Справа № 816/2033/15
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2015 рокум. ПолтаваСправа №816/2033/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

представників позивача - Осадчого А.В., Васюти А.І.,

представників відповідача - Кушової І.Б., Коноза В.М.,

представника третьої особи - Ісаєва С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" про визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (надалі - КП "Полтававодоканал", позивач) звернулось до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області (надалі - ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 27.05.2015 ВП №16445104, зобов'язання зняти арешт з коштів, що містяться на розрахункових рахунках №№0321, 2450, відкритих у ПАТ "Креді Агріколь Банк".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на наявність підстав для зняття арешту з розрахункових рахунків КП "Полтававодоканал", оскільки розрахунковий рахунок №0321 призначено для зарахування страхових коштів Фонду соціального страхування України, а з розрахункового рахунку №2450 підприємство проводить виплату заробітної плати, податків та обов'язкових платежів.

Відповідач позов не визнав. У письмових запереченнях посилався на правомірність та обґрунтованість спірної постанови.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги визнали та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представники відповідача проти позову заперечували з мотивів, викладених у письмових запереченнях ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області.

Представник третьої особи - Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" проти позову заперечував з підстав його необґрунтованості.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

На виконанні у ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження №20233237 про стягнення з КП "Полтававодоканал" коштів загалом в розмірі 33 069 174 грн 26 коп., до складу якого входять виконавчі провадження щодо примусового виконання 11 наказів господарського суду Полтавської області та 2 виконавчих листів, виданих Октябрським районним судом м. Полтави /а.с. 53-55/.

Постановою державного виконавця від 27.05.2015 №16445104, прийнятою в межах зведеного виконавчого провадження №20233237, накладено арешт на кошти, розміщені на всіх рахунках, що відкриті або будуть відкриті боржником у банківських установах, у тому числі, але не зокрема, на наступних рахунках: №№0321, 2450, відкритих у ПАТ "Креді Агріколь Банк" /а.с. 83-84/.

Не погодившись із зазначеною постановою державного виконавця, позивач оскаржив її до суду.

Згідно з частиною першою статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Суд враховує, що всі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) з метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів, навіть у разі, коли у зведеному виконавчому провадженні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення адміністративного суду.

Аналогічну правову позицію наведено у пункті 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 №3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби".

Оскільки до складу зведеного виконавчого провадження №20233237 входять виконавчі документи, видані господарським судом Полтавської області та Октябрським районним судом м. Полтави, даний спір належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірній постанові та перевіряючи її на відповідність вищевказаним критеріям, суд виходить з наступного.

У відповідності до пункту 6 частини третьої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначено статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження".

За приписами даної статті стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Таким чином, накладення арешту на кошти боржника є першочерговим заходом примусового виконання судового рішення, в разі невиконання такого рішення в добровільному порядку.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що чинним законодавством регламентовано окремий правовий режим використання бюджетних коштів, призначених для страхових соціальних виплат.

Так, відповідно до частини першої статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" від 28.12.2014 №77-VIII фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

При цьому в силу частини другої вказаної статті страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 7 Бюджетного кодексу України бюджетна система України ґрунтується на принципах цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Отже, чинним законодавством визначено цільове використання страхових коштів, що виключає можливість стягнення таких коштів з метою примусового виконання судових рішень.

Наведене є підставою для висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на спеціальні рахунки божника, призначені для здійснення соціальних страхових виплат, що формуються за рахунок бюджетних асигнувань.

Залученою до матеріалів справи копією довідки ПАТ "Креді Агріколь Банк" від 02.06.2015 вих. №99701/01-49 підтверджено, що КП "Полтававодоканал" відкрито поточний рахунок у національній валюті із спеціальним режимом використання для зарахування страхових коштів №0321 /а.с. 13/.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що державним виконавцем безпідставно накладено арешт на розрахунковий рахунок №0321 у ПАТ "Креді Агріколь Банк".

Стосовно розрахункового рахунка №2450, судом встановлено наступне.

Як підтверджено залученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень від 18.05.2015 №№514, 527, 528, 534 /а.с. 14-17/, з розрахункового рахунка №2450 КП "Полтававодоканал" проводить виплату заробітної плати, сплату податків та обов'язкових платежів.

У зв'язку з наведених, суд зазначає, що арешт розрахункового рахунка позивача, на який спрямовуються кошти для виплати заробітної плати, суперечить вимогам частини третьої статті 15 Закону України "Про оплату праці", відповідно до якої Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Крім того, в силу положень статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

До того ж, відповідно до частини другої статті 10 Конвенції №95 "Про захист заробітної плати", ратифікованої Україною 04.08.1961, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в тій мірі, в якій це вважається необхідним для утримання працюючого і його сім'ї.

Враховуючи наведені вище норми законодавства та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що накладення арешту на всі кошти, які містяться на розрахунковому рахунку позивача №2450, призначеному для виплати заробітної плати, є порушенням гарантованих Конституцією та законами України прав працівників КП "Полтававодоканал" на своєчасне отримання заробітку та не може бути визнано співрозмірним і справедливим у спірних відносинах.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність постанови державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області про арешт коштів боржника від 27.05.2015 ВП №16445104 в частині накладення арешту на кошти, що містяться на розрахункових рахунках КП "Полтававодоканал" №№0321, 2450, відкритих у ПАТ "Креді Агріколь Банк".

Враховуючи положення частини четвертої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту, суд не знаходить підстав для скасування спірної постанови державного виконавця в іншій частині.

Щодо позовних вимог КП "Полтававодоканал" в частині зобов'язання зняти арешт з коштів, що містяться на розрахункових рахунках №№0321, 2450, відкритих у ПАТ "Креді Агріколь Банк", суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною другою статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Отже, арешт з розрахункових рахунків боржника знімається постановою державного виконавця на підставі відповідного судового рішення.

Наведене є підставою для висновку про те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права.

Однак, оскільки судовим розглядом підтверджено безпідставність накладення арешту на розрахункові рахунки КП "Полтававодоканал" №№0321, 2450, відкриті у ПАТ "Креді Агріколь Банк", суд, керуючись приписами частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зняти арешт з розрахункових рахунків КП "Полтававодоканал" №№0321, 2450, відкритих у ПАТ "Креді Агріколь Банк".

Так, зважаючи на те, що підставою для зняття арешту з розрахункового рахунка є постанова державного виконавця, прийнята з огляду на відповідне рішення суду, суд вважає за необхідне вказати у резолютивній частині постанови про зняття арешту з коштів, що містяться на розрахункових рахунках №0321 та №2450 в Публічному акціонерному товаристві "Креді Агріколь Банк", МФО 300614.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 94, 158-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" про визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 27 травня 2015 року ВП №16445104 в частині накладення арешту на кошти, що містяться на розрахункових рахунках №0321 та №2450 в Публічному акціонерному товаристві "Креді Агріколь Банк", МФО 300614.

Зняти арешт з коштів, що містяться на розрахункових рахунках №0321 та №2450 в Публічному акціонерному товаристві "Креді Агріколь Банк", МФО 300614.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" () витрати зі сплати судового збору в розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 (вісім) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 23 червня 2015 року.

Суддя О.О. Кукоба