Справа № П/811/4441/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2015 рокусправа № П/811/4441/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О..

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року у справі №811/4441/14 за позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про часткове скасування наказу,-

в с т а н о в и в :

В грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому, з урахуванням уточнень та зміни предмету позову, просив:

1.1. визнати неправомірним та скасувати наказ начальника УМВС України в Кіровоградській області № 428 від 11.12.2014р. "Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги", полковника міліції ОСОБА_4 в частині, що стосується ОСОБА_1, майора міліції, оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу по боротьбі з міжнародними організованими групами УБОЗ УМВС України в Кіровоградській області, а саме: - відрядження для надання практичної та методичної допомоги з 12 грудня 2014 року до особливого розпорядження;

1.2. визнати дії начальника УМВС України в Кіровоградській області, полковника міліції ОСОБА_4, які полягали в прийнятті незаконного рішення (наказу) "Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги" неправомірними;

2.1. визнати неправомірним та скасувати наказ начальника УМВС України в Кіровоградській області №1182 від 19.11.2014р. «Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в Кіровоградській області та покарання винних», полковника міліції ОСОБА_4 в частині:

- встановлення бездіяльності оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС в в Кіровоградській області майора міліції ОСОБА_1, який знаючи про користування ОСОБА_5 вказаним автомобілем, навіть не спробував відмовити його від керування транспортним засобом (абзац 4 наказу);

- встановлення, що ОСОБА_1 порушив вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, та статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460- IV (абзац 6 наказу);

- встановлення, що за порушення вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460 - IV, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності оперуповноважений в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС в Кіровоградській області майор міліції ОСОБА_1, але, враховуючи те, що ним поданий рапорт про переведення до іншого територіального органу внутрішніх справ, обмежитись цим. (пункт 3 резолютивної частини наказу);

2.2. визнати дії начальника УМВС України в Кіровоградській області, полковника міліції ОСОБА_4 які полягали в прийнятті незаконного рішення - наказу №1182 від 19.11.2014 року та затвердженню 19.11.2014 року висновку про результати службового розслідування неправомірним.

2.3. зобов'язати відповідача вилучити наказ з особової справи ОСОБА_1 та оголосити особовому складу органів і підрозділів внутрішніх справ області про його скасування.

3.1. визнати неправомірним та скасувати наказ начальника УМВС України в Кіровоградській області, полковника міліції ОСОБА_4 №1330 від 24.12.2014р. "Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в Кіровоградській області та їх покарання", в частині:

- встановлення, що вищевказане порушення допущене внаслідок того, що ОСОБА_1 грубо порушив вимоги службової дисципліни статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460- IV, п.2.1 розділу IV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012р. №155, Присяги працівника органів внутрішніх справ, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, та пункту 21 Положення про проходження служби РНС ОВС, затвердженого ПКМ Української РСР від 29.07.1991 № 114 (абзац 4 наказу);

- застосування заходів дисциплінарного впливу, за грубе порушення службової дисципліни, в наслідок, порушення вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, п.2.1 розділу IV Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012р. №155, пункту 21 Положення про проходження служби РНС ОВС, затвердженого ПКМ Української РСР від 29.07.1991 № 114 та статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, керуючись статтями 2, 7, 8, 12, 14 вказаного Статуту, оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС в Кіровоградській області майора міліції ОСОБА_1 попередити про неповну посадову відповідність та зменшити розмір грошової премії за грудень поточного року на 10% від суми, яка буде нарахована йому (пункт 1 резолютивної частини наказу);

- застосування заходів дисциплінарного впливу, щодо зобов'язання начальника ВФЗБО УМВС в в Кіровоградській області полковнику міліції ОСОБА_6 грошове утримання у період з 12 грудня 2014 року до теперішнього часу ОСОБА_1 у зв'язку з невиходом його на службу без поважних причин, не нараховувати, а вказаний період вважати прогулом (пункт 2 резолютивної частини наказу).

3.2. визнати дії начальника УМВС України в Кіровоградській області, полковника міліції ОСОБА_4 які полягали в прийнятті незаконного рішення - наказу №1330 від 24.12.2014 року та затвердженню 22.12.2014 року висновку про результати службового розслідування неправомірними.

3. зобов'язати відповідача вилучити наказ з особової справи ОСОБА_1. та оголосити особовому складу органів і підрозділів внутрішніх справ області про його скасування.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України не передбачає підставу для звільнення від дисциплінарної відповідальності - подачу рапортів про переведення, як це зазначено в наказі від 19.11.2014 року №1182, крім того такого рапорту взагалі не існує, адже позивач його не подавав. Факт недійсності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належним чином не підтверджується, крім того чинне законодавство не покладає обов'язок на позивача перевіряти правовий статус майна яким користуються друзі чи коллеги.На думку позивача, висновки в наказі не ґрунтуються на законі та не відповідають дійсним обставинам справи, постановлені внаслідок вільного тлумачення законодавства та недодержання встановленого порядку проведення та принципів неупередженості, об'єктивності, повноти і всебічності Також, позивач зазначає, що відповідно до наказу №428 від 11.12.2014 року «Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги» ОСОБА_1 підлягав відрядженню до сектору карного розшуку Вільшанського РВ УМВС України в Кіровоградській області, що є недопустимим згідно чинного законодавства.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково:

- визнано неправомірним та скасовано абз. 1 п. 1 наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області №428 від 18.12.2014 року «Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги» в частині відрядження для надання практичної та методичної допомоги» в частині відрядження для надання практичної та методичної допомоги з 12.12.2014 р. до особливого розпорядження, майора міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з міжнародними організованими групами управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в в Кіровоградській області - до сектору карного розшуку Вільшанського районного відділу УМВС України в в Кіровоградській області;

- визнано неправомірним та скасувано п.3 наказу начальника УМВС в Кіровоградській області №1182 від 19.11.2014 р. "Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в в Кіровоградській області та покарання винних" в частині, яким підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності оперуповноважений в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС в в Кіровоградській області майор міліції ОСОБА_3, але враховуючи, що ним поданий рапорт про переведення до іншого територіального органу внутрішніх справ, обмежитись цим.

визнано неправомірним та скасовано:

- п.1 наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області №1330 від 24.12.2014 р. в частині попередження про неповну посадову відповідність та зменшення розміру грошової премії за грудень 2014 р. на 10% від суми, яка буде нарахована, оперуповноваженому в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС в області майору міліції ОСОБА_3;

- п.2 наказу начальника УМВС України в Кіровоградській області №1330 від 24.12.2014 р. в частині зобов'язання начальника ВФЗБО УМВС в області не нараховувати грошове утримання у період з 12.12.2014 р. до теперішнього часу ОСОБА_3 у зв'язку з невиходом на службу без поважних причин, а вказаний період вважати прогулом.

в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Управління Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що накази відповідача відповідають чинному законодавству, у відповідності до якого до ОСОБА_1 було застосовано заходи дисциплінарного стягнення за порушення приписів Дисциплінарного статуту ОВС та присяги працівника внутрішніх справ.

У відповідності до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги. Оскільки позивач не оскаржує постанову суду першої інстанції у даній справі, а отже погоджується з нею, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу в частині задоволених позовних вимог, які оскаржуються відповідачем.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 13.05.2013 року перебуває на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з міжнародними організованими злочинними групами управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в в Кіровоградській області, що підтверджується матеріалами послужного списку (а.с. 164-170).

05.11.2014 року, з метою перевірки фактів щодо можливої причетності працівників УБОЗ УМВС в області до вчинення неправомірних дій, відповідно до вимог п.2.6 Інструкції про порядок проведення службового розслідування в органах внутрішніх справах України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року №230, начальником УМВС України в Кіровоградській області було видано наказ №947 «Про призначення та проведення службового розслідування». Проведення службового розслідування доручено старшому інспектору з особливих доручень відділу інспекції з особливого складу УКЗ УМВС в в Кіровоградській області старшому лейтенанту міліції ОСОБА_7 (а.с. 78).

19.11.2014 р. затверджений висновок «Про результати службового розслідування за фактами причетності працівників УБОЗ УМВС в в Кіровоградській області до вчинення неправомірних дій» (а.с. 101-106).

Зазначеним висновком зафіксований факт управління ОСОБА_5 автомобілем НОМЕР_1, із недійсним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а також з можливими ознаками підробки номерів двигуна шасі чи кузова. Позивач знав про користування ОСОБА_5 вказаного автомобіля, але навіть не спробував відмовити його від керування транспортного засобу, а тому й підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності, але враховуючи те, що ним поданий рапорт про переведення до іншого територіального органу внутрішніх справ, обмежено цим.

19.11.2014р. наказом начальником УМВС України в Кіровоградській області прийнято наказ № 1182 «Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та покарання винних» у зв'язку з тим, що позивач знав про користування ОСОБА_5 вказаним автомобілем, але навіть не спробував відмовити його від керування транспортним засобом, тому позивач має бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, але враховуючи те, що ним поданий рапорт про його переведення до іншого територіального органу внутрішніх справ, обмежитись цим (а.с. 107-109).

11.12.2014р. наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області № 428 «Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги», позивач відряджений з 12 грудня 2014 р. до сектору карного розшуку Вільшанського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області (а.с.11).

24.12.2014р. наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області № 1330 «Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та їх покарання», позивача попереджено про неповну посадову відповідність та зменшено розмір грошової премії за грудень поточного року на 10 % від суми, яка буде нарахована, а грошове утримання у період з 12 грудня 2014 р. до теперішнього часу, у зв'язку з невиходом їх на службу без поважних причин, не нараховується, а вказаний період вважається прогулом (а.с.154-146).

Правомірність та обґрунтованість наказів відповідача від 19.11.2014 року та від 24.12.2014р., а також дій щодо застосування до позивача відповідних дисциплінарних стягнень є предметом спору переданого на вирішення суду першої інстанції.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що накази відповідача носять протиправний характер в частині застосування до позивача заходів дисциплінарного стягнення, які не передбаченні чинним законодавством, а також направлення його у відрядження, яке не допускається в силу Закону.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному наказу начальника УМВС у Кіровоградській області від 19.11.2014 року, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

У відповідності до положень п.6.3 Інструкції «Про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 N 230, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 р. за N 541/23073 затверджені права осіб рядового та начальницького складу (РНС) органів внутрішніх справ України, а саме: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування, брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування, висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його проводить(ять), відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України, оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення - забороняється.

Аналогічні приписи містяться у ч.5 ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС: «Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення».

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи не спростовано, що під час проведення службового розслідування у відношенні позивача за фактом порушення ним приписів Дисциплінарного статуту ОВС та присяги працівника внутрішніх справ, не було взято у ОСОБА_1 жодних пояснень за фактом події.

Також матеріали справи не містять підтвердження того, що позивача було належним чином та своєчасно повідомлення про хід проведення службового розслідування за фактом неповідомлення інформації стосовно ОСОБА_5.

Вказане свідчить про порушення посадовими особами відповідальними за проведення службової перевірки вимог чинного законодавства, а також прав позивача, вказане в свою чергу свідчить про те, що результати службової перевірки не можуть бути визнані такими, що фіксують дійсні обставини справи.

Сам позивач наголошує на тому, що про факт невідповідності свідоцтва на транспортний засіб - автомобіль БМВ йому нічого відомо не було, а тому відповідного в нього не виникло обов'язку щодо повідомлення органам МВС інформації, якої він не володів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідачем на виконання ст. 72 КАС України, не доведено наявності у позивача спеціальних знань та технічних засобів для візуального або тактильного виявлення елементів підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та ознак підробки номеру двигуна, шасі та кузова автомобіля, в якому він пересувається як пасажир.

В свою чергу, у відповідності до приписів Дисциплінарного статуту ОВС, у разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вживати заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальнику.

Тобто, під час проведення службового розслідування відповідальними особами УМВС у Кіровоградській області мало бути доведено, що позивач володів інформацією щодо факту порушення законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності та не повідомив про це свого керівника.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що наказом від 19.11.2014 року № 1182 «Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в в Кіровоградській області та покарання винних» обгрунтований тим, що позивач знав про користування ОСОБА_5 вказаним автомобілем, але навіть не спробував відмовити його від керування транспортним засобом, тому позивач має бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, але враховуючи те, що ним поданий рапорт про його переведення до іншого територіального органу внутрішніх справ, обмежитись цим (а.с. 107-109).

Тобто, у відношенні позивача було проведено службове розслідування та в оскаржуваному наказі зроблено висновок, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідності за фактом порушення, яке не міститься в вичерпному переліку дисциплінарних правопорушень, що містяться в Дисциплінарному статуті ОВС.

При цьому, як вбачається з тексту самого наказу та підтверджується відповідачем до ОСОБА_1 фактично не застосовано визначеного чинним законодавством дисциплінарного стягнення, а направлено замість цього до іншого структурного підрозділу МВС у відрядження за його рапортом.

В матеріалах справи не міститься рапорту позивача про направлення його для продовження служби до іншого підрозділу МВС, в свою чергу, на вимогу суду першої інстанції відповідачем такого рапорту також надано не було. Отже, відповідачем, на якого Законом покладено обов'язок щодо доведення правомірності прийнятого ним рішення, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин на яких ґрунтуються його рішення.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що п.3 наказу начальника УМВС в Кіровоградській області №1182 від 19.11.2014 р. «Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в в Кіровоградській області та покарання винних» в частині, яким підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності оперуповноважений в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС в в Кіровоградській області майор міліції ОСОБА_1, але враховуючи, що ним поданий рапорт про переведення до іншого територіального органу внутрішніх справ, обмежитись цим, дійшов висновку, що він прийнятий з порушенням принципу законності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку наказу начальника УМВС від 11.12.2014р. суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вже зазначалось 11.12.2014р. наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області № 428 «Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги», позивач відряджений з 12 грудня 2014 р. до сектору карного розшуку Вільшанського районного відділу УМВС України в Кіровоградської області (а.с.11).

У зв'язку з тим, що позивач фактично не відбув у відрядження та відповідно не перебував на робочому місці в Вільшанському районному відділі УМВС України в Кіровоградській області, у відношенні нього проведено службове розслідування на наслідками якого 24.12.2014р. наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області № 1330 «Про порушення службової дисципліни працівниками УБОЗ УМВС в області та їх покарання», позивача попереджено про неповну посадову відповідність та зменшено розмір грошової премії за грудень поточного року на 10 % від суми, яка буде нарахована, а грошове утримання у період з 12 грудня 2014 р. до теперішнього часу, у зв'язку з невиходом його на службу без поважних причин, не нараховується, а вказаний період вважається прогулом (а.с.154-146).

Відповідач вважає, що позивачем грубо порушено дисципліну працівника органів внутрішніх справ, а саме не виконано наказу керівника відбути у відрядження та знаходження на робочому місці у відповідному структурному підрозділі МВС у робочий час без поважних причин.

Позивач зазначає, що УМВС у Кіровоградській області не надано позивачу грошових коштів на відрядження його до іншого міста, у зв'язку з чим, він не мав можливості відбути у відрядження та приступити до виконання своїх повноважень в Вільшанському районному відділі УМВС України в Кіровоградській області.

Порядок організації, виїзду та роботи у відрядженнях у структурі Міністерства внутрішніх справ України визначені в Інструкції з організації відряджень у структурі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженій Наказом МВС України від 31.12.2004 № 1666 (далі - Інструкція).

Пунктом 2.1. Інструкції визначено, що у відрядження працівники направляються в разі потреби за наявності на це відповідних коштів такими посадовими особами: начальниками органів внутрішніх справ, їх заступниками з інших органів внутрішніх справ.

Положення пункту 3.1 Інструкції визначають строк відряджень. Так, максимальний строк перебування у відрядженні не повинен перевищувати 30 календарних днів, включаючи час знаходження в дорозі.

Конкретні строки перебування працівників у відрядженнях, передбачених пунктом 3.2 розділу 3 цієї Інструкції, регулюються окремими нормативно-правовими актами МВС України.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції працівникові, який направляється у відрядження, видається грошовий аванс у межах сум, призначених на оплату вартості проїзду, витрат на наймання житла та добових, а також посвідчення про відрядження встановленого зразка.

Відповідно до п. 1.9 Інструкції "Про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ", затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 р. №499, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за №205/14896 належне грошове забезпечення при вибутті у відрядження чи відпустку може бути виплачене не раніше як за три дні до дня вибуття у відрядження чи відпустку, не враховуючи вихідних та святкових днів, але не пізніше дня вибуття у відрядження чи відпустку.

Таким чином, норми чинного законодавства в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач повинен був виплатити ОСОБА_1 грошові кошти на відрядження щонайпізніше в день його вибуття у відрядження. Встановлені обставини справи свідчать, що цього відповідачем здійснено не було.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» забороняється використання спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю, їх співробітників, матеріально-технічних засобів для виконання завдань, не віднесених законами України до компетенції цих спеціальних підрозділів. Аналогічні приписи містяться у наказі МВС від 5.10.2011 р. №724.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону України «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» спеціальним підрозділом по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ України, в тому числі є управління по боротьбі з організованою злочинністю в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які підпорядковуються відповідно Міністру внутрішніх справ України та начальнику Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю.

Таким чином, враховуючи те, що позивача як працівника спеціального підрозділу не може бути направлено у відрядження в іншому випадку аніж для виконання спеціального завдання за відповідним призначенням, наказ начальника УМВС від 11.12.2014 року № 428 «Про відрядження співробітників УМВС для надання практичної допомоги» носить протиправний характер та є таким, що підлягає скасуванню

В свою чергу, наказ начальника УМВС України в Кіровоградській області № 1330 від 24.12.2014 року є похідним від наказу №428, оскільки передбачає відповідальність за невиконання позивачем законного наказу, а тому він також не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим, підстав для скасування рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справи України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року у справі №811/4441/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко