Справа № 826/16920/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві від 27.08.2014 ВП №41696766 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог даного позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04.05.2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 (Позичальник) було укладено кредитний договір №ML-007/070/2007, поручителями за яким виступили ОСОБА_2 та ОСОБА_4, згідно договорів поруки від 30.12.2009 №SR-007/070/2007/1 та від 04.05.2007 №SR-007/070/2007.

До кредитного договору №ML-007/070/2007 від 04.05.2007 укладено додатковий договір №4 від 18.06.2014, зі змісту якого вбачається, що новим кредитором за даним кредитним договором стало ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.03.2011.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 31.01.2013 №2603/6031/12 позовну заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. Вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором кредиту в розмірі 2 258 759 грн. 91 коп., відсотки за користування кредитом у розмірі 531 315 грн. 57 коп., пеню за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 657 512 грн. 60 коп., а всього 3 447 588 грн. 08 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3219 грн. 00 коп. (ЄДРСР 28986131).

На підставі зазначеного судового рішення, Деснянський районним судом міста Києва 02.04.2013 видано виконавчий лист №2-152/2013.

28.01.2014 відповідач прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №41696766 з примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду міста Києва від 02.04.2013 №2-152/2013. Боржником у даному виконавчому провадженні є ОСОБА_2

Постановою відповідача від 05.08.2014 №41696766 накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. 11.08.2014 відповідач прийняв постанову про арешт коштів боржника.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до відповідача із заявою про повернення виконавчого листа Деснянського районного суду міста Києва від 02.04.2013 №2-152/2013 без виконання, яка була отримана відповідачем 22.08.2014.

27.08.2014 відповідач прийняв постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 345 080,70 грн.

Вважаючи протиправною постанову відповідача від 27.08.2014 ВП №41696766 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 345 080,70 грн., позивач оскаржила її до суду.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Згідно вимог ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 24.01.1999 року №606-ХІV (далі - Закон №606), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до частин 2, 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 вказаного Закону, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як було зазначено вище, 28.01.2014 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №41696766 з примусового виконання виконавчого листа №2-152/2013, виданого Деснянським районним судом міста Києва 02.04.2013. Позивачу (Боржнику) було надано семиденний строк з дня винесення постанови для добровільного виконання виконавчого документа.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Зі змісту наведених вище норм убачається, що обов'язковою передумовою для початку примусового виконання рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, є направлення на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження.

Так в матеріалах справи міститься копія супровідного листа за підписом заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_5 про направлення на адресу ОСОБА_2 постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 28 січня 2014 року з виконання виконавчого листа № 2-152/2013, виданого Деснянським районним судом міста Києва 02.04.2013.

Проте матеріали справи не містять доказів безпосереднього отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження, на підтвердження чого має слугувати рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Зважаючи на те, що боржник не мав змоги самостійно виконати вимоги державного виконавця у встановлений законом строк внаслідок не отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження від 28 січня 2014 року, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві від 27.08.2014 ВП №41696766.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.