Справа № 0870/2707/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Київ К/800/18078/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною ВАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2012р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2013р. у справі № 0870/2707/12 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" до Запорізької митниці про скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Відкрите акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» звернулось з позовом до Запорізької митниці про визнання протиправним та скасування рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості товарів № 112000006/2011/001386/1 від 22.09.2011 та зобов'язання зробити перерахунок надмірно сплачених податків і митних платежів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність дій митниці щодо самостійного визначення митної вартості та необґрунтованим витребуванням у позивача додаткових документів щодо підтвердження митної вартості товару.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2012р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2013р., в задоволенні позову відмовлено.

На постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2012р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2013р. надійшла касаційна скарга Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 1 січня 2011 року між Відкритим акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» та компанією «Veraco Intertrading Ltd» (м.Лондон, Велика Британія) було укладено контракт купівлі-продажу №ВП 1323.37515.11.06И, відповідно до якого остання взяла на себе зобов'язання продати та поставити позивачу кокс доменний.

При митному оформленні вказаного Товару, який надійшов до ВАТ «Запоріжсталь» за вищезазначеним Контрактом, позивачем була подана ВМД №112030000/2011/024737 від 15 серпня 2011 року для митного оформлення вантажу у режимі «Імпорт», де останній визначив митну вартість товару у розмірі відповідно до ціни угоди, за методом визначення митної вартості № 1.

Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару до митного органу для митного оформлення були надані такі документи: 1) контракт № ВП.1323.37515.11.06И від 01.01.2011 зі специфікаціями №№ 1, 2 до нього; 2) ВМД № 112030000/2011/024737 від 15.08.2011, заявлена за контрактною вартістю; 3) рахунок-фактура № 78 від 28.06.2011 з вартістю коксу грубого кам'яновугільного доменного 370 доларів США за тонну; 4) висновок з контролю якості №№ PGL/TC/DEW/190A/11 від 05.07.2011 на кокс грубий кам'яновугільний доменний; 5) ДМВ-1 (декларація митної вартості) до ВМД №112030000/2011/024737 від 15.08.2011р.; 6) сертифікат походження № PL/MF/AE 0039122 від 02.07.2011; 7) фактура № Р-043/38/2011 від 02.07.2011 з вартістю кокса грубого кам'яновугільного доменного 349 доларів США за тонну; 8) експортна декларація країни відправлення № MRN 11 PL303030E0010643 від 02.07.2011; 9) комерційний акт № 5089/2011 від 02.07.2011р.; 10) лист технічного відділу ВАТ «Запоріжсталь» № 9-41/1094950 від 15.10.2010 з роз'ясненням, що кокс не є ливарним, а також з описом технічного принципу використання коксу; 11) технічна специфікація виробника вх. № 95/199 від 21.09.2010 на кокс грубий кам'яновугільний доменний; 12) лист компанії «Veraco Intertrading Ltd» № V від 08.07.2011 (стосовно надання компанією повного пакету документів); 13) довідка СДПІ м. Запоріжжя № 8/08-01 від 18.07.2011 (станом на 01.07.2011р.); 14) контракт третьої особи № POLBIL/VERITG/2011 від 01.01.2011; 15) додаток № 5 від 20.05.2011р. до контракту № POLBIL/VERITG/2011 від 01.01.2011; 16) висновок ДП «Держзовнішінформ» № 7/408-1 від 04.07.2011; 17) меморіальний валютний ордер № 575.5.1003 від 29.06.2011р.

Згідно матеріалів справи, відповідач під час митного оформлення витребовував у позивача додаткові документи, а саме: договір між Zaklady Koksownicze «Zdzieszowice Sp.z.o.o» Польша та Polbilding Sp.z.o.o Польша про поставку товарів, митна вартість товарів яких визначається; за наявності договори між виробником та третіми особами, що пов'язані з договором (контрактом) про поставку товарів митна вартість яких визначається; відповідна бухгалтерська документація (рахунок виробника щодо продажу заявленої до митного оформлення партії товару; первинна бухгалтерська документація, згідно якої товар було знято з обліку (балансу) підприємства-виробника /експортера товару); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформацію зовнішньоторговельних організацій про вартість товару або сировини; банківські платіжні документи, платіжні доручення та меморіальні ордери про сплату товарів відповідно до п. 4 контракту купівлі-продажу №ВП.1323.37515.11.06И від 01.01.2011 (впродовж 15 банківських днів з дати поставки товару на ст. Запоріжжя-Ліве 06.07.2011); інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів за власним бажанням декларанта.

Позивач витребувані митницею документи надав частково.

Запорізькою митницею було прийнято рішення про визначення митної вартості за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів. При визначенні митної вартості застосована наявна у митного органу інформація про вартість операції з подібними (аналогічними) товарами за ВМД № 113030000/2010/017753 від 30 вересня 2010 року, № 113030000/2010/017769 від 30 вересня 2010 року, № 112030000/2011/028644 від 19.09.2011,№ 112030000/2011/028650 від 19 вересня 2011 року.

Також судами було встановлено, що митницею послідовно було застосовано методи визначення митної вартості відповідно до норм Митного кодексу та Порядку № 1766. З декларантом було проведено консультацію, про що свідчить запис на звороті декларації митної вартості та відомості графи 33 Рішення про визначення митної вартості рішеннями №112000006/2011/001386/1 від 22.09.2011.

Отже, предметом даного спору є правомірність визначення митної вартості товару.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України від 17.11.2002р. (далі - МК України) митна декларація - письмова заява встановленої форми, яка подається митному органу і містить відомості щодо товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, необхідні для їх митного оформлення або переоформлення.

Згідно зі ст. 86 МК України митна декларація приймається та реєструється митним органом у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу України митна вартість товарів - це заявлена декларантом або визначена митним органом вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, яка обчислюється на момент перетинання товарами митного кордону відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 265 МК митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів.

Згідно зі статтею 266 МК визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, може здійснюватися за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митну вартість не може бути визначено за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною в кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари було продано в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митну вартість товарів не може бути визначено шляхом застосування попереднього методу.

Виходячи із зазначеного, колегія суддів вважає, що у разі незгоди Митниці із митною вартістю імпортованого товару, вона відповідно до вимог статті 266 МК зобов'язана провести процедуру консультацій, у ході яких мала б дійти висновків щодо застосування того чи іншого методу визначення митної вартості товарів, при цьому кожний наступний метод застосовується у разі неможливості застосування попереднього із наведенням відповідних аргументів.

У випадку якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Аналізуючи матеріали справи колегією суддів встановлено, у митниці виникли обґрунтовані сумніви у достовірності заявленої митної вартості товару в зв'язку з чим і були витребувані додаткові документи.

Обов'язок суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності подати додаткові документи на вимогу митного органу встановлений ч.2 ст. 264 Митного кодексу України, а також пунктом 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1766 від 20.12.2006р. За ст. 267 МК України перший метод визначення митної вартості може бути використаний лише за умови, якщо дані, заявлені декларантом, підтверджені документально та є достовірними.

За змістом ст. 267 МК України перший метод визначення митної вартості може бути використаний лише за умови, якщо дані, заявлені декларантом, підтверджені документально та є достовірними.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року № 1766 затверджений Порядок декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України та подання відомостей для її підтвердження, яким визначено, що визначення митної вартості - сукупність дій, які вчиняються декларантом та/або митним органом з метою визначення вартості товарів відповідно до положень МК України та інших нормативно - правових актів.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що для заявлення митної вартості товарів, визначеної за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), відповідно до статті 267 Митного кодексу України подається декларація митної вартості за формою згідно з додатком 1.

Згідно п. 7 Порядку для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Відповідно до ст. 88 Митного Кодексу України декларант зобов'язаний надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур.

При цьому, в рамках положень п.11 Порядку №1766, для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи. Зокрема, для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися: - договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; - рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); - відповідна бухгалтерська документація; - ліцензійний чи авторський договір (контракт); - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; - калькуляція фірми - виробника товару; - копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем, - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; - сертифікат про походження товару; - відомості про якісні характеристики товару; - інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини. Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

Якщо декларантом не надані в установлений законодавством термін вищезазначені додаткові документи або якщо він відмовився від їх надання, то митний орган відповідно до статті 265 МКУ, п.14 Порядку №1766, визначає митну вартість товарів на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що для підтвердження митної вартості Запорізькою митницею проведено консультацію з декларантом, з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. З рішення про визначення митної вартості товару вбачається, що митницею обґрунтовано застосовано третій метод визначення вартості товарів. Одночасно в рішенні митницею відповідно до вимог статті 266 Митного кодексу України, зазначено обґрунтування неможливості застосування першого та другого методу визначення митної вартості товару.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач скористався правом оформлення товарів під гарантійні зобов'язання, на підставі Порядку, затвердженого наказом ДМСУ № 230 від 17.03.2008 «Про порядок випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію України», що надає ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» право протягом 90 днів надати додаткові документи для підтвердження митної вартості за методом № 1, фактично не погодившись із рішенням митного органу.

Разом з тим, відповідно до звернення ВАТ «Запоріжсталь» №95/2100149 від 21 грудня 2011 року, до митниці було подано іншу ВМД №112030000/2011/031025 від 12 жовтня 2011 року, ДМВ-2 до неї та меморальні валютні ордери зі штампом АКБ «Індустріалбанк» про сплату рахунків.

Листом № 07-02-09-24/9632 від 30 грудня 2011 року Запорізька митниця повідомила ВАТ «Запоріжсталь» щодо відсутності законних підстав щодо перегляду та скасування рішення про визначення митної вартості товарів № 11200000/2011/001386/1 від 22 вересня 2011 року, в зв'язку з поданням не в повному обсязі додаткових документів та неможливість застосування митної вартості, заявленої декларантом (згідно п.14 Порядку, затвердженого наказом Держмитслужби України № 230).

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що при вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" відхилити, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20.08.2012р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: