Справа № 539/282/13-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 р.Справа № 539/282/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.05.2015р. по справі № 539/282/13-а

за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області

про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними, зобов'язання припинити утримання у розмірі 20 % щомісяця з пенсії та повернення незаконно стягнутих з пенсії коштів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 ) звернулася до Лубенського міскьрайонного суду Полтавської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області (далі по тексту - відповідач), в якому просила суд:

- визнати рішення відповідача про утримання з ОСОБА_2 переплати пенсії в розмірі 2 734 грн. 96 коп. з моменту виникнення переплати - з 01.01.2004 року по 30.09.2012 року неправомірними;

- зобов'язати відповідача припинити утримання переплати нарахованої ОСОБА_2 пенсії в розмірі 2 734 грн. 96 коп. за період 01.01.2004 по 30.09.2012 року та повернути їй 1010 грн. 64 коп. незаконно стягнутих коштів з нарахованої пенсії.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.02.2013 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_2

Визнано рішення Управління Пенсійного фонду з м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області, про утримання з ОСОБА_2 переплати пенсії в розмірі 2 734 грн. 96 коп. з моменту виникнення переплати - з 01.01.2004 року по 30.09.2012 року неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області припинити утримання переплати нарахованої ОСОБА_2 пенсії в розмірі 2 734 грн. 96 коп. за період з 01.01.2004 по 30.09.2012 року та повернути їй 1010 грн. 64 коп. незаконно стягнутих коштів з нарахованої пенсії.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області на користь ОСОБА_2 сплачені нею судові витрати в сумі 114,70 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2013 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області залишено без задоволення. Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.02.2013р. по справі №539/282/13-а залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 14.04.2015 року касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області задоволено частково. Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.02.2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.05.2015 року позов задоволено частково.

Визнано рішення відповідача від 13.12.2012 року, про утримання з ОСОБА_2 переплати пенсії в розмірі 2 734 грн. 96 коп. з моменту виникнення переплати - з 01.01.2004 року по 30.09.2012 року неправомірним.

Зобов'язано відповідача припинити утримання переплати нарахованої ОСОБА_2 пенсії в розмірі 2 734 грн. 96 коп. за період з 01.01.2004 по 30.09.2012 року.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Відповідач, не погодившись з постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.05.2015 року, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати зазначену постанову та прийняти нове рішення, відмовивши позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на необґрунтованість та незаконність рішення суду першої інстанції, винесеного з порушення норм матеріального права.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) фіксування судового засідання 18.06.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що в ході нового судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонеркою, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, отримує пенсію за віком у відповідача по справі.

Для призначення пенсії ОСОБА_2, бухгалтерією КСП ім. Шевченка с. Ісківці, Лубенського району було надано довідку № 414 від 02.08.1992 року про її заробітну плату за період з 01 серпня 1990 року по 31 липня 1992 року.

18.04.2012 року в ході планової перевірки відповідачем було виявлено розбіжність даних у довідці про заробітну плату № 414 від 02.08.1992 року видану КСП ім. Шевченка на ім'я ОСОБА_2 з даними бухгалтерського обліку.

05.11.2012 року ОСОБА_2 отримала листа за № 296/0-02 відповідача в якому повідомлялось, що в ході проведення контрольних заходів управлінням було здійснено перевірку та виявлено, що у вищевказаній довідці невірно внесені (завищені) суми нарахованої заробітної плати і проведено перерахунок пенсії з 01.01.2004 року та нарахована переплата за період з 01.01.2004 року по 30.09.2012 року в сумі 7 435 грн.09 коп.

08.11.2012 року відповідач звернувся до Лубенського міськрайонного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення зайво виплачених коштів в сумі 7 435 грн. 09 коп. на користь УПФУ в м. Лубнах та Лубенському районі.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 19.11.2012 року позов Пенсійного фонду в м. Лубнах та Лубенському районі до ОСОБА_2 про стягнення зайво виплачених коштів залишено без розгляду, так як позов відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС було подано після закінчення строків установлених законом.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідачем було прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії по 20 відсотків її розміру.

На день подачі позову до суду відповідачем із пенсії позивача було утримано 1010 грн. 64 коп.

03.01.2013 року ОСОБА_2 отримала листа за № 48/02- 06 відповідача, в якому їй повідомили, що загальна сума переплати пенсії зменшилась з 7 435 грн. 09 коп. на 2734 грн. 96 коп., так як було отримано нову архівну довідку за № 0-240/01- 08 від 26.04.2012 року.

18.01.2013 року ОСОБА_2 отримала листа за № 460/02-24 із ГУ Пенсійного фонду України в Полтавській області в якому було зазначено новий перерахунок пенсії і переплата за період з 01.01.2004 року по 30.09.2012 року склала 2 734 грн. 96 коп. Залишок переплати станом на 01.02.2013 року склав 1 724 грн. 32 коп.

На звернення з заявами, а саме: 12.11.2012 року, 25.12.2012 року, 15.01.2013 року спеціалісти відповідача не ознайомили ОСОБА_2 з рішенням, на підставі якого вони здійснювали утримання коштів із пенсії, а також не надали його копії для ознайомлення.

Не погодившись з діями відповідача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з неправомірності рішення відповідача від 13.12.2012 року про утримання з ОСОБА_2 переплати пенсії в розмірі м 2 734 грн. 96 коп., з моменту виникнення переплати - з 01.01.2004 року по 30.09.2012 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції на підставі такого.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що відповідачем у встановленому законом порядку не було доведено фактів зловживань позивачем чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних отримання переплати пенсії, а навпаки згідно листа від 05.11.2012 року за №296/0-02 слідує , що виплата здійснювалася на підставі тих даних, які було надано відповідачу роботодавцем - КСП ім. Шевченко, з яким ОСОБА_2 знаходилась у трудових відносинах до виходу на пенсію.

Отже, правильність зроблених розрахунків, за якими була виплата пенсії, а також сумлінність поведінки одержувача презюмується в зв'язку з чим ОСОБА_2 є добросовісним набувачем переплачених коштів.

Також, колегія суддів зазначає, що пенсіонер не зобов'язаний відповідати за документи в тому числі і довідки які видаються підприємствами, установами та організаціями до органів пенсійного фонду щодо нарахування соціальних виплат. Несплата пенсійних внесків породжує правові відносини між роботодавцем та органами пенсійного фонду та не може впливати на порядок та спосіб нарахування пенсії громадянину. Відповідачем по справі не доведено підстави, які відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних), можуть слугувати приводом до здійснення утримання із виплаченої пенсії.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення про утримання відповідачем з ОСОБА_2 переплати пенсії в розмірі 7 435 грн. 96 коп. з моменту виникнення переплати - з 01.01.2004 року по 30.09.2012 року фактично не було прийнято.

Доводи пенсійного органу про те, що утримання пенсії ОСОБА_2 здійснювалося на підставі протоколу №542 від 04.09.2012 року засідання комісії з питань призначення пенсії відділу пенсійного забезпечення Управління Пенсійного фонду в м. Лубни та Лубенському районі Полтавської області колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки протокол засідання певного органу є документом який фіксує хід процесу та позиції учасників засідання та не може бути документом яким вирішується питання утримання соціальних виплат.

Щодо рішення відповідача від 13.12.2012 року за №798 провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням зарплати за 1990 рік підтвердженого даними особового рахунку та записами трудової книжки, колегія суддів вважає його неправомірним, оскільки зазначеним рішенням не конкретизовано певні суми які підлягають перерахунку, окрім того відсутні підстави які, відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», передбачають можливість здійснення утримання із пенсії, а саме, що пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті : заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування , якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, виходячи із аналізу п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за умови добросовісності виплати таких грошових сум юридичною особою, відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача.

Колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 оскаржується саме рішення відповідача, згідно якого здійснювалося утримання із пенсії ОСОБА_2 в розмірі 2 734 грн. 96 коп. за період з 01.01.2004 року по 30.09.2012 року, тобто, рішення відповідача від 13.12.2012 року № 798.

Стосовно коштів раніше утриманих із пенсії позивача в розмірі 1010 грн. 64 коп. з матеріалів справи вбачається, що вони були повернуті ОСОБА_2, судом першої інстанції було роз'яснено позивачу вимоги ст.ст. 11, 137 КАС України щодо уточнення та зміни позовних вимог, однак клопотання з даного приводу не надходили, а тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було обґрунтовано відмовлено в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.05.2015 року по справі №539/282/13-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.05.2015р. по справі №539/282/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Пянова Я.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 22.06.2015 р.