Справа № П/811/2893/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2015 рокусправа № П/811/2893/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року у справі №811/2893/14 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області та скасування податкового повідомлення - рішення, -

в с т а н о в и в :

20 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 29.07.2014 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позиція відповідача, щодо наявності порушення підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України внаслідок не оподаткування отриманого доходу у вигляді додаткового блага є безпідставною, оскільки кредитор не повідомив його про анулювання боргу, а тому підстав для відображення такої суми в податковій декларації та сплати податку не було.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 жовтня вересня 2014 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.

Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом з метою повного та всебічного з'ясування обставин справи було прийнято ухвалу від 26.03.2015 року про витребування з Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів в Кіровоградській області додаткових доказів, факт отримання відповідачем вказаної ухвали 09.04.2015 року, (за два місяця до проведення судового засідання) підтверджується повідомленням про отримання поштового відправлення. (а.с. 76)

Однак, станом на 18 червня 2015 року Кіровоградською ОДПІ не надано до суду запитуваних документів та письмових пояснень, в судове засідання повноважний представник відповідача жодного разу не прибув, у зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає, що податковий орган не виконав ані обов'язкової для виконання ухвали суду від 26.03.2015 року, ані покладеного на нього ст.. 72 КАС України обов'язку доведення правомірності прийнятого ним рішення.

В свою чергу, позивач до судового засідання також не прибув, надав до суду заяву про неможливість прибуття в судове засідання через скрутне матеріальне становище, в якій також просить суд розглянути справу за його відсутністю.

У відповідності до ст.. 41 КАС України, у зв'язку з неявкою до суду належним чином повідомлених про час та дату слухання справи сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15 липня 2014 року посадовими особами Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт №93/1740/9 від 15.07.2014 року.

Перевіркою встановлено порушення пп.49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано грошове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб за період, що перевірявся, на загальну суму 76196.94 грн..

На підставі висновків акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення №4 від 29.07.2014 року, яким позивачу встановлено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем на суму 76196.94 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 19049.24 грн..

Правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення - рішення №4 від 29.07.2014 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що під час підписання додаткового договору №1 до кредитного договору №ML-K00/032/2008 між ОСОБА_1 та ТОВ «ОТП Факторинг» 01 жовтня 2013 року, позивача було повідомлено про необхідність відображення суми прощеного боргу в податковій декларацій, оскільки позивачем такого відображення здійснено не було, то податковим органом було правомірно встановлено позивачу грошове зобов'язання та нараховано штрафні (фінансові) санкції.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до п. 162.1 статті 162 Податкового кодексу України до платників податку з доходів фізичних осіб віднесено: фізичних осіб - резидентів, яка отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізичних осіб - нерезидентів, які отримують доходів з джерела їх походження в Україні; податкових агентів.

За змістом пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування вказаним податком є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У свою чергу, згідно з підпунктом „д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З урахуванням викладеного, обов'язок щодо самостійної сплати податку на доходи фізичних осіб внаслідок анулювання кредитором суми боргу виникає у платника податку за наявності таких умов:

- анулювання боргу такого платника податку кредитором за його самостійним рішенням;

- надіслання (вручення) платнику податку кредитором повідомлення про анулювання боргу або укладення з платником відповідного договору;

- включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ТОВ «ОТП Факторинг» включено суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, як додаткове благо.

В свою чергу, факт повідомлення кредитором боржника про необхідність включення суми спрощеного боргу до декларації положення п. 3.4 додаткового договору, підписанням якого позивач підтверджує, що Кредитор повідомив його про необхідність відображення суми прощеного боргу у річній декларації(а.с.29, 30).

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 з отриманого додаткового блага самостійно податок не сплатив та у річній податковій декларації такі доходи не відобразив, чим порушив підпункт „д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

В свою чергу, згідно п.167.1. ст.167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Платники податку, які подають податкові декларації за податковий (звітний) рік згідно з статтями 177 і 178 цього розділу, застосовують ставку податку 17 відсотків до частини середньомісячного річного оподатковуваного доходу, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу розраховується як сума загальних місячних оподатковуваних доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, поділена на кількість календарних місяців, протягом яких платником податку було одержано такі доходи у податковому (звітному) році, за який здійснюється декларування.

Отже, розмір податку з суми 449 566,68 грн. становить (11 470,00 грн. х 15 % = 1 720,50 грн.) + (438 096,68 грн. х 17 %) = 76 196,94 грн., тож відповідачем правомірно винесене податкове повідомлення-рішення № від 29.07.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, за основним платежем у розмірі 76 196,94 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 19 049,24 грн. (76 196,94 грн. х 25 %).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстави для її зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від від 20 жовтня 2014 року у справі №811/2893/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко