Справа № К/800/11744/15
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року м. Київ К/800/11744/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Бутенка В.І., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 9 грудня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ТихоновськаНіна Іванівна, звернулась до Корюківського районного суду Чернігівської області з позовом до Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації, у якому просила: визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати його виплатити на її користь щорічну допомогу на оздоровлення за 2013 рік, що належала її чоловіку - ОСОБА_5, в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, яка була станом на момент виплати (21.05.2014 року) за мінусом 120 грн.

Постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 9 грудня 2014 року, залишеною без змінухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 рокуу задоволені позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення судівпопередніх інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, задовольнивши позов у повному обсязі.

Відповідач письмових заперечень на вказану касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України не надав.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника непідлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, щопозивачем від Управління соціального захисту населення Корюківської районної державної адміністрації 21 травня 2014 року було отримано по пошті допомогу за 2013 рік в сумі 120 гривень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як дружини особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (ОСОБА_5 - інвалід 2 групи).

Вважаючи, що вказана сума щодо виплати позивачу 21 травня 2014 року щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік, належна чоловікові позивача, в розмірі 120 грн. не відповідає розміру допомоги, що встановлена ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та є неправомірною, звернулась із цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволені позову суди попередніх інстанції дійшли до висновку, з яким погоджується колегія суддів Вищого адміністративного суду України, що відповідач правомірно нарахував позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за 2013 рік в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» встановлено, що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік. Такі ж положення зазначені і в пункті 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік».

Згідно з абзацом 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

З правового аналізу вказаних Законів та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та роз'яснень Конституційного Суду України випливає, що за 2013 рік визначення порядку та розмірів виплат вказаним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України, що свідчить на законність прийнятих рішень судами попередніх інстанцій про відмову у задоволені позову за вказаний період.

Щодо доводів касаційної скарги в поєднанні з доданим до неї рішенням суду касаційної інстанції прийнятому за наслідком розгляду подібної категорії справ, то колегія суддів зазначає наступне.

Починаючи з 01 січня 2014 року, Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року, в редакції Закону України від 06 липня 2014 року № 1534-18, не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 року пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема статті 48 даного Закону.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року, який набрав чинності 03 серпня 2014 року встановлено, що норми і положення Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного Фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, з 01 січня 2014 року до набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», тобто до 03 серпня 2014 року, до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З огляду на наведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України стверджує, що позивач оскаржує розмір отриманої нею щорічної допомоги за 2013 рік, а не за 2014 рік, де така виплачується за попередні періоди (в розрізі даної виплати звітний період є рік), тобто: в 2013 році за 2012 рік, в 2014 році за 2013 рік і так далі.

Тому одноразова грошова допомога за 2013 рік виплачується у розмірах та у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не виявлено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційнійскарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 9 грудня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 рокуу справі за позовом ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Корюківської райдержадміністрації Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: В.І. Бутенко

В.В. Швець