Справа № 705/1003/15-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року м. Київ К/800/17617/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Голяшкіна О.В.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Уманської міської ради Черкаської області, Виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області, ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, припинення права власності, зобов'язання відновити межові знаки,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Уманської міської ради Черкаської області, Виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області, ОСОБА_3, в якому просив:

- визнати дії виконавчого комітету Уманської міської ради протиправними, а рішення №91 від 25.02.2010 року в частині, що стосується ОСОБА_3 незаконним і скасувати;

- визнати дії Уманської міської ради протиправними, а рішення № 2.6-46/4 від 27.04.2004 року про встановлення цільового призначення земельної ділянки для ОСОБА_3 площею 150 м2 недійсним і скасувати;

- припинити право власності ОСОБА_3 на самочинне будівництво і перепланування (веранда, квартира і будинок), здійснене з використанням земель спільного користування, перебудувати, а землю привести у придатний для використання стан та повернути у спільну власність, як передбачено судом 2004 році і договором дарування від 1994 року;

- зобов'язати ОСОБА_3 відновити межові знаки спільної земельної ділянки відповідно до проекту землеустрою в установленому порядку;

- постановити окрему ухвалу про порушення земельного законодавства Уманською міською радою, виконавчим комітетом Уманської міської ради і ОСОБА_3 та направити відповідним органам для вжиття заходів і встановлення відповідальності;

- зобов'язати Уманську міську раду, виконавчий комітет Уманської міської ради і ОСОБА_3 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- зобов'язати Уманську міську раду, виконавчий комітет Уманської міської ради і ОСОБА_3 надати повний пакет документів по суті позову.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2015 року було відмовлено ОСОБА_2 у відкритті провадження.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2015 року - без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року та прийняти нове судове рішення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11.11.2014 року у справі за позовом першого заступника прокурора Вінницької області до Вінницької міської ради, треті особи - Відкрите акціонерне товариство «Концерн Галнафтогаз», суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_4, про скасування рішення.

Відповідно до статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій, є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, ухвалили рішення у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Уманської міської ради Черкаської області, Виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області, ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, припинення права власності, зобов'язання відновити межові знаки - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 235-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

О.В. Голяшкін

В.Ф. Мороз