Справа № 806/1883/15
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Житомир справа № 806/1883/15

категорія 10.4.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Токаревої М.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Андрушівського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення 1823,07 грн.,-

встановив:

Андрушівський районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 1823,07 грн. виплаченої їй допомоги по безробіттю за період з 13.10.2014 року по 08.12.2014 року. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачем було повідомлено недостовірну інформацію у зв'язку з чим, безпідставно отримано допомогу по безробіттю у більшому розмірі, то позивач просить стягнути з відповідача неправомірно отримані кошти у сумі 1823,07 грн.

Позивач направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч.6 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, встановив, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Андрушівському районному центрі зайнятості Житомирської області як безробітна та за період з 13.10.2014 року по 08.12.2014 року отримала за цей період 1823,07 грн. допомоги по безробіттю.

Актом №16 від 03.02.2015 року встановлено, що при поновленні виплат допомоги по безробіттю ОСОБА_1 не було повідомлено центр зайнятості про факт її трудових відносин з ТОВ "ЕКО" у період з 07.04.2014 року по 26.05.2014 року та звільнення її за власним бажанням із зазначеного товариства, що свідчить про подання неправдивих відомостей на підставі яких відповідачу поновлено статус безробітного та виплату допомоги по безробіттю. Наведені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями наказів про прийняття та звільнення.

За період з 13.10.2014 року по 08.12.2014 року відповідачем отримано допомогу по безробіттю у розмірі 1823,07 грн.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, судом враховується, що Законом України "Про зайнятість населення" передбачено, що в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах працюючі по найму на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності, у міжнародних та іноземних організаціях в Україні і за кордоном у фізичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі Закон №1533-ІІІ) застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

За правилами абзацу 1 частини 3 цієї статті сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума вартості матеріального забезпечення та соціальних послуг, наданих застрахованій особі внаслідок зловживання або невиконання нею своїх обов'язків, стягується з цієї особи в судовому порядку.

Аналіз вищезазначених правових норм законодавства дає підстави для висновку про те, що умовою для стягнення із застрахованої особи виплаченої допомоги, матеріального забезпечення та соціальних послуг є невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними, зокрема неповідомлення відомостей про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

На думку суду, неповідомлення відповідачем центру зайнятості про факт її працевлаштування та звільнення за власним бажанням і є саме неповідомленням відомостей про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно ч. 3 ст. 36 Закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Крім того, відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2006 року №357, у разі встановлення центрами зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг (пункт шостий Постанови).

Пунктом 7 цього ж Порядку визначено, що протягом двох робочих днів після прийняття рішення про відшкодування коштів роботодавцем центр зайнятості надсилає роботодавцю повідомлення про необхідність відшкодування незаконно виплачених особі коштів протягом 10 календарних днів після отримання повідомлення.

У разі відмови особи повернути кошти або відмови роботодавця відшкодувати кошти, а також у разі неповернення (невідшкодування) їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства.

Під час перебування на обліку в центрі зайнятості відповідач як безробітна отримала допомогу по безробіттю у сумі 1823,07 грн. Зазначені кошти відповідачем у добровільному порядку повернуті не були.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене правове регулювання спірних правовідносин, встановлені у справі обставини щодо неповідомлення відомостей про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, що призвело до порушення вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позовні вимоги Андрушівського районного центру зайнятості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Андрушівського районного центру зайнятості 1823,07 рн.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева