Справа № 815/3275/14
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 815/3275/14 Головуючий у 1-й інстанції: Мазур А.С.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Жигіля Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом прокурора м. Іллічівська Одеської області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівську Одеської області до публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: управління Державної казначейської служби України в м. Іллічівську Одеської області про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Іллічівська Одеської області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівську Одеської області ( далі - позивач ) звернувся до суду з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» ( далі - відповідач ), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: управління Державної казначейської служби України в м. Іллічівську Одеської області про стягнення коштів на розрахунковий рахунок управління Державної казначейської служби України в м. Іллічівську Одеської області на загальну суму 93 560,10 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач подав апеляційні скарги, в яких просить скасувати зазначену постанову суду та ухвалити нову про відмову в задоволенні позову, так як, на думку апелянта, оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, УПФУ в м. Іллічівську Одеської області було проведено документальну перевірку повноти і своєчасності перерахування збору на обов'язкове державне пенсійне страхування від операцій з відчуження легкових автомобілів, що підлягають першій державній реєстрації Центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням м.Іллічівську та Овідіопольского району, підпорядкованого управлінню УДАІ УМВС України в Одеській області, за період з 01.02.2014 р. по 31.03.2014 р.

За результатами перевірки УПФУ в м. Іллічівську Одеської області було складено акти від 21.03.2014 р. № 7 та від 24.04.2014 р № 8, в яких встановлено, що на момент перевірки на розрахункові рахунки Державного бюджету по додатковим ставкам в ГУДКС України в м. Іллічівську не поступили кошти на суми 23977,50 грн. і 69582,60 грн., сплачені в ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», що підтверджено відповідними квитанціями, чим порушено п. 15 постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 р. №1740 «Про затвердження порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» (з наступними змінами і доповненнями).

28.02.2014 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( далі - ФГВФО ) на підставі постанови Правління НБУ від 28.02.2014 р. № 107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних» було прийнято рішення № 9 про запровадження тимчасової адміністрації на три місяці з 03.03.2014 р. по 02.06.2014 р. та призначення уповноваженої особи ФГВФО для ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК».

03.06.2014 р. ФГВФО було прийнято рішення про продовження повноважень уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Куреного О.В. з 03.06.2014 року до дня отримання ФГВФО рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК».

11.06.2014 р. на підставі постанови Правління НБУ від 10.06.2014 р. № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення № 45 про початок ліквідації ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» з 11.06.2014 року та призначення уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію.

Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» було призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Куреного О.В. на період з 11.06.2014 р. по 10.06.2015 р.

Задовольняючи даний адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що спірні операції були вчинені банком у період з 19.02.2014 р. по 22.02.2014 р., а постанова Правління НБУ № 107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних» винесена лише 28.02.2014 р., тимчасова адміністрація запроваджена з 03.03.2014 р. по 02.06.2014 р., прокурор звернувся з даним позовом до суду 03.06.2014 р., тобто після закінчення строку дії тимчасової адміністрації, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законами України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» ( далі - Закон № 400/97-ВР ), «Про гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI ), Цивільним кодексом України ( далі - ЦК України ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 7 ст. 1 Закону № 400/97-ВР визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Україні в підрозділах Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, крім випадків забезпечення легковими автомобілями інвалідів згідно із законодавством та успадкування легкових автомобілів відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1091 ЦК України банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Пунктом 17 частини 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР передбачено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до ч. 1, 4, 5, 6 ст. 34 Закону № 4452-VI, Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Згідно з абз. 1 ч. 1, 3, 4, 5 ст. 36 Закону № 4452-VI, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Початок тимчасової адміністрації не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів про надання послуг (виконання робіт), які забезпечують господарську діяльність банку, зокрема договорів про оренду нерухомого майна, надання комунальних послуг, послуг зв'язку, охорони. У разі припинення, розірвання або порушення умов таких договорів з боку контрагентів банку Фонд має право вимагати відшкодування збитків у порядку, встановленому законодавством України.

Під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті; 1-1) сплати регулярного збору до Фонду; 2) витрат, пов'язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті; 3) виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку; 4) виплати аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, ушкодженням здоров'я або смертю, тощо; 5) здійснення операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації; 6) здійснення купівлі-продажу валюти фізичними та юридичними особами для погашення ними зобов'язань за кредитними договорами, виконання вимог, встановлених законодавством, для обов'язкового продажу валюти.

З метою забезпечення виконання зобов'язань банку, передбачених пунктом 1 частини шостої цієї статті, Фонд має право надати банку цільову позику. Виплати за такими зобов'язаннями за рахунок цільової позики Фонду мають розпочатися не пізніше першого місяця з дати запровадження у неплатоспроможному банку тимчасової адміністрації, а для системно важливих банків - не пізніше двох місяців.

У ч. 1 ст. 44 Закону № 4452-VI визначено, що Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 45 Закону № 4452-VI, Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 46 Закону № 4452-VI, з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку; 2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; 3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; 4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4-1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; 5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю; 6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону; 7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

У п. 4 ч. 1 ст. 48 Закону № 4452-VI закріплено, що Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

За змістом ч. 1, 2, 3 ст. 49 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що віднесення банку до категорії неплатоспроможних і призначення тимчасової адміністрації обумовлює зміни в його господарській діяльності та застосування обмежень, зокрема, щодо розпорядження коштами такого банку, у тому числі, заборону здійснювати примусове стягнення коштів банку з моменту призначення тимчасової адміністрації і стосовно задоволення вимог його кредиторів.

Водночас, законодавством регламентовано чіткий та послідовний порядок задоволення вимог кредиторів банку в разі призначення тимчасової адміністрації, уповноваженої особи ФГВФО та порушення ліквідаційної процедури в порядку Закону № 4452-VI.

Разом з тим, судова колегія встановила, що спірні банківські операції мали місце у період з 19.02.2014 р. по 22.02.2014 р.

28.02.2014 р. Правлінням НБУ було прийнято Постанову № 107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних».

На підставі зазначеної Постанови НБУ у цей же день виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення № 9 про запровадження тимчасової адміністрації на три місяці з 03.03.2014 р. по 02.06.2014 р. та призначення уповноваженої особи ФГВФО для ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» /а.с. 106, 108/.

03.06.2014 р. ФГВФО було прийнято рішення про продовження повноважень уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Куреного О.В. з 03.06.2014 року до дня отримання ФГВФО рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» / а.с. 105 /.

03.06.2014 р., тобто після віднесення ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних та призначення тимчасової адміністрації, прокурор м. Іллічівська Одеської області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівську Одеської області звернувся до суду з даним адміністративним позовом / а.с. 2 /.

11.06.2014 р. на підставі постанови Правління НБУ від 10.06.2014 р. № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення № 45 про початок ліквідації ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» з 11.06.2014 року та призначення уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію на період з 11.06.2014 р. по 10.06.2015 р. / а.с. 51-52 /.

14.06.2014 р. у газетах «Голос України» № 113 та «Урядовий кур'єр» №106 було опубліковано інформацію щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та повідомлено кредиторів про їх право подати свої вимоги до банку до 14.07.2014 р.

Отже, на момент звернення прокурора до суду з даним адміністративним позовом ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» вже був віднесений до категорії неплатоспроможних банків і вже була призначена тимчасова адміністрація банку та уповноважена особа ФГВФО на тимчасову адміністрацію, а на момент ухвалення судом оскаржуваної постанови - розпочата процедура ліквідації ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» і призначена уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію, що, у відповідності до ч. 5 ст. 36 та ч. 2 ст. 46 Закону № 4452-VI, виключає можливість позачергового задоволення вимог кредиторів банку і стягнення з нього відповідних коштів у примусовому порядку.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що, у даному випадку, відсутні жодні правові підстави для задоволення адміністративного позову.

При цьому, посилання позивача на те, що спірні банківські операції здійснювались з 19.02.2014 р. по 22.02.2014 р., а Постанову № 107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» було прийнято Правлінням НБУ лише 28.02.2014 р., колегія суддів вважає безпідставними і необґрунтованими, оскільки обмеження щодо розпорядження коштами, стягнення з банку грошей і взагалі особливості його діяльності під час дії тимчасової адміністрації, визначені у ст.ст. 34, 36 Закону № 4452-VI, не мають виключень для зобов'язань банку, які виникли до моменту віднесення його до категорії неплатоспроможних.

Доводи позивача про те, що дія тимчасової адміністрації банку була припинена 03.06.2014 р., спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку відсутні жодні правові підстави для задоволення адміністративного позову, а судом першої інстанції були порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на це, судова колегія вважає за необхідне апеляційні скарги публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» задовольнити, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову прокурора м. Іллічівська Одеської області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в м. Іллічівську Одеської області до публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: управління Державної казначейської служби України в м. Іллічівську Одеської області про стягнення коштів - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення виготовлено 24.06.2015 р.

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.