Справа № 522/18630/14-а
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 р.м. ОдесаСправа № 522/18630/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Суворова О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді - Косцової І.П.

суддів - Стас Л.В.

- Турецької І.О.

за участю: секретаря - Разінкіної Л.В.

представника апелянта - не з'явився

представника позивача - ОСОБА_2 (угода від 11.11.2013 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 4 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси прийняти рішення про поновлення пенсійних виплат, нараховувати та виплачувати пенсію згідно чинного законодавства, починаючи з 07.10.2009 року та стягнути з Управління моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має право на поновлення виплати пенсії за віком, для чого подав до Управління всі необхідні документи, проте відповідач протиправно відмовив йому у поновленні пенсії, чим також завдав моральної шкоди, яка, на його думку складає 10 000 грн.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 4 лютого 2015 року позов задоволено частково. Суд зобов'язав Управління поновити ОСОБА_3 виплату пенсії за віком, починаючи з 07.04.2014 року. В іншій частині суд відмовив у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, УПФУ в Приморському районі м. Одеси звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору в даній справі є протиправність відмови Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси прийняти рішення про поновлення пенсійних виплат позивачеві, які, за його твердженнями, були призначені у 1996 році.

Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив неправомірність дій Управління щодо розгляду питання про поновлення позивачу пенсії, безпідставність відмови в її поновленні.

Проте колегія суддів висновок суду першої інстанції вважає помилковим, таким, що не відповідає обставинам справи та зроблений з порушенням норм матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Право на отримання довічної пенсії та одноразової виплати за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування мають застраховані особи і члени їхніх сімей та/або спадкоємці на умовах та в порядку, визначених цим Законом.

Особи, які не підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, але добровільно сплачували страхові внески в порядку та розмірах, встановлених законом, до солідарної системи та/або накопичувальної системи пенсійного страхування, мають право на умовах, визначених цим Законом, на отримання пенсії і соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду та/або отримання довічної пенсії чи одноразової виплати за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку)/поновлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1.

За правилами п. 1 Порядку для поновлення пенсії відповідна особа має звернутись із заявою до Управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до п.п. 2.8 п. 2 цього Порядку поновлення виплати пенсії здійснюється за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

При поновленні виплати пенсії до наявних документів особа може додати:

1) документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, відділ персоніфікованого обліку подає довідку із бази даних реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 1 до Положення, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення;

2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу;

3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім'ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім'ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника інвалідом або учасником війни тощо).

Таким чином, реалізація гарантованого права громадянам щодо поновлення виплати пенсії відбувається за заявочним принципом.

Наявність права на поновлення пенсії встановлюється на підставі документів, що містяться в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, у 1998 році позивач виїхав до держави Ізраїль, де перебуває на постійному консульському обліку в посольстві України в державі Ізраїль, як громадянин України.

На підтвердження звернення до Управління про поновлення пенсії позивачем надано відповідну заяву, датовану 13.11.2013 року.

Однак, дослідивши зазначений доказ, колегія суддів звертає увагу на те, що в цій заяві відсутні відомості про її отримання Управлінням, отже твердження позивача про подання ним такої заяви у встановленому законом порядку є недоведеними.

Відсутність факту звернення до Управління із заявою про поновлення пенсійних виплат також підтверджується адвокатським запитом від 06.02.2014 року №А3-07/11а-13/14 та відповіддю Управління від 27.02.2014 року №2041/05, які носять суто інформаційно-роз'яснювальний характер щодо можливості поновлення/призначення пенсії позивачу та не можуть розцінюватися судом як заява пенсіонера про поновлення пенсійних виплат та рішення суб'єкта владних повноважень про відмову про поновлення цих виплат.

Водночас, колегією суддів встановлено, що відповідачем не приймалось жодних рішень щодо розгляду заяви ОСОБА_3. та відмови у її задоволенні.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів, зокрема, фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Захисту підлягають порушені цими органами права, свободи та інтереси відповідної особи.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б беззаперечно підтверджували факт звернення позивача із відповідною заявою до Управління про поновлення пенсії та прийняття Управлінням за результатом її розгляду будь-яких рішень, колегія суддів не вбачає порушеного права та інтересу позивача за цим позовом у розумінні положень КАС України, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову.

Разом з цим, з урахуванням вище встановлених обставин, колегія суддів вважає, що зобов'язавши Управління поновити ОСОБА_3 виплату пенсії за віком, суд першої інстанції фактично перейняв на себе повноваження Управління, оскільки, як вже зазначено судом апеляційної інстанції, питання щодо призначення/перерахунку/поновлення пенсії має вирішити відповідне Управління за заявою пенсіонера, а вже правова оцінка діям та рішенням Управління надається судом.

Водночас, як показує аналіз норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, поновлення виплати пенсії може мати місце в разі її фактичного призначення.

Відповідно до п. 4.8 Порядку (від 25.11.2005 року №22-1) заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів.

Документом, який підтверджує призначення особі пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом, що призначає пенсію, відповідно до Порядку обліку, зберігання, оформлення та видачі пенсійних посвідчень у Пенсійному фонді України та його органах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду від 25 березня 2004 року N 4-1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 06 квітня 2004 року за N 427/9026 (зі змінами) (п. 4.9 Порядку від 25.11.2005 року №22-1).

Проте, ні матеріалами справи, ні представником позивача не підтверджено належними доказами, що позивач взагалі звертався в Управління про призначення йому пенсії, таку пенсію було йому призначено, а згодою припинено її виплату, в матеріалах справи відсутнє пенсійне посвідчення або інший документ, за яким можливо було б встановити, що позивачу призначалась пенсія.

Крім того, під час апеляційного провадження, судом для з'ясування цих обставин направлено відповідні запити в органи призначення соціальних виплат, на що отримано відповіді про відсутність за архівними даними та даними програмного комплексу відомостей про наявність пенсійної справи ОСОБА_3 та призначення йому пенсії.

З урахуванням викладеного, враховуючи норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, оскільки позивач не звертався в Управління про призначення/поновлення йому пенсії, колегія суддів не вбачає неправомірність в діях Управління та підстав для задоволення позову.

З огляду на зазначене, оскільки судом не встановлена протиправність рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень або інше порушення прав, свобод та інтересів позивача, позовні вимоги про відшкодування шкоди також задоволенню не підлягають.

Оскільки під час розгляду даної справи судом першої інстанції наведені колегією суддів обставини не враховано, ухвалене у справі рішення є помилковим, у зв'язку із чим має бути скасовано із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що чинне законодавство, яке регулює спірні правовідносини, не позбавляє позивача права на звернення про призначення/поновлення пенсії із поданням до відповідного Управління всіх необхідних для її призначення/поновлення документів.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки зазначеним обставинам, отже ухвалене у справі рішення не може вважатися законним, та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 4 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - скасувати, ухвалити у справі нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: Л.В. Стас

І.О. Турецька