Справа № 823/1179/15
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року справа № 823/1179/15

м. Черкаси

17 год. 10 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі Дудці Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Держземагентства у Черкаській області про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії ОСОБА_2 управління Держземагентства у Черкаській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2,0 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області, у приватну власність для ведення особистого селянського господарства;

- зобовязати Головне управління Держземагентства у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2,0 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області, у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, та прийняти рішення у відповідності до статті 118 Земельного кодексу України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.03.2015 ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 управління Держземагентства у Черкаській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області.

ОСОБА_2 управління Держземагентства у Черкаській області від 02.06.2015 №1005/0/300-15 від 02.06.2015 позивача повідомлено, що ОСОБА_1 не може претендувати на отримання земельної ділянки площею 2,000 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради у власність, оскільки рішенням Білозірської сільської ради Черкаського району від 30.01.2006 №21-9 встановлено граничний розмір земельних ділянок, що можуть бути передані у приватну власність громадянам для ведення особистого селянського господарства у розмірі 0,5000 га.

Позивач вважає, що з аналізу положень ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України слідує, що підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою.

Враховуючи те, що вказана земельна ділянка є вільною та не перебуває у користуванні інших осіб, з огляду на те, що відсутні правові підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивач вважає протиправною відмову відповідача у наданні їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2,0 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області, у приватну власність для ведення особистого селянського господарства.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявився, на адресу суду направив клопотання, в якому просить суд провести засідання без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причину неявки не повідомив. Відповідно до заперечень відповідача, наданих у судовому засіданні 16.06.2015, на виконання доручення Віце-прем'єр-міністра Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України ОСОБА_3 від 08.10.2014 №37732/0/1-14 та наказу Держземагентства України від 15.10.2014 № 328 «Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014», територіальний орган Держземагентства України під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилає органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. До запиту додає копії клопотань та графічних матеріалів до них.

У разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

Враховуючи лист Білозірської сільської ради від 14.04.2015 №494/02-75 та рішення сесії сільської ради від 30.01.2006 №21-9, яким визначено граничний розмір земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,5 га, у звязку з обмеженою площею земель запасу та резерву в адміністративних межах Білозірської сільської ради, ГУ Держземагентства у Черкаській області повідомило позивача про неможливість отримання нею земельної ділянки площею 2,000 га.

Відповідно до ч. 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30.03.2015 ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 управління Держземагентства у Черкаській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області.

До заяви додано, зокрема, викопіювання щодо розміщення земельної ділянки для передачі в приватну власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га в адмінмежах Білозірської сільської ради; обґрунтування щодо надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

У звязку з надходженням вищевказаної заяви позивача, ОСОБА_2 управлінням Держземагентства у Черкаській області подано запит до Білозірської сільської ради щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою гр. ОСОБА_1

Згідно листа Білозірської сільської ради від 14.04.2015 №494/02-75 щодо можливості надання дозволів на розроблення документації із землеустрою окремим громадянам (в т.ч. ОСОБА_1Г.), у звязку з обмеженою площею земель запасу та резерву, враховуючи рішення сільської ради №21-9 від 30.01.2006, сільська рада пропонує погодити розміри земельних ділянок вищезазначеним громадянам площею 0,50 га щодо надання дозволів на розроблення документації із землеустрою.

ОСОБА_2 управління Держземагентства у Черкаській області від 02.06.2015 №1005/0/300-15 позивача повідомлено, що ОСОБА_1 не може претендувати на отримання земельної ділянки площею 2,000 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради у власність, оскільки рішенням Білозірської сільської ради Черкаського району від 30.01.2006 №21-9 встановлено граничний розмір земельних ділянок, що можуть бути передані у приватну власність громадянам для ведення особистого селянського господарства у розмірі 0,5000 га.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства (п. а ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Пунктом 4 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 № 445, передбачено, що Держземагентство України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб.

Наказом Мінагрополітики України від 25.01.2013 № 40, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.02.2013 за №260/22792, внесено зміни до Положення про Головне управління Держземагентства в області (затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 10.05.2012 № 258, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.05.2012 року за № 852/21164) (далі - Положення про Головне управління), згідно з яким Головні управління Держземагентства у областях наділено повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб.

Відповідно до вищезазначеного Положення про Головне управління, Головне управління Держземагентства в області (надалі - Головне управління) є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, наказами Держземагентства України, дорученнями Голови Держземагентства України та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Завданням ОСОБА_2 управління є реалізація повноважень Держземагентства України на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Відповідно до Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, Держземагентство України є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Держземагентство України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики України), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра.

Разом з тим, статтею 21 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» передбачено, що Кабінет Міністрів України спрямовує і координує роботу міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які забезпечують проведення державної політики у відповідних сферах суспільного і державного життя, виконання Конституції та законів України, актів Президента України, додержання прав і свобод людини та громадянина.

Міністерства та інші центральні органи виконавчої влади відповідальні перед Кабінетом Міністрів України, підзвітні та підконтрольні йому.

В свою чергу, Віце-прем'єр-міністром - Міністром регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України ОСОБА_3 надано Держземагентству України відповідне доручення від 08.10.2014 № 37732/0/1-14 з терміном виконання з 15.10.2014.

Це рішення є одним із перших кроків Віце-прем'єр-міністра Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України ОСОБА_3 з реалізації Концепції реформування місцевого самоврядування та територіальної організації влади в Україні, яка схвалена розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 року № 333-р та Плану заходів щодо її реалізації, затвердженого розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 591-р, та спрямована на розширення повноважень органів місцевого самоврядування у сфері земельних відносин та посилення ролі органів місцевого самоврядування в управлінні землями державної власності, розташованими за межами населених пунктів.

На виконання вищезазначеного доручення Віце-прем'єр-міністра Держземагентством України прийнято наказ 15.10.2014 № 328 «Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014», яким запроваджено з 15.10.2014 обов'язкове врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Вищезазначеним наказом Держземагентства України передбачено начальникам ОСОБА_2 управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15.10.2014, забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. До запиту додавати копії клопотань та графічних матеріалів до них.

У разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

Так, відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра України від 08.10.2014 року №37732/0/1-14 та рішення колегії Держземагентства України № 2/1 від 14.10.2014, Головне управління Держземагентства у Черкаській області при прийнятті рішення щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності враховує обов'язковість погодження надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з органами місцевого самоврядування.

Як вище встановлено та підