Справа № 1304/4356/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Київ К/800/39345/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Львівської міської ради на постанову Галицького районного суду м. Львова від 03 березня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року у справі № 1304/4356/12 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Шольц-Транс" до Львівської міської ради, третя особа: Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго", про зобов'язання вчинити дії та скасування ухвали, -

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шольц-Транс" звернулося в суд з позовом до Львівської міської ради, в якому просило: зобов'язати Львівську міську раду розглянути на черговій сесії Львівської міської ради питання про укладення з ТОВ "Шольц-Транс" договору оренди земельної ділянки на вул. Квітовій, 10 у м. Львові, загальною площею 1,0583 га для обслуговування адміністративно-виробничих будівель та споруд за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення; визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 16.12.2010 року №59 "Про користування ЛМКП "Львівтеплоенерго" земельною ділянкою на вул. Квітовій, 10 ".

Позовні вимоги мотивовано тим, що, придбавши на прилюдних торгах з реалізації арештованого майна нерухомість за адресою м. Львів, вул. Квітова, 10, позивач звернувся з клопотанням до Львівської міської ради про надання земельної ділянки, на якій розташований об'єкт нерухомості, в оренду, долучивши у відповідності до вимог чинного законодавства України технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, однак, в порушення вимог чинного законодавства України договір оренди не було укладено, а натомість відповідач прийняв оскаржувану ухвалу щодо користування ЛМКП "Львівтеплоенерго" вказаною земельною ділянкою.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 03 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року, позовні вимоги задоволено: зобов'язано Львівську міську раду розглянути на черговій сесії Львівської міської ради питання про укладення з ТОВ "Шольц-Транс" договору оренди земельної ділянки на вул. Квітовій, 10 у м. Львові, загальною площею 1,0583 га для обслуговування адміністративно-виробничих будівель та споруд за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення; визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради від 16.12.2010 року №59 "Про користування ЛМКП "Львівтеплоенерго" земельною ділянкою на вул. Квітовій, 10 ".

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, Львівська міська рада звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та відмовити у позові.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 18.06.2010 року ТОВ "Шольц-Транс" на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна було придбано майно, а саме: нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Квітова,10, право власності яких підтверджується відповідними витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.08.2010 року серій ССХ №678732, ССХ №678733, ССХ №678734, ССХ №678736, ССХ №678737, ССХ №678738, ССХ №678739, ССХ №678740, ССХ №678741 відповідно до свідоцтва №2069 від 03.08.2010 року про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Згідно з листом № 211466 від 20.10.2010 року позивач звернувся до голови Львівської міської ради, в якому просив надати в оренду земельну ділянку за адресою: м. Львів, вул. Квітова,10 площею 1,0583 на для обслуговування адміністративно-виробничих будівель та споруд, долучивши у відповідності до вимог чинного законодавства України, технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують права власності на земельну ділянку ТзОВ "Шольц-Транс", проте, відповідачем було прийнято ухвалу №59 від 16.12.2010 року "Про користування ЛМКП "Львівтеплоенерго" земельною ділянкою на вул.Квітовій,10".

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням господарського суду Львівської області від 05.02.2013 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.03.2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 04.06.2013 року, відмовлено у задоволені позовних вимог прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради, ЛМКП "Львівтеплоенерго" до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, ПП "Нива - В.Ш. ", за участю третіх осіб: виконавчого комітету Львівської міської ради, Львівського комунального ремонтно-будівельного підприємства механізації робіт, ТОВ "Шольц-Транс", приватного нотаріуса львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я., про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування свідоцтва про право власності.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що позивач правомірно набув нерухоме майно, що знаходиться на вул. Квітовій,10, придбавши його з прилюдних торгів, а тому у відповідності до статті 120 Земельного кодексу України, статті 415 Цивільного кодексу України набув право користування земельною ділянкою на якій це майно розміщене.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 415 Цивільного кодексу України особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди).

Частиною першою статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю бо споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до частини першої статті 123 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Згідно з частиною першою статті 124 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно з частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, орган місцевого самоврядування зобов'язаний надати позивачу відповідь про результати розгляду його клопотання в місячний строк, в тому числі якщо позивач подав неповний, на думку відповідача, пакет документів, а відтак протиправною є бездіяльність Львівської міської ради щодо не розгляду, в порушення вказаного законодавства, клопотання позивача про укладення договору оренди земельної ділянки на вул. Квітовій, 10 у м. Львові, площею 1,0583 га для обслуговування адміністративно-виробничих будівель та споруд за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони т іншого призначення.

Щодо визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради №59 від 16.12.2010 року "Про користування ЛМКП "Львівтеплоенерго" земельною ділянкою на вул. Квітовій,10" колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, приймаючи оскаржувану ухвалу, орган місцевого самоврядування не врахував вказані вище положення та передав ЛМКП "Львівтеплоенерго" на праві постійного користування земельну ділянку по віл. Квітовій, 10 у м Львові, площею 0,0171 га для обслуговування приміщення котельні, площею 332,2 кв.м., під літерою "М-2", власником якого на цей момент вже був позивач у справі.

Згідно зі статтею 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Львівської міської ради відхилити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 03 березня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)