Справа № 537/627/15-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 р. Справа № 537/627/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області, Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавської області на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.05.2015р. по справі №537/627/15-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області, Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавської області

про визнання протиправними дій,бездіяльності суб'єктів владних повноважень та зобов'язання відповідачів вчинити певні дії, виконати не вчинені дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2.) звернулася до Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області (далі по тексту -відповідач1, УПФУ в м.Кременчуці Полтавської області), Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі по тексту -відповідач2, Кременчуцька ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області), в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправними ( протизаконними) дії, бездіяльність Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області з подачі недостовірної звітності до Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області стосовно її трудового стажу, стажу державного службовця та страхового стажу за 2003-2007 роки;

- визнати протиправними (протизаконними) дії, бездіяльність Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області щодо неподання до УПФУ в м.Кременчуці Полтавської області корегуючої та скасовуючої звітності до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2, з врахуванням виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 20.02.2003 року по 08.11.2005 року та з 20.06.2006 року по 28.03.2007 року;

- зобов'язати Кременчуцьку ОДПІ ГУ Міндоходів України у Полтавській області подати до УПФУ в м.Кременчуці Полтавської області коригуючу та скасовуючу звітність до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб позивачки з врахуванням виплаченої середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 20.02.2003 року по 08.11.2005 року та з 20.06.2006 року по 28.03.2007 року згідно постанови Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28.03.2007 року ( з її відображенням окремо за кожний місяць; відображенням у місяці, за який обчислено та нараховано згідно судового рішення);

- визнати протиправною бездіяльність УПФУ в м.Кременчуці Полтавської області під час проведення позапланової перевірки Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів України у Полтавській області згідно Акту від 10.10.2014 року № 533 "Про результати позапланової перевірки Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів України у Полтавській області" з питання "достовірності відомостей, поданих до державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2003 року по 31.12.2008 року по страховій особі ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), яка проявилася в відсутності реагування на подання недостовірних відомостей до персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2 стосовно трудового стажу, стажу державного службовця, страхового стажу, даних щодо виплаченої середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 20.02.2003 року по 08.11.2005 року та з 20.06.2006 року по 28.03.2007 року;

- зобов'язати УПФУ в м.Кременчуці Полтавської області внести зміни до персональної облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2 стосовно її трудового стажу, стажу державного службовця та страхового стажу за 2003-2007 роки та щодо виплаченої середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 20.02.2003 року по 08.11.2005 року та з 20.06.2006 року по 28.03.2007 року згідно постанови Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28.03.2007 року (з відображенням окремо за кожний місяць, відображенням у місяці, за який її обчислено та нараховано згідно судового рішення).

Постановою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 12.05.2015 року по справі №537/627/15-а позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області, Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання противними дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень та зобов'язання відповідачів вчинити певні дії, виконати не вчинені дії задоволено.

Визнано протиправними дії, бездіяльність Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області з подачі недостовірної звітності до Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області стосовно трудового стажу, стажу державного службовця та страхового стажу ОСОБА_2 за 2003-2007 роки.

Визнано протиправними дії, бездіяльність Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області щодо неподання до Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області корегуючої та скасовуючої звітності до попередньо податної звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2 з врахуванням виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 20.02.2003 по 08.11.2005 р.р. та з 20.06.2006 року по 28.08.2007 р.р.

Зобов'язано Кременчуцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного Управління Міндоходів у Полтавській області подати до Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області коригуючу та скасовуючу звітність до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2 з врахування виплаченої середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 20.02.2003 по 08.11.2005 р.р. та з 20.06.2006 року по 28.08.2007 р.р. згідно постанови Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28.08.2007 року ( з відображенням окремо за кожний місяць, відображенням у місяці, за який її обчислено та нараховано згідно судового рішення).

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області під час проведення позапланової перевірки Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області згідно Акту від 10.10.2014 року № 533 "Про результати позапланової перевірки Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області" з питання достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2003 року по 31.12.2008 року по страховій особі ОСОБА_2 , яка проявилася у відсутності реагування на подання недостовірних відомостей до персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2 стосовно трудового стажу, стажу державного службовця, страхового стажу, даних щодо виплаченої середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 20.02.2003 по 08.11.2005 р.р. та 20.06.2006 року по 28.08.2007 р.р. згідно постанови Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28.03.2007 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області внести зміни до персональної облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2 стосовно її трудового стажу, стажу державного службовця та страхового стажу за 2003-2007 роки та щодо виплаченої середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 20.02.2003 року по 08.11.2005 року та з 20.06.2006 року по 28.03.2007 року згідно постанови Крюківського районного суду м.Кременчука у Полтавській області від 28.03.2007 року ( з відображенням окремо за кожний місяць, відображенням у місяці, за який її обчислено та нараховано згідно судового рішення).

Відповідач, УПФУ в м.Кременчуці Полтавської області, не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити, справу розглянути за відсутності представника управління.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, з посиланням на п.п.1.6.2 п.1.6 , п.п.2.2.12 п.2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Державним комітетом статистики України від 13.01.2004 року № 5 зазначає, що відповідно до записів трудової книжки, за період з 20.02.2003року по 08.11.2005 року та з 20.06.2006 року по 28.03.2007 року позивачка фактично не працювала та була у вимушеному прогулі та під час розгляду справи в суді позивачка не заявляла вимоги про зобов'язання відповідача відобразити суму середнього заробітку окремо за кожний місяць та зарахувати час вимушеного прогулу до страхового стажу, врахувати до трудового стажу та стажу державного службовця період вимушеного прогулу за 2003-2007 роки. Звертає увагу на те, що в Акті " Про результати позапланової перевірки" № 533 від 10.10.2014 року щодо достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2003 року по 31.12.2008 року по застрахованій особі ОСОБА_2, були встановлені порушення щодо розбіжностей сум нарахованого заробітку в деяких місяцях, але не щодо правильності нарахування суми, стягнутої на користь позивача за рішенням суду та по результатам перевірки був виданий Припис. Дії Управління пенсійного фонду України в м.Кременчуці щодо внесення відомостей до системи персоніфікованого обліку персональної картки ОСОБА_2 за 2003-2008 роки вважає правомірними (законними ) та достовірними. Стверджує, що внесення змін до персональної облікової картки реєстру застрахованих осіб може бути виконано лише в разі надання страхувальником документів у встановленому порядку. З огляду на викладене, не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, а рішення суду першої інстанції вважає таким, що має бути скасовано.

Відповідач, Кременчуцька ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції також подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо передачі справи до Полтавського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення, зокрема, норм ст.ст. 9, 17, 18, 22, 86, 159 КАС України, ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", ст..56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", п.2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення стажу державної служби" від 03.05.1994 року, п.п. 1.6.2 п.1.6, п.п. 2.2.12 п.2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати затвердженої Державним комітетом статистики України від 13.01.2004 року. Пояснив, що податковий орган у спірних правовідносинах діяв правомірно, у межах своїх повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, що підтверджується Актом Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці №533 від 10.10.2014 року щодо достовірності відомостей, поданих до державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2003 року по 31.12.2008 року по застрахованій особі ОСОБА_2, в якому не були встановлені розбіжності щодо правильності нарахування суми, стягнутої на користь позивача за рішенням суду. Так, вважає, що відомості , відображені Кременчуцькою ОДПІ в звітності, що подавалась до Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці є достовірними та повними, нараховані правомірно та в повному обсязі, і як наслідок, не підлягають уточненню, оскільки суми, стягнуті на користь позивача належать до фонду оплати праці у частині додаткової заробітної плати та правильно враховані в місяці, в якому вони нараховані. Отже, з викладених підстав, вважає рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 працювала в Кременчуцькій ОДПІ (на даний час Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області Міністерства доходів і зборів України) з 16.12.1993 року.

Наказом № 37-л від 20.02.2003 року позивачку було звільнено з посади за систематичне невиконання службових обов'язків згідно п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 09.11.2005 року позивачку поновлено на роботі з 20.02.2003 року на посаді, з якої було звільнено.

На підставі рішення суду в порядку його негайного виконання 09.11.2005 року позивачку було допущено до роботи.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 19.06.2006 року рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09.11.2005 року скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції на новий судовий розгляд в порядку адміністративного судочинства.

В зв'язку із скасуванням рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09.11.2005 року наказом Кременчуцької ОДПІ від 20.06.2006 року в трудовій книжці позивачки був здійснений запис про її звільнення з 20.06.2006 року на підставі п.3 ст.40 КЗпП України та відсторонено від роботи.

Постановою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28.03.2007 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2008 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.12.2008 року, накази № 22 від 31.01.2003 року та № 37-0 від 20.02.2003 року про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності та про звільнення визнані протиправними, поновлено ОСОБА_2 на посаді державного податкового інспектора групи ресурсних платежів відділу місцевих ресурсних (рентних) і неподаткових платежів управління оподаткування юридичних осіб у Кременчуцькій об'єднаній податковій інспекції Полтавської області, стягнуто з відповідача на користь позивачки середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в розмірі 38759 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.00 коп..

Крім того, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04.12.2008 року зазначено, що суди правильно стягнули з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу згідно припису ст.235 КЗпП України.

До роботи в порядку негайного виконання постанови Крюківського районного суду м.Кременчука від 23.03.2007 року позивачку було допущено 29.03.2007 року.

На виконання рішень судів позивачці був виплачений середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Страхові внески з суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнутої постановою Крюківського районного суду м.Кременчука від 28.03.2007 року за період з 20.02.2003 року по 08.11.2005 року та з 20.06.2006 року по 28.03.2007 року були перераховані до Пенсійного фонду роботодавцем та внесені управлінням ПФУ до облікової картки системи персоніфікованого обліку за один місяць за липень 2008 року.

07.02.2009 року позивачка була звільнена за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України.

В 2014 році ОСОБА_2 звернулася до управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області з заявою про надання інформації щодо себе та отримала повідомлення, що в базі даних системи персоніфікованого обліку УПФУ в м.Кременчуці, звідки з 2000 року беруться відомості для призначення та обчислення пенсії, є відсутніми відомості щодо її страхового стажу, заробітної плати, розміру сплачених страхових внесків тощо за період вимушеного, з вини роботодавця, прогулу за 2003-2007 роки, в зв'язку з чим відповідний період не може бути включений до страхового стажу та для обчислення розміру пенсії.

Для перевірки та з'ясування достовірності отриманих даних позивач звернулась з запитами до Кременчуцької ОДПІ та УПФУ в м.Кременчуці стосовно відомостей, що подавалися/вносилися до бази даних системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду за період вимушеного прогулу. З отриманої інформації на запит адвоката позивачка дізналася, що будь-які скасовуючі та коригуючі відомості до бази даних системи персоніфікованого обліку пенсійного фонду за період вимушеного прогулу ( з 20.02.2003 року по 08.11.2005 року та з 20.06.2006 року по 28.03.2007 року) після поновлення її на роботі роботодавцем не подавалися та не уточнювалися.

Відповідні дані є відсутніми і в складеній та наданій довідці про заробіток для обчислення пенсії за 2003-2008 роки.

В жовтні 2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області проведена перевірка правильності подання Кременчуцькою ОДПІ до Державного реєстру загальнобов'язкового державного соціального страхування відомостей по застрахованій ОСОБА_2 за період з 01.01.2003 року по 31.12.2008 року.

Із акту № 533 від 10.10.2014 року "Про результати позапланової перевірки Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Полтавській області" вбачається, що в результаті перевірки не визнано за порушення факт неподання до персоніфікованої облікової картки бази даних системи персоніфікованого обліку УПФУ в м.Кременчуці позивачки уточнюючих (скасовуючих та коригуючих) відомостей щодо страхового стажу позивачки внаслідок поновлення її на роботі та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу, страхових внесків з урахуванням стягнутої постановою Крюківського районного суду м.Кременчука від 28.03.2007 року середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 20.02.2003 року по 08.11.2005 року та з 20.06.2006 року по 28.03.2007 року.

Не погоджуючись з недостовірними відомостями в персональній обліковій картці реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2 стосовно її трудового стажу, стажу державного службовця та страхового стажу за 2003-2007 роки та щодо виплаченої середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 20.02.2003 року по 08.11.2005 року та з 20.06.2006 року по 28.03.2007 року згідно постанови Крюківського районного суду м.Кременчука у Полтавській області від 28.03.2007 року, позивач звернулась до суду з відповідними позовними вимогами.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що періоди перебування позивачки у вимушених прогулах, на підставі звітів страхувальника , мали бути занесені до її індивідуальних даних персоніфікованого обліку як стаж роботи, стаж державної служби та при призначенні пенсії як страховий стаж, а сума нарахованого середнього заробітку за визначений у судових рішеннях час , коли позивачка перебувала у вимушеному прогулі, мала бути рознесена по реквізитах у звітах щомісячно, а саме, як середньомісячні суми нарахованого середнього заробітку (доходу) та місячні суми обчислених з цих сум внесків за всі місяці вимушеного прогулу, за які вони нараховані.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність дій та бездіяльності Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області з подачі недостовірної звітності до УПФУ в м.Кременчуці Полтавської області стосовно трудового стажу, стажу державного службовця та страхового стажу ОСОБА_2 за 2003-2007 роки та щодо неподання до пенсійного органу корегуючої та скасовуючої звітності до попередньо податної звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб позивача з врахуванням виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 20.02.2003 по 08.11.2005 р.р. та з 20.06.2006 року по 28.08.2007 р.р., а також бездіяльності УПФУ в м.Кременчуці Полтавської області під час проведення позапланової перевірки Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області згідно Акту від 10.10.2014 року № 533 "Про результати позапланової перевірки Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області" з питання достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2003 року по 31.12.2008 року по страховій особі ОСОБА_2 , яка проявилася у відсутності реагування на подання недостовірних відомостей до персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2 стосовно трудового стажу, стажу державного службовця, страхового стажу, даних щодо виплаченої середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 20.02.2003 по 08.11.2005 р.р. та 20.06.2006 року по 28.08.2007 р.р. згідно постанови Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28.03.2007 року. У зв`язку з чим, суд першої інстанції також прийшов до висновку про необхідність зобов'язати податковий орган подати до пенсійного органу коригуючу та скасовуючу звітність до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2 з врахування виплаченої середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 20.02.2003 по 08.11.2005 р.р. та з 20.06.2006 року по 28.08.2007 р.р. згідно постанови Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28.08.2007 року ( з відображенням окремо за кожний місяць, відображенням у місяці, за який її обчислено та нараховано згідно судового рішення), а також зобов'язання УПФУ в м.Кременчуці Полтавської області внести відповідні зміни до персональної облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби", Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", Законом України "Про оплату праці", КЗпП України, Інструкціями про порядок обчислення і оплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України, затвердженими постановами правління Пенсійного фонду України № 16-6 від 19.10.2001року та № 21-1 від 19.12.2003 року.

Статтею 1 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом цієї статті Закону законодавцем визначено три підстави для зарахування періоду (строку.) до страхового стажу, зокрема: коли особа в цей період підлягала державному соціальному страхуванню; за цей період нею або за неї сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, а також коли особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в період з 20.02.2003 року по 08.11.2005 року та з 20.06.2006 року по 28.03.2007 року, який є вимушеним прогулом, позивач перебувала в трудових відносинах на умовах трудового договору зі своїм роботодавцем та страхувальником - Кременчуцькою ОДПІ, що підтверджується записами, наявними в трудовій книжці, постановою Крюківського районного суду м.Кременчука від 28.03.2007 року, і в обов'язковому порядку підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню.

За періоди перебування позивачки у вимушеному прогулі за неї були сплачені страхові внески до Пенсійного фонду, а тому періоди перебування позивачки у вимушених прогулах, на підставі звітів страхувальника , мали бути занесені до її індивідуальних даних персоніфікованого обліку як стаж роботи, стаж державної служби та при призначенні пенсії як страховий стаж.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ст.24 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях.

Відповідно до п. 1.1. Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 відомості про застраховану особу, одержані від страхувальника, використовуються в системі персоніфікованого обліку Пенсійного фонду.

Згідно підпункту 1. п.1.3. Порядку - страхувальник (роботодавець) один раз на рік подає первинну звітність за попередній рік.

У відповідності до статті 62 Закону України „Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна правова позиція знаходить своє відображення в п. 1 Загальних положень „Порядку підтвердження наявного трудового сажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки", де визначено, що основним документом що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працювала на посаді державного службовця, у зв`язку з чим, стаж державної служби застосовується для призначення пенсії відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 03.05.1994 року № 283.

Відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 283 від 03.05.1994 року, документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Відповідно до п.3 Порядку до стажу державної служби включаються також період, коли державний службовець не працював з поважних причин, але залишався у трудових відносинах з державним органом.

Згідно ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року до стажу роботи зараховується, в тому числі, робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до звітів, які подавалися страхувальником позивача до органу Пенсійного фонду України мали бути подані відомості про стаж роботи позивача у днях і місяцях і цей стаж визначається страхувальником за всі періоди трудових відносин позивача на підставі трудової книжки та інших документів що підтверджують стаж роботи.

Одночасно необхідно зазначити, що функції з нарахування та виплати пенсії позивачу здійснює Пенсійний фонд України в особі управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області.

Інспекція ж була зобов'язана щомісяця сплачувати за позивачу внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і при поновленні її на роботі мала подати до органу Пенсійного фонду скасовуючі та корегуючі звіти до її індивідуальних даних системи персоніфікованого обліку.

В ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування " зазначено, що єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці"

Частина друга ст.7 цього ж Закону передбачає, що єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована. Зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким нараховано згідно з рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул.

В ст.2 Закону України "Про оплату праці" зазначено, що основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці. Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до п.8.3 Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року № 7-6 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції 10.08.2004 року № 1000/9599, що діяла на час виникнення спору, суми заробітної плати (доходу) мають бути враховані у місяці, за який вони нараховані.

У відповідності до п.1.6 цього ж Порядку, застрахована особа має право вимагати від страхувальника достовірного та своєчасного подання до територіального органу Пенсійного фонду первинних та коригуючи відомостей про себе стосовно персоніфікованого обліку.

Пункт 5 Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року № 7-6 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції 10.08.2004 року № 1000/9599, визначає, що у разі виявлення недостовірних відомостей, які подані та/або накопичені в базах даних персоніфікованого обліку, страхувальник подає до органу Пенсійного фонду необхідні корегуючі або скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних звітів про застраховану особу.

Коригування або скасування відомостей облікової картки застрахованої особи здійснюється за будь-які роки функціонування системи персоніфікованого обліку тільки на підставі наданих у встановленому порядку документів страхувальника.

Підпунктом 5.4.1 п.5.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України", затвердженої постановою правління пенсійного фонду України від 19.10.2001 року № 16-6, визначено, що обчислення збору до Пенсійного фонду із зазначеної категорії платників здійснюється щомісячно.

Згідно з пунктом 5.4.3 Інструкції, збір нараховується та утримується з усіх видів виплат, що відповідно до законодавства належать до сукупного оподаткованого доходу.

Нарахування та утримання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на суми виплат, що включаються до сукупного оподаткованого доходу, період яких більше одного місяця (допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, оплата щорічної відпустки, тощо) здійснюється окремо за кожний місяць.

Аналогічний принцип щомісячного нарахування страхувальниками страхових внесків, закріплений в Інструкції про порядок та обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

З огляду на вищевказане, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що судовим рішенням, якими позивача було поновлено на роботі, було визначено всю суму середнього заробітку позивачки за час вимушеного прогулу, тобто за періоди з 20.02.2003 року по 08.11.2005 року та з 20.06.2006 року по 28.03.2007 року , а не за липень місяць 2008 року . В судових рішеннях було зазначено, що з нарахованого середнього заробітку за кожний день вимушеного прогулу мають бути сплачені обов'язкові внески і платежі.

Таким чином, колегія суддів вказує на те, що сума нарахованого середнього заробітку за визначений у судових рішеннях час , коли позивачка перебувала у вимушеному прогулі, мала бути рознесена по реквізитах у звітах щомісячно, а саме, як середньомісячні суми нарахованого середнього заробітку (доходу) та місячні суми обчислених з цих сум внесків за всі місяці вимушеного прогулу, за які вони нараховані. Саме за такими відомостями з персоніфікованого обліку мали бути обчислені коефіцієнт заробітної плати та пенсія ОСОБА_2

Стаття 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначає обов'язки страхувальника, до яких , зокрема , відносять і наступні обов'язки: подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом; нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески ; повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну відомостей, що вносяться до системи персоніфікованого обліку, про застраховану особу, за яку або на користь якої ним сплачуються страхові внески у десятиденний термін із дня одержання цих відомостей; виконувати інші вимоги, передбачені цим законом, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Надаючи правову оцінку, в контексті дотримання ним вимог ст. 17 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", колегія суддів вказує на те, що Кременчуцька ОДПІ зобов'язана відповідно до вищевказаних норм Закону та на виконання судових рішень утримати з нарахованого судом середнього заробітку позивачки та сплатити за кожний місяць вимушеного прогулу за позивачку внески до Пенсійного фонду. Такий обов'язок щодо повідомлення органу пенсійного фонду про внесені в звітність за попередні роки недостовірні відомості щодо застрахованої особи позивачки відповідач мав здійснити протягом 10 днів після набрання чинності судовими рішеннями та подати скасовуючу та корегуючу звітність щодо її індивідуальних даних, що містяться у її обліковій картці системи персоніфікованого обліку.

Таким чином, колегія суддів приходить, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що вимога позивачки до Кременчуцької ОДПІ щодо зобов'язання подати до управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці корегуючі та скасовуючі звіти до попередньо поданої звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2 з врахуванням виплаченого середнього заробітку за період з 20.02.2003 року по 08.11.2005року та з 20.06.2006 року по 28.08.2007 рокує обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Зважаючи на вказане, колегія суддів також вважає протиправними дії та бездіяльність Кременчуцької ОДПІ з подачі недостовірної звітності до управління Пенсійного фонду України в м.Кременчук стосовно трудового стажу, стажу державного службовця та страхового стажу ОСОБА_2 за 2003-2007 р.р. та щодо неподання до Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області корегуючої та скасовуючої звітності до попередньо податної звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2 з врахуванням виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 20.02.2003 року по 08.11.2005 року та з 20.06.2006 року по 28.08.2007 року.

За змістом ст.2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" дія цього закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної зі збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

У п.п.1.6.2. п.1.6 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Державним комітетом статистики України від 13.01.2004 року № 5, зазначено, що під час заповнення форм державних статистичних спостережень слід мати на увазі такі особливості обліку та відображення суми фонду оплати праці:… якщо нарахування фонду оплати праці здійснюється за попередній період, зокрема у зв'язку з уточненням кількості відпрацьованого часу, виявленням помилок, вони відображаються у фонді оплати праці того місяця, у якому були здійсненні нарахування.

Відповідно до п.п.2.2.12 пункту 2.2 Інструкції № 5 фонд додаткової заробітної плати включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До складу фонду додаткової заробітної плати входять: оплата за невідпрацьований час.

Так, в Інструкції йдеться про уточнення, виявлення помилок, які відображаються у фонді оплати праці того місяця, у якому були здійснені нарахування, а також про невідпрацьований час, який входить до складу фонду додаткової заробітної плати, а тому посилання представників відповідачів на п.п.16.2 п.1.6 та п.п.2.2.12 п.2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Державним комітетом статистики України від 13.01.2004 року № 5, колегія суддів вважає безпідставним. В даному випадку судом розглядається спір щодо щомісячного рознесення по реквізитах у звітах не додаткової заробітної плати, не заробітної плати за невідпрацьований час, а середньомісячної заробітної плати, нарахованої рішенням суду за час вимушеного прогулу з вини страхувальника в період перебування позивачки з роботодавцем у трудових відносинах.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області внести зміни до персональної облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2 стосовно її трудового стажу, стажу державного службовця та страхового стажу за 2003-2007 роки та щодо виплаченої середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 20.02.2003 року по 08.11.2005 року та з 20.06.2006 року по 28.03.2007 року згідно постанови Крюківського районного суду м.Кременчука від 28.03.2007 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що Кременчуцька ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області при подачі недостовірної звітності до УПФУ в м.Кременчуці Полтавської області стосовно трудового стажу, стажу державного службовця та страхового стажу ОСОБА_2 за 2003-2007 роки, та неподанні до пенсійного органу корегуючої та скасовуючої звітності до попередньо податної звітності відносно даних персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб позивача з врахуванням виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 20.02.2003 по 08.11.2005 р.р. та з 20.06.2006 року по 28.08.2007 р.р., діяли не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання протиправною бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області під час проведення позапланової перевірки Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області згідно Акту від 10.10.2014 року № 533 "Про результати позапланової перевірки Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області" з питання достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2003 року по 31.12.2008 року по страховій особі ОСОБА_2 , яка проявилася у відсутності реагування на подання недостовірних відомостей до персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2 стосовно трудового стажу, стажу державного службовця, страхового стажу, даних щодо виплаченої середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 20.02.2003 по 08.11.2005 р.р. та 20.06.2006 року по 28.08.2007 р.р. згідно постанови Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28.03.2007 року, з наступних підстав.

Згідно з п.5.9 постанови Пенсійного фонду України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663, "Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" №21-1 від 19.12.2003 року обчислення страхових внесків органами Пенсійного фонду здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які нараховуються страхові внески.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки податкового органу і є носієм доказової інформації про виявлені порушення. При цьому, вказані в акті висновки, є суто суб'єктивною думкою пенсійного органу і він не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин.

Слід зазначити, що оцінка акту перевірки, в тому числі й оцінка дій посадових осіб пенсійного органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається уповноваженими законом органами влади при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту, оскільки лише відповідні рішення, прийняті на підставі акта перевірки, є тими правовими актами індивідуальної дії, що можуть мати наслідки для прав та інтересів суб'єктів спірних правовідносин.

Отже, сам по собі факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків.

Колегія суддів зазначає, що акт перевірки не містить владних управлінських приписів щодо позивача, а лише містить інформацію про виявлені під час перевірки порушення щодо Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області.

Вказане в сукупності свідчить про те, що акт перевірки та висновки пенсійного органу за наслідками проведення перевірки відносно Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області, викладені у відповідному акті, не породжують для позивача певних юридичних наслідків, а отже, не порушують його прав та законних інтересів.

Суд, відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено факту порушення його прав та інтересів у зв`язку із проведенням УПФУ в м.Кременчуці Полтавської області позапланової перевірки Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області згідно Акту від 10.10.2014 року № 533 "Про результати позапланової перевірки Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області"

Крім того, колегія суддів вказує на те, що адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Таким чином, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що висновки акту перевірки є дискреційними повноваженнями пенсійного органу при проведенні перевірки.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постанова Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 12.05.2015 року по справі №537/627/15-а в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області під час проведення позапланової перевірки Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області згідно Акту від 10.10.2014 року № 533 "Про результати позапланової перевірки Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області" з питання достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2003 року по 31.12.2008 року по страховій особі ОСОБА_2 , яка проявилася у відсутності реагування на подання недостовірних відомостей до персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2 стосовно трудового стажу, стажу державного службовця, страхового стажу, даних щодо виплаченої середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 20.02.2003 по 08.11.2005 р.р. та 20.06.2006 року по 28.08.2007 р.р. згідно постанови Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28.03.2007 року, не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона ухвалена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції, внаслідок допущених порушень підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області під час проведення позапланової перевірки Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області згідно Акту від 10.10.2014 року № 533 "Про результати позапланової перевірки Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області" з питання достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2003 року по 31.12.2008 року по страховій особі ОСОБА_2 , яка проявилася у відсутності реагування на подання недостовірних відомостей до персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2 стосовно трудового стажу, стажу державного службовця, страхового стажу, даних щодо виплаченої середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 20.02.2003 по 08.11.2005 р.р. та 20.06.2006 року по 28.08.2007 р.р. згідно постанови Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28.03.2007 року, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області, Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавської області задовольнити частково.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.05.2015р. по справі № 537/627/15-а скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці Полтавської області під час проведення позапланової перевірки Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області згідно Акту від 10.10.2014 року № 533 "Про результати позапланової перевірки Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області" з питання достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2003 року по 31.12.2008 року по страховій особі ОСОБА_2 , яка проявилася у відсутності реагування на подання недостовірних відомостей до персоніфікованої облікової картки реєстру застрахованих осіб ОСОБА_2 стосовно трудового стажу, стажу державного службовця, страхового стажу, даних щодо виплаченої середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 20.02.2003 по 08.11.2005 р.р. та 20.06.2006 року по 28.08.2007 р.р. згідно постанови Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28.03.2007 року.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні цієї частини позовних вимог відмовити.

В іншій частині постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.05.2015р. по справі №537/627/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Перцова Т.С. Дюкарєва С.В.
Повний текст постанови виготовлений 23.06.2015 р.