Справа № 818/1410/15
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 р. 11 год. 10 хв. Справа №818/1410/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Шевець Ю.П.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Арістархової Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 818/1410/15

за позовом ОСОБА_3

до відповідача-1 Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області,

відповідача-2 Сумської митниці ДФС

про скасування висновку та наказів, поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3) звернувся з адміністративним позовом до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (далі - відповідач-1, Конотопська ОДПІ), Сумської митниці ДФС (далі - відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Сумської митниці ДФС від 20.11.2014 р. № 6 в частині проведення перевірки відносно позивача;

- визнати протиправним та скасувати Висновок Конотопської ОДПІ № 732/17-03 від 23.01.2015 р. в частині встановлення невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади", доходам отриманим із законних джерел;

- визнати протиправним та скасувати наказ Сумської Митниці ДФС про звільнення від 26.03.2015 р. № 223-о;

- поновити позивача на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення "Пасажирський" митного посту "Конотоп" Сумської митниці ДФС та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує наступним. Позивач проходив публічну службу на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення "Пасажирський" митного поста "Конотоп" Сумської митниці ДФС. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч. 3, 4 ст. 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого Постановою КМУ № 563 від 16.10.2014 р., та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1100 від 03.11.2014 р., Конотопською ОДПІ було проведено перевірку відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік.

За наслідками перевірки відповідачем-1 складений висновок, згідно якого встановлена невідповідність вартості майна, вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, доходам, отриманим із законних джерел.

На підставі вказаного висновку, 26 березня 2015 р. наказом № 223-о позивач був звільнений з займаної посади згідно п. 14 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", п. 72 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

На переконання ОСОБА_3, згаданий висновок Конотопської ОДПІ про встановлення невідповідності вартості майна, вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, доходам, отриманим із законних джерел, є необґрунтованим, оскільки все майно, вказане у декларації придбавалось виключно за рахунок коштів, отриманих із законних джерел, а за житловий будинок і земельну ділянку, придбані у матері, кошти фактично не сплачувались. Враховуючи безпідставність висновку Конотопської ОДПІ, відповідач-2 не мав права звільняти його з займаної посади згідно п. 14 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" та п. 72 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

Крім того, позивач зазначив, що проведення відносно нього в листопаді 2014 р. - січні 2015 р. перевірки, суперечить Закону України "Про очищення влади" та Плану проведення перевірок відповідно до Закону України "Про очищення влади", затвердженому Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1025-р від 16.10.2014 р., в зв'язку з чим рішення про її проведення є протиправним.

З вищезазначених підстав в судовому засіданні представник ОСОБА_3 адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Конотопська ОДПІ з позовними вимогами не погодилась, в запереченні на позов (а.с. 38-41) зазначила, що висновок, складений за результатами перевірки відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік ОСОБА_3, є обґрунтованим та правомірним, оскільки під час перевірки була встановлена невідповідність вартості майна, вказаного у декларації, доходам, отриманим із законних джерел. Так, згідно податкової інформації, вартість житлового будинку та земельної ділянки, придбаних за договорами купівлі-продажу від 22.03.2000 р., складає 12 947, 00 грн., а отримано доходів в розмірі 8 561, 00 грн.

Враховуючи наведені обставини, Конотопська ОДПІ вважає позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання незаконним висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", необґрунтованими, в зв'язку з чим, просила суд в їх задоволенні відмовити.

Сумська митниця ДФС з позовними вимогами також не погодилась, в запереченні на адміністративним позов (а.с. 29-35) зазначила, що згідно отриманого висновку Конотопської ОДПІ про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", була встановлена невідповідність вартості майна, вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, доходам, отриманим із законних джерел.

На виконання положень ч. 14 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", згідно яких керівник на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади, 26 березня 2015 р. начальником Сумської митниці ДФС був прийнятий Наказ № 223-о про звільнення ОСОБА_3 з займаної посади.

За наведених обставин, Сумська митниця ДФС вважає оскаржуваний наказ про звільнення обґрунтованим і законним, в зв'язку з чим в судовому засіданні представник відповідача-2 просив суд в задоволенні адміністративного позову в частині скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Заслухавши повноважних представників сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 проходив публічну службу в митних органах з 03 березня 1995 року та з 24 листопада 2014 року обіймав посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення "Пасажирський" митного поста "Конотоп". За час проходження служби до дисциплінарної відповідальності не притягувався, 23.06.1997 р. отримав подяку, а 23.06.2005 р. - грамоту. (а.с. 52-54).

В зв'язку з реорганізацією Сумської митниці Міндоходів шляхом приєднання до Сумської митниці ДФС, керуючись пунктами 41-47 ст. 5 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч. 3, 4 ст. 1 закону України "Про очищення влади", затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 16.10.2014 р. № 563, відповідачем-2 був прийнятий Наказ № 6 від 20.11.2014 р. "Про початок проведення перевірки" (а.с. 21-22).

На виконання вказаного наказу, згідно п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", Конотопською ОДПІ щодо ОСОБА_3 було проведено перевірку достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади".

Під час проведення перевірки відповідачем-1 було встановлено, що за позивачем на праві власності зареєстровані, зокрема, житловий будинок, гараж та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Вартість вказаного майна, за висновками Конотопської ОДПІ, склала 12 947, 00 грн. В той же час, згідно відомостей з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів, за період з 01.01.1998 р. по 31.03.2000 р. сума доходу позивача, отриманого у вигляді заробітної плати, склала 8 561, 00 грн.

У письмових поясненнях, наданих Конотопській ОДПІ, ОСОБА_3 зазначив, що право власності на житловий будинок та земельну ділянку він набув на підставі договорів купівлі-продажу від 22.03.2000 р., укладених з матір'ю, і кошти за них фактично не сплачував.

За результатами перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", 23.01.2015 року Конотопською ОДПІ складений висновок № 732/17-03 (а.с. 9-10). Згідно указаного висновку, відповідачем-1 встановлена невідповідність вартості майна, вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, доходам, отриманим із законних джерел. Також, висновком встановлено, що вказане у декларації майно (майнові права), відповідає наявній податковій інформації.

На підставі висновку Конотопської ОДПІ, 26.03.2015 р. начальником Сумської митниці ДФС прийнятий Наказ № 223-о (а.с. 8), яким ОСОБА_3 звільнено з посади старшого державного інспектора відділу митного оформлення "Пасажирський" митного поста "Конотоп" Сумської митниці ДФС.

Отже, стверджуючи про протиправність рішення Сумської ДФС про проведення перевірки, позивач зазначає на відсутності підстав для проведення цієї перевірки, оскільки згідно Плану проведення перевірок відповідно до Закону України "Про очищення влади", затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1025-р від 16.10.2014 р., проведення перевірки посадових і службових осіб органів державної влади та органів місцевого самоврядування передбачено в період з червня 2015 року по грудень 2016 року.

Проте, надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з указаними доводами позивача, з огляду на нижченаведене.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначаються Законом України "Про очищення влади" (далі - Закон).

Згідно ч. 1, 2 ст. 1 згаданого Закону очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України Віктором Януковичем, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про очищення влади" особа, яка претендує на зайняття посади, визначеної пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, подає власноручно написану письмову заяву, якою повідомляє про те, що до неї не застосовуються заборони, визначені частинами третьою або четвертою статті 1 цього Закону, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей стосовно неї відповідно до цього Закону. Відомості, зазначені у заяві перевіряються під час проведення спеціальної перевірки відповідно до статті 11 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" у порядку та строки, визначені цим Законом.

Встановлення перевіркою факту належності особи до переліку осіб, щодо яких застосовуються заборони, визначені частинами третьою або четвертою статті 1 цього Закону, є підставою для відмови у призначенні такої особи на посаду, на яку вона претендує.

Механізм проведення перевірки достовірності відомостей, що подаються посадовими і службовими особами органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також особами, які претендують на зайняття відповідних посад, щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади" визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 563 від 16.10.2014 р.

Згідно п. 49 вказаного Порядку у разі призначення особи на іншу посаду в межах одного органу державної влади (у тому числі в разі призначення особи з територіального органу в апарат центрального органу виконавчої влади і навпаки) чи органу місцевого самоврядування, призначення в порядку переведення на посаду з одного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування до іншого органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, призначення в порядку переведення особи, яка перебуває на посаді в органі державної влади, що припиняється, на посаду до іншого органу державної влади, до якого переходять повноваження та функції органу державної влади, що припиняється, проводиться перевірка у строки та в порядку, визначені пунктами 41 - 47 цього Порядку.

Так, пунктами 41, 42, 45, 46, 47 Порядку встановлено, що особа, яка претендує на зайняття посади, передбаченої підпунктами 1 - 10 пункту 2 цього Порядку, разом з документами, необхідними для її призначення на посаду, подає до відповідного органу власноручно написану заяву за формою згідно з додатком 1. Відповідальний структурний підрозділ протягом десяти днів з дня надходження заяви особи, яка претендує на зайняття посади, перевіряє достовірність відомостей, зазначених у заяві такої особи, щодо незастосування до неї заборон, передбачених частиною третьою статті 1 Закону, на основі критеріїв, визначених частиною першою, пунктами 1 - 8 частини другої та пунктами 1 і 2 частини четвертої статті 3 Закону.

У разі не виявлення відповідальним структурним підрозділом підстав для застосування щодо особи заборон, передбачених частиною першою, пунктами 1 - 8 частини другої та пунктами 1 і 2 частини четвертої статті 3 Закону, керівник органу може прийняти рішення про призначення такої особи на відповідну посаду. При цьому, не пізніше ніж на третій день після призначення особи на посаду, керівник органу одночасно надсилає до органів перевірки у порядку, передбаченому пунктами 17 - 19 цього Порядку, запити.

Щодо особи, яка призначена на посаду, передбачену підпунктами 1 - 10 пункту 2 цього Порядку, проводиться перевірка у строки та в порядку, визначені пунктами 20 - 24, 27 - 37, 39 - 40 цього Порядку.

В разі надходження відповіді/висновку/копії судового рішення, якими встановлено недостовірність відомостей, зазначених у пунктах 1 та/або 2 частини п'ятої статті 5 Закону, керівник органу не пізніше ніж на третій день з дня надходження, приймає рішення про звільнення особи.

Зі змісту вказаних норм суд робить висновок, що в разі призначення особи, яка перебуває на посаді в органі державної влади, що припиняється, в порядку переведення на посаду до іншого органу державної влади, до якого переходять повноваження та функції органу державної влади, що припиняється, керівник такого органу може прийняти рішення про призначення особи на відповідну посаду, якщо відповідальним структурним підрозділом не виявлено підстав для застосування щодо особи заборон, передбачених частиною першою, пунктами 1 - 8 частини другої та пунктами 1 і 2 частини четвертої статті 3 Закону України "Про очищення влади". При цьому, після прийняття особи, не пізніше ніж на третій день, керівник органу зобов'язаний направити запити відповідним органам для проведення перевірки стосовно такої особи.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що у зв'язку з утворенням відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 160 від 21.05.2014 р. Державної фіскальної служби України та реорганізацією Сумської митниці Міндоходів шляхом приєднання до Сумської митниці ДФС, позивачем, як кандидатом на вакантну посаду, була подана заява про незастосування заборон, передбачених частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", та надання згоди на проходження перевірки (а.с. 44).

Оскільки відповідальним структурним підрозділом Сумської митниці ДФС не було виявлено підстав для застосування щодо ОСОБА_3 заборон, передбачених Законом України "Про очищення влади", Наказом № 93-о від 18.11.2014 р. (а.с. 56-57) позивач був переведений з посади старшого державного інспектора відділу митного оформлення "Пасажирський" митного поста "Конотоп" Сумської митниці Міндоходів на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення "Пасажирський" митного поста "Конотоп" Сумської митниці ДФС.

Одночасно, на виконання згаданих положень Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 563 від 16.10.2014 р., керівником відповідача-2 20.11.2014 р. був прийнятий Наказ № 6 (а.с. 21-22) про проведення перевірки щодо осіб, які були переведені до Сумської митниці ДФС.

Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку, що Сумська митниця ДФС мала право проводити перевірку стосовно позивача, в зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання рішення про проведення згаданої перевірки протиправним, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

В той же час, доводячи необґрунтованість позовних вимог в частині визнання незаконним висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статі 5 Закону України "Про очищення влади", Конотопська ОДПІ зазначає на тому, що позивачем за майно, вказане у декларації, було сплачено коштів більше, ніж отримано доходів.

В свою чергу, стверджуючи про необґрунтованість позовних вимог в частині скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, Сумська митниця ДФС зазначає на тому, що ОСОБА_3 був звільнений на виконання ч. 14 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", оскільки згідно Висновку Конотопської ОДПІ від 23.01.2015 р. № 732/17-03 була встановлена недостовірність відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади".

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з указаними доводами відповідачів, з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" перевірці підлягають достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Частиною 10 статті 5 Закону України "Про очищення влади" визначено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку (ч. 10 ст. 5 Закону).

На виконання ч. 14 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" керівник органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади.

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (далі - декларація) визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженим Наказом Міністерства фінансів України № 1100 від 03.11.2014 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 р. за № 1385/26162 (далі - Порядок).

Згідно п. 3 згаданого Порядку загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Відповідно до п. 4, 6 Порядку при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.

При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації. За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

На виконання п. 12 Порядку у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

З системного аналізу вказаних норм, суд робить висновок, що органи Державної фіскальної служби України здійснюють перевірку осіб, зазначених у пунктах 1-10 частини 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", за двома критеріями: 1) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру. Тобто, чи все майно, набуте особою вказане у декларації; 2) відповідність вартості майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У висновку, який складається за результатами перевірки, орган Державної фіскальної служби України зобов'язаний зазначити чи була встановлена недостовірність або невідповідність по кожному із перелічених критеріїв, зокрема вказати чи все майно (майнові права), яке підлягає декларуванню, вказане особою у декларації та чи відповідає вартість цього майна отриманим із законних джерел доходам.

При цьому, висновок про невідповідність вартості майна (майнових прав) отриманим доходам, з урахуванням пояснень особи стосовно якої здійснюється перевірка, повинен бути обґрунтованим та може бути зроблений лише в разі, якщо сума коштів, сплачених за придбане майно (майнові права), перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Вмотивований висновок, у якому встановлена недостовірність або невідповідність хоча б по одному із критеріїв, є безумовною підставою для звільнення особи із займаної посади.

В даному випадку, як встановлено судом з матеріалів справи, у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік (а.с. 11-13) ОСОБА_3, окрім іншого, було вказано наступне майно: земельна ділянка загальною площею 600 кв.м. та житловий будинок, загальною площею 97,38 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності на вказане майно позивач набув на підставі договорів купівлі-продажу від 22.03.2000 р. (а.с. 15-16), укладених з ОСОБА_5. Згідно умов договорів купівлі-продажу, вартість житлового будинку склала 12 947, 00 грн., а вартість земельної ділянки - 5 429, 00 грн., які, як зазначено в договорах, ОСОБА_3 сплатив до їх підписання. Як пояснив позивач під час розгляду справи, та пояснював під час проведення перевірки, кошти за будинок та земельну ділянку ним фактично не сплачувались, оскільки продавцем була його матір.

Отже, висновків про те, що за майно, вказане у декларації за 2013 рік, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3 були сплачені кошти у більшому розмірі ніж сума доходів, отриманих ним із законних джерел, Конотопська ОДПІ дійшла виключно зі змісту договорів купівлі-продажу, в яких зазначено про отримання коштів продавцем до їх підписання.

