Справа № 806/1887/15
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Житомир справа № 806/1887/15

категорія 3.1.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Токаревої М.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції про зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить зобов'язати відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції внести зміни до свідоцтва про одруження №051968 від 01.09.1998 року щодо виправлення національності нареченого ОСОБА_1 з "українець" на "поляк". В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що його матір за національністю була полькою, а батько українцем, а тому на його думку у нього є всі підстави, у відповідності до Закону України " Про національні меншини" для відновлення своєї національності за національністю матері.

Сторони просили справу розглянути у порядку письмового провадження про що подали відповідні заяви.

У відповідності до ч.4 ст.122 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд дослідивши докази по справі, вважає що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Як безспірно встановлено судом та вбачається з наявної у матеріалах справи копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №2 від15.05.2015 року ОСОБА_2, яка була матір'ю позивача ОСОБА_1 мала національність "полька".

При реєстрації шлюбу національність позивача у свідоцтві про одруження НОМЕР_1 та актовому записі №1258 від 01.09.1998 року національність ОСОБА_1 вказано як "українець".

Суд враховує, що згідно з ч.2 ст.300 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про національні меншини в Україні" від 25 червня 1992 року № 2494-XII, до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається (ст.11 Закону).

Відповідно до ст.3 Рамкової конвенції про захист національних меншин, ратифікованої Законом України від 09.12.1997 р. №703/97-ВР, кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Особи, які належать до національних меншин, можуть здійснювати права і свободи, що випливають з принципів, проголошених в цій Рамковій конвенції, одноосібно та разом з іншими.

Стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачає, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до положень частини 1 статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та пункту 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5 відмова державних органів реєстрації актів цивільного стану про внесення змін до актових записів цивільного стану може бути оскаржена в судовому порядку.

Відповідь відповідача надана на підставі ч.1 ст.22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 1 липня 2010 року № 2398-VI, згідно якої внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

Відповідно до п. 2.13.2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженого Наказом № 96/5 від 12.01.2011, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо зобов`язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції внести зміни щодо виправлення національності нареченого ОСОБА_1 з "українець" на "поляк" у свідоцтві про одруження НОМЕР_1 є обгрунтованими та їх слід задовольнити, однак для повного захисту свобод та інтересів позивача суд також вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та внести аналогічні виправлення також і у в актовому записі про шлюб №1258 від 01.09.1998 року складеному Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції внести зміни щодо виправлення національності нареченого ОСОБА_1 з "українець" на "поляк" у свідоцтві про одруження НОМЕР_1 та у актовому записі про шлюб №1258 від 01.09.1998 року складеному Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева