.

Відповідно до статті 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.

У зв'язку з неможливістю застосування основного та другорядних методів визначення митної вартості товарів, при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості товару Дніпропетровською митницею Міндоходів застосований резервний метод визначення митної вартості, у відповідності до статті 64 Митного кодексу України.

За результатами контролю співставлення відповідно до статті 337 Митного кодексу України встановлено, що рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 0,8633 доларів США /кг та 0,8715 доларів США /кг, відповідно, а рівень митної вартості подібних товарів за вже оформленими митними деклараціями, що визнані митними органами та розраховані за ціною угоди становить 1,3 доларів США /кг.

Таким чином, Дніпропетровська митниця Міндоходів, правомірно прийняла рішення про коригування заявленої митної вартості товару від 26 травня 2014 року № 110080000/2014/100082/1 та від 30 травня 2014 року № 110080000/2014/100094/1, відповідно до яких митну вартість скориговано до 1,3 доларів США/кг.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення про визначення митної вартості товару, за митними деклараціями наданими до митного оформлення, митним органом відмовлено в митному оформленні товару та видані відповідні картки відмови.

Відповідно до статті 256 Митного кодексу України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Відповідно до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженим наказом Держмитслужби України від 20 липня 2007 року № 618, визначено процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264, частині четвертій статті 284 Митного кодексу України та в міжнародних договорах України.

Так, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

З матеріалів справи вбачається, що приватним підприємством «ПЕТРОЕНЕРДЖІ 1» з такою заявою до Дніпропетровської митниці Міндоходів не звертався, у зв'язку з чим вимоги про повернення зарезервованих коштів в розмірі 52207,36 грн. та 104948,19 грн. задоволенню не підлягають.

Крім того, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відноситься до виключної компетенції митних органів. Тому не можуть постановляти рішення щодо стягнення з державного бюджету на користь підприємства суми надмірно сплаченого податку на додану вартість, тобто фактично визначати митну вартість ввезеного ним товару за першим методом, чим підміняють митний орган.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог приватного підприємства «ПЕТРОЕНЕРДЖІ 1».

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «ПЕТРОЕНЕРДЖІ 1» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: О.О. Круговий