Справа № 826/18508/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/800/23097/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «Фоззі-Фуд» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 року, у позові відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції у справі, ТОВ "Фоззі-Фуд" подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 12.02.2013 № 481, укладеного між компанією "International Sеafoods of Alaska, Inc." (США) та ТОВ "Фоззі-Фуд", до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів декларантом позивача подано митні декларації від 22.05.2013 № 100270000/2013/262876, від 04.06.2013 № 100270000/2013/263044, від 04.06.2013 № 100270000/2013/263045, від 04.06.2013 № 100270000/2013/263046, від 18.06.2013 № 100270000/2013/263220, від 18.06.2013 № 100270000/2013/263221, від 27.06.2013 № 100270000/2013/263320, від 27.06.2013 № 100270000/2013/263321, від 02.07.2013 № 100270000/2013/263341, від 04.07.2013 № 100270000/2013/263374, від 07.08.2013 № 100270000/2013/264366 та документи з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару "риба свіжоморожена морська - мінтай, без голови; патрана, не піддана тепловій та кулінарній обробці, без додання харчових добавок та приправ, не консервована" та товару "риба свіжоморожена морська - стрілозуба камбала, без голови, без хвоста, патрана, не піддана тепловій та кулінарній обробці, без додання харчових добавок та приправ, не консервована".

Митна вартість товару була визначена позивачем за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

На підтвердження заявлених відомостей позивачем було подано наступні документи: міжнародну автомобільну накладну (CMR); коносамент; рахунок-фактуру (інвойс); пакувальний лист; зовнішньоекономічний контракт від 12.02.2013 № 481; прайс-лист; комерційну пропозицію; платіжне доручення № 051 від 11.04.2013; виписку з бухгалтерської документації від 11.04.2013; підтвердження законності вилучення водних біоресурсів із середовища їх існування; ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2; довідку про проведення декларування валютних цінностей; сертифікат відповідності; сертифікат про походження товару загальної форми; сертифікат якості.

За результатами здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів відповідач направив декларанту позивача електронні повідомлення про необхідність надати додаткові документи, зокрема: виписку з бухгалтерської документації та інші (за наявності) платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи для підтвердження митної вартості товарів (за бажанням декларанта); страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Листами № 361 від 22.05.2013, № 470 від 05.06.2013, № 469 від 05.06.2013, № 360 від 22.05.2013, № 471 від 05.06.2013 декларанти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 додатково надали митному органу наступні документи: виписку з бухгалтерської документації від 11.04.2013; платіжне доручення № 051 від 11.04.2013; зовнішньоекономічний договір № 481 від 12.02.2013; експортну декларацію № 911456498 від 28.03.2013, зазначивши, що надати інші додаткові документи; каталоги; специфікації виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями на момент надіслання вищевказаних листів, немає можливості.

При цьому, листами № 619 від 04.07.2013, № 537 від 18.06.2013, № 536 від 18.06.2013, № 582 від 27.06.2013, № 583 від 27.06.2013, № 592 від 02.07.2013, № 637 від 07.08.2013 декларант ОСОБА_3 повідомив митний орган про те, що надати каталоги; специфікації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування на момент надіслання вищевказаних листів, немає можливості.

У зв'язку з ненаданням позивачем додатково витребуваних документів та наявністю розбіжностей у первісно поданих документах, відповідач прийняв наступні рішення про коригування митної вартості товарів за шостим (резервним) методом, а саме:

- рішення від 22.05.2013 № 100270000/2013/310088/1, № 100270000/2013/310089/2, рішення від 05.06.2013 № 100270000/2013/310104/2, № 100270000/2013/310105/2, № 100270000/2013/310106/2, рішення від 19.06.2013 № 100270000/2013/310124/2, № 100270000/2013/310125/2, за якими скориговано митну вартість товару № 1 "риба свіжоморожена морська - мінтай, без голови, патрана, не піддана тепловій та кулінарній обробці, без додання харчових добавок та приправ, не консервована" - з 1,90 до 2,31 доларів США за кг;

- рішення від 27.06.2013 № 100270000/2013/310133/2, № 100270000/2013/310134/2, за якими скориговано митну вартість товару № 1 "риба свіжоморожена морська - мінтай, без голови; патрана, не піддана тепловій та кулінарній обробці, без додання харчових добавок та приправ, не консервована" - з 1,95 до 2,32 доларів США за кг;