Згідно ст.ст. 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 1087 Цивільного кодексу України розрахунки за участю фізичних осіб, не пов'язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, можуть провадитися у готівковій або в безготівковій формі за допомогою розрахункових документів у електронному або паперовому вигляді.

За змістом вказаної норми, факт проведення розрахунків між особами, в тому числі і при здійсненні купівлі-продажу, має бути підтверджений належним чином складеними розрахунковими документами у електронному або паперовому вигляді. Тобто, належним доказом сплати коштів за майно згідно договору купівлі-продажу, є не договір, а саме відповідний розрахунковий документ.

На виконання ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, в порушення вказаної норми, Конотопська ОДПІ не надала суду належних доказів сплати ОСОБА_3 коштів продавцю згідно договорів купівлі-продажу від 22.03.2000 р. Зазначення в договорах купівлі-продажу про отримання ОСОБА_5 коштів за продане майно до підписання договорів, на переконання суду, не може беззаперечно свідчити про фактичну їх сплату.

Крім того, варто зазначити, що встановлюючи відповідність чи невідповідність вартості майна, вказаного у декларації, доходам, отриманим із законних джерел, відповідачем-1 були взяті до уваги лише доходи ОСОБА_3, отримані ним як заробітна плата, за період з 01.01.1998 р. по 31.03.2000 р. При цьому, доходи, які отримувались позивачем до 01.01.1998 р., так само, як і доходи членів сім'ї, зокрема дружини, Конотопською ОДПІ не враховувались. Про причини неврахування цих доходів при проведенні перевірки, з посиланням на норми законодавства, Конотопська ОДПІ не зазначила.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що Висновок Конотопської ОДПІ від 23.01.2015 р. № 732/17-03 в частині встановлення невідповідності вартості майна, вказаного у декларації, доходам, отриманим із законних джерел, не відповідає ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню, а адміністративний позов в цій частині - задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що звільнення ОСОБА_3 відбулось на підставі ч. 14 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" в зв'язку з отриманням висновку, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 згаданої статті, а також, беручи до уваги встановлену судом протиправність зазначеного висновку, наказ Сумської митниці ДФС про звільнення позивача, на переконання суду, також підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік.

Тобто, позовні вимоги ОСОБА_3 в частині скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, суд вважає за необхідне задовольнити. Так, згідно довідки Сумської митниці ДФС (а.с. 84) середньомісячна заробітна плата позивача становить 3 946, 13 грн., а середньочасова - 22, 81 грн. Отже, розмір середнього заробітку за період з 27.03.2015 р. по 18.08.2015 р., який підлягає стягненню з відповідача-2, складає 10 629, 46 грн.: 7 892, 26 грн. (з/п з 27.03.2015 р. по 27.05.2015 р.: 3 946, 13 грн. х 2 міс.) + 2 737, 20 грн. (з/п з 28.05.2015 р. по 18.06.2015 р.: 22, 81 грн. х 120 год.).

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, Сумської митниці ДФС про скасування висновку та наказів, поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Висновок Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області № 732/17-03 від 23.01.2015 р. в частині встановлення невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади", доходам отриманим із законних джерел.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Сумської митниці ДФС від 126.03.2015 р. № 223-о "Про звільнення з роботи ОСОБА_3".

Поновити ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення "Пасажирський" митного поста "Конотоп" Сумської митниці ДФС.

Стягнути з Сумської митниці ДФС (40020, м. Суми, вул. Воровського, 24, код 39420037) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.03.2015 р. по 18.06.2015 р. в розмірі 10 629, 46 (десять тисяч шістсот двадцять дев'ять) грн. 46 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова в частині поновлення на роботі та стягнення втраченого заробітку за один місяць в розмірі 3 946, 13 (три тисячі дев'ятсот сорок шість) грн. 13 коп., підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя С.В. Воловик

повний текст постанови складений 23.06.2015 р.