Справа № 357/3306/15-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/3306/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Кошель Л.М. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.,

Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов'язання провести перерахунок та здійснити доплату до пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення йому нарахування та виплати доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст. 39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та надбавки до пенсії згідно ст.ст. 5,6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплату вказаних надбавок з 01.01.2014 року. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2015 року позовну заяву в частині позовних вимог за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду. Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення обставин справи, просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт наголошує, на тому, що про порушення своїх прав дізнатись раніше не міг через важкий стан здоров'я, крім того, наголошує, що, відповідно до з ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу за їх відсутності в порядку письмового провадження. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач звернувся до суду 31.12.2014 року, про що свідчить штамп на поштовому конверті (а.с. 22) Залишаючи позов за період з 01.01.2014 по 30.06.2014 без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем пропущено передбачений законом шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, установлений статтею 99 КАС України. Колегія суддів погоджує такий висновок суду першої інстанції з огляду на наступне. Так, згідно зі ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Посилання апелянта на те, що про порушення своїх прав він дізнався з ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2014 року, не приймаються судом до уваги, з огляду на те, що позовні вимоги стосуються щомісячних виплат, а тому строк, коли особа мала дізнатись про порушення своїх прав (якщо вона вважає їх порушеними) наставав по закінченню кожного календарного місяця після їх отримання. Крім того, слід зазначити, що до спірних правовідносин не повинні застосовуватись також положення статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки з 01.01.2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до п.16 розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком лише нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що її призначає і виплачує. Оскільки у правовідносинах, що є предметом розгляду у цій справі, нарахування спірних сум відповідачем не здійснювались, підстави для застосування статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відсутні. Також, пенсійні виплати не відносяться до боргів по відшкодуванню ядерної шкоди, на чому наголошує апелянт. Щодо посилань апелянта на свій важкий стан здоров»я, що, ніби-то, перешкодило йому своєчасно звернутись до суду, колегія суддів виходить з того, що суду першої інстанції позивач про це не повідомляв і будь-яких документів з цього приводу до свого позову не прикладав, таким чином, суд першої інстанції був позбавлений можливості дати оцінку наведеним обставинам, тому підстав для висновку про порушення ним норм процесуального права в цій частині немає. Тим більш, відповідно до ч.3 ст.155 КАС України, особа, позов якої залишено без розгляду, не позбавлена права повторно подати цей позов з наведенням відповідних обставин для поновлення строку звернення. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процессу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Згідно із статтею 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено у відповідності до норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування ухвали не вбачається. Керуючись ст.ст. 99,100,160, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2015 року в адміністративній справі №357/3306/15-а - залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2015 року - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: Л.В.Губська

Судді: Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

.

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.