- рішення від 02.07.2013 № 100270000/2013/310136/2, за яким скориговано митну вартість товару № 1 "риба свіжоморожена морська - стрілозуба камбала, без голови, без хвоста, патрана, не піддана тепловій та кулінарній обробці, без додання харчових добавок та приправ, не консервована" - з 1,50 до 2,60 доларів США за кг;

- рішення від 04.07.2013 № 100270000/2013/310138/2, рішення від 07.08.2013 № 100270000/2013/310176/2, за якими скориговано митну вартість товару № 1 "риба свіжоморожена морська - стрілозуба камбала, без голови, без хвоста, патрана, не піддана тепловій та кулінарній обробці, без додання харчових добавок та приправ, не консервована" - з 1,40 до 2,60 доларів США за кг.

Коригування митної вартості товарів обумовило відмову у митному оформленні митних декларацій. У зв'язку з чим відповідач прийняв картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Товари випущено у вільний обіг за електронними митними деклараціями від 22.05.2013 № 100270000/2013/262892, № 100270000/2013/262891, від 05.06.2013 № 100270000/2013/263060, № 100270000/2013/263057, № 100270000/2013/263058, від 19.06.2013 № 100270000/2013/263243, № 100270000/2013/263244, від 27.06.2013 № 100270000/2013/263328, № 100270000/2013/263329, від 02.07.2013 № 100270000/2013/263349, від 04.07.2013 № 100270000/2013/263374, від 07.08.2013 № 100270000/2013/264370 із забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій.

Здійснюючи контроль за правильністю визначення декларантом митної вартості товарів за митними деклараціями, Київською міжрегіональною митницею Міндоходів було встановлено, що надані до митного оформлення документи містили наступні розбіжності:

- в якості підтвердження заявленої митної вартості декларантом надано прайс-лист продавця від 27.05.2013 б/н, який адресовано ТОВ «Фоззі-Фуд» на умовах поставки CIF Одеса. Даний документ носить адресний характер, тобто має суб'єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції продавця необмеженій кількості можливих потенційних покупців. Тому даний прайс-лист не може розглядатись у якості підтвердження заявленої митної вартості;

- відповідно до пункту 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 12.02.2013 № 481 умовами поставки зазначено CIF Одеса. Разом з тим, декларантом не надано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Так, було встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

Згідно з наданими позивачем експертними висновками від 12.09.2013 № 12092 та від 16.09.2013 № 12093 в процесі аналізу експертом розглядалися документи, що надавались до митного оформлення, що не дає об'єктивної інформації щодо ринкової вартості товару. Також експертом не враховувались умови поставки товару при проведенні маркетингового дослідження ринку.

У наданій позивачем копії виписки з бухгалтерської документації від 11.04.2013 (оборотно-сальдова відомість по кредитору «Іnternational Seafoods of Alaska, Inc.») за інвойсами з 01.01.2013 по 22.05.2013 вказана цифра 31050, за інвойсами з 01.01.2013 по 13.08.2013 вказана цифра 472224,82 USD. Зазначені цифри не можуть слугувати підставою для перевірки врахування декларантом всіх складових ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, та ідентифікації оплати з вартістю оцінюваних товарів.

Наданий позивачем знеособлений прайс-лист визначає вартість товару 1,5 USD за кілограм на умовах CIF Клайпеда, а в заявлених митних деклараціях фактурна вартість товару складає 1,5 USD за кілограм на умовах CIF Одеса. Зазначений факт не дає можливості використати наданий прайс-лист для підтвердження вартості товару.

Надана позивачем копія митної декларації типу «EU US» (країна відправлення - США, країна призначення - Литва) не є копією митної декларації країни відправлення відповідно до вимог частини 3 статті 53 МК України. Вказані у ній дані неможливо ідентифікувати ні з вагою товару, ні з митною вартістю, ні з зазначеними документами.

Відповідно до пункту 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 12.02.2013 № 481 товар надійшов на умовах поставки CIF Одеса.

Згідно з офіційними правилами тлумачення торгівельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах CIF ("вартість, страхування, фрахт") покладає на продавця обов'язок оплатити фрахт, необхідний для доставки товару до названого порту призначення, витрат за страхування та забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.

Позивачем не було надано жодного страхового документа або документів, які б містили відомості про вартість страхування.

Крім цього, позивачем були надані не в повному обсязі додаткові документи, які вимагались митницею для підтвердження заявленої митної вартості, підтвердженням чого є листи № 619 від 04.07.2013, № 537 від 18.06.2013, № 536 від 18.06.2013, № 582 від 27.06.2013, № 583 від 27.06.2013, № 592 від 02.07.2013, № 637 від 07.08.2013, якими декларант позивача повідомив митний орган про те, що немає можливості надати каталоги; специфікації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Оскільки надані документи містили неповні відомості, зважаючи на непідтверджені документально дані, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано прийшли до висновку про доцільність уточнення заявленої митної вартості товару. Відтак, пропозиція відповідача надати додаткові документи, конкретний перелік яких було зазначено у електронних повідомленнях та листах від 30.08.2013 № 14.1/4-26/4013, від 13.09.2013 № 14.1/2-26/4723 dsl 19/09/2013 № 14.1/2-26/4977, від 26.09.2013 № 14.1/2-26/5298, є обґрунтованою та такою, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

З декларантом було проведено процедуру консультації з приводу неможливості визнання заявленої митної вартості товарів за першим методом шляхом надіслання електронних повідомлень.

Вказавши на неможливість надання додатково запитуваних митницею документів, позивач скористався правом на випуск товарів у вільний обіг за митними деклараціями від 22.05.2013 № 100270000/2013/262892, № 100270000/2013/262891, від 05.06.2013 № 100270000/2013/263060, № 100270000/2013/263057, № 100270000/2013/263058, від 19.06.2013 № 100270000/2013/263243, № 100270000/2013/263244, від 27.06.2013 № 100270000/2013/263328, № 100270000/2013/263329, від 02.07.2013 № 100270000/2013/263349, від 04.07.2013 № 100270000/2013/263374, від 07.08.2013 № 100270000/2013/264370 під гарантію зі сплатою різниці між сумою митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.

Відповідно до частин 2, 3 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Пунктом 8 статті 55 МК України передбачено, що протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

При цьому, матеріали справи не містять доказів надання додатково витребуваних митним органом документів чи повідомлення додаткової інформації. Такі документи та інформація не надавались і під час судового розгляду справи.

Відповідачем було надано позивачу можливість як під час митного оформлення, так і протягом строку дії гарантійних зобов'язань, підтвердити та узгодити заявлену митну вартість товару, якою позивач не скористався.

Також матеріали справи не містять даних щодо вжиття позивачем заходів щодо отримання від спеціалізованих організацій, продавця та/або виробника товарів документів, необхідних для підтвердження заявленої ціни.

Жодних мотивів та причин про неможливість надання додаткових документів позивач не навів.

Враховуючи надане законодавством право на доведення заявленої митної вартості товарів після їх випуску у вільний обіг, беручи до уваги встановлений пунктом 8 статті 55 МК України для цього строк, позивач не був позбавлений можливості отримати витребувані митним органом додаткові документи для підтвердження митної вартості товару (попередньо отримавши відповідні роз'яснення щодо виду та обсягу такої інформації під час проведення процедури консультації), вже після випуску товарів у вільний обіг.

Таким чином, посилання відповідача на неможливість застосування методу визначення митної вартості товару за першим методом за результатами судового розгляду, залишаються не спростованими.

Статтею 57 МК України передбачені такі методи визначення митної вартості товарів: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Як вбачається з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та пояснень, визначаючи митну вартість товарів за шостим методом, відповідач обґрунтував неможливість застосування кожного з попередніх методів (від першого до п'ятого).

Зокрема, у застосуванні методу визначення митної вартості товарів за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів було відмовлено у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні товари.

Методи визначення митної вартості на основі віднімання вартості та на основі додавання вартості не були використані через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості.

Відповідно до статті 64 МК України у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій, дійшли правильного висновку про правомірність дій відповідача щодо визначення митної вартості імпортованих позивачем товарів за резервним методом визначення митної вартості та про відмову у задоволенні позову.

Касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів попередніх інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" відхилити, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: