Справа № 809/1922/15
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2015 р. № 809/1922/15

16 год. 30 хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Хомі О.В.,

за участю представника позивача Ружицького В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславжитлобуд" до відділу Держземагенства в Тисменицькому районі Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області про зобов'язання вчинити дію,-

ВСТАНОВИВ:

13.05.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславжитлобуд" звернулося до суду з адміністративним позовом до відділу Держземагенства в Тисменицькому районі Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування відмови та зобов'язання вчинити дію.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем безпідставно відмовлено у наданні витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 1,2167 га, яка знаходиться в с. Рибне, ур. Гора Тисменицького району Івано-Франківської області.

Ухвалою суду від 17.06.2015 року відповідно до поданого представником Товариства клопотання позовну заяву в частині визнання протиправною та скасування відмови за №53/18 від 10.03.2015 року залишено без розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позов в частині вимоги щодо зобов'язання до вчинення дій підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові. Суду пояснив, що 10.03.2015 року позивач звернувся із письмовою заявою до відділу Держземагенства з проханням надати витяг з Державного земельного кадастру, однак відповідач відмовив у наданні такого витягу, оскільки у останнього запитувані відомості відсутні. Крім того зазначив, що у 2012 році позивач вже звертався до відділу Держземагенства з аналогічним проханням, на що відповідачем було надано витяг за №ВТ-00-252 від 02.08.2012 року та довідку за №04-07/0813 відповідно до якої повідомлялось про відсутність інформації про наявність чи відсутність обмежень прав власності на землю та використання вказаної земельної ділянки. Таким чином, вважає, що підстав для ненадання витягу з Державного земельного кадастру у відповідача немає. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника. В поданому клопотанні про розгляд справи без участі, яке суд розцінює як заперечення по справі, відповідач в задоволенні позову просив відмовити. Зазначив, що відповідно до ЗУ «Про державний земельний кадастр» для перенесення інформації з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру необхідно перевірити наявність каталогу координат земельної ділянки. Пояснив, що на вимогу в.о. начальника Тисменицького РВ УМВС капітана міліції Воробчака А.Р. за №07-21/1038 від 25.10.2011 до Тисменицького РВ УМВС передано оригінал документації по даній земельній ділянці, а тому провести звірку наявності каталогу координат не має можливості, та не вбачається можливим скидання обмінного файлу на земельну ділянку та перенесення інформації до Державного земельного кадастру. Вказав, що у зв'язку з цим відповідач порекомендував Товариству звернутись до розробника документації із землеустрою для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.03.2009 року між ТзОВ «Станіславжитлобуд» та ТзОВ «Екстім» було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого позивач придбав у власність земельну ділянку площею 1,2167 га. в урочищі «Гора» с. Рибне, Тисменицького району Івано-Франківської області, кадастровий №:02:001:0271 (а.с.6). Крім того право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності ТзОВ «Станіславжитлобуд» на земельну ділянку серії ЯД №880604 від 16.03.2007 року із відміткою про перехід права власності, зареєстрованої в Поземельній книзі 13.11.2009 року за реєстровим №71001.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ТзОВ "Станіславжитлобуд" набуло право власності на дану земельну ділянку та зареєструвало його належним чином.

В судовому засіданні встановлено, що 10.03.2015 року позивач звернувся із письмовою заявою до відділу Держземагенства з проханням надати витяг з Державного земельного кадастру на вищевказану земельну ділянку.

Проте, як вбачається з наявної в матеріалах справи та дослідженої судом в якості письмового доказу копії листа відповідача за №53/18 від 10.03.2015 року, останній відмовив у наданні такого витягу, так як у Держземагенстві запитувані відомості відсутні (а.с.10).

Суд не погоджується з правомірністю даної відмови з наступних мотивів.

Згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, серед іншого, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про державний земельний кадастр».

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами;

Частинами 1, 2, 3 ст.16 Закону встановлено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.

Згідно вимог ч.1, 2 ст.24 Закону державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Здійснивши системний аналіз вищевказаних норм суд приходить до висновку, що наявність кадастрового номеру та інформація про земельну ділянку в Поземельній книзі вказує на те, що така земельна ділянка та відомості по неї містяться в Державному земельному кадастрі.

Дана обставина підтверджується також і довідкою Держземагенства від 03.08.2012 року за №04-07/0-813 згідно з якою у відповідача відсутня інформація про наявність чи відсутність обмежень прав власності на землю та використання земельної ділянки площею 1,2167 га. в ур. «Гора», село Рибне Тисменицького району Івано-Франківської області та Витягом ВТ-00 252 від 02.08.2012 року, виданого позивачу із зазначенням кадастрового номеру, розміру та місця розташування, цільового призначення (а.с. 8, 9).

З огляду на вищевикладене суд не погоджується з твердження відповідача про відсутність відомостей в Державному земельному кадастрі на дану земельну ділянку.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про державний земельний кадастр» щодо звернення до розробника документації із землеустрою для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, як умови для видачі витягу з ДЗК, з огляду на наступне.

Так відповідно до вищевказаного пункту у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

Відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до Державного фонду документації із землеустрою до 1 січня 2013 року, підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру на безоплатній основі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та його територіальними органами відповідно до їх повноважень.

У разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок, присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель.

Проаналізувавши вищевказані норми суд приходить до висновку, що виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виключно при наявності відповідних конкретно визначених помилок, а не при відсутності інформації про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі.

Крім того посилання відділу Держземагенства на те, що останній не може видати витяг з ДЗК, так як відповідачем передано до Тисменицького РВ УМВС оригінали документації по даній земельній ділянці, у зв'язку з чим перенесення інформації до Державного земельного кадастру з Державного реєстру земель не вбачається можливим, є необґрунтованим, оскільки дана обставина не звільняє відповідача від обов'язку видати власнику земельної ділянки витягу з Державного земельного кадастру та іншої інформації, яка повинна бути перенесена до Державного земельного кадастру в обов'язковому порядку без жодних звернень чи надання додаткових документів.

Таким чином обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, знайшли підтвердження в судовому засіданні, відповідач їх не спростував та правомірності своїх дій у відповідності до ст. 71 КАС України не довів.

Зокрема відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В спірних правовідносинах відділ Держземагенства в Тисменицькому районі є суб'єктом владних повноважень, як орган, уповноважений приймати рішення управлінського характеру.

Однак всупереч вищезгаданим приписам ст.71 КАС України відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, обґрунтованість своїх висновків, покладених в основу прийняття оскаржуваного рішення, належними та допустимими доказами не довів.

Виходячи з викладеного суд вважає, що правомірність відмови відповідача щодо надання витягу з Державного земельного кадастру не відповідає фактичним обставинам справи, встановленим в ході судового розгляду, в зв'язку з чим, з метою відновлення порушеного права ТзОВ «Станіславжитлобуд» слід зобов'язати відділ Держземагенства в Тисменицькому районі Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Станіславжитлобут" витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку розміром 1,2167 га, що знаходиться в урочищі "Гора", с. Рибне Тисменицького району.

З урахуванням викладеного, позов слід задовольнити повністю.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь особи, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі ст.24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», керуючись ст. ст. 11, 71, 72, с158 -163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Зобов'язати відділ Держземагенства в Тисменицькому районі Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Станіславжитлобут" витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку розміром 1,2167 га, що знаходиться в урочищі "Гора", с. Рибне Тисменицького району.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславжитлобут"судові витрати в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова складена в повному обсязі 22.06.2015 року.

Суддя: Гундяк В.Д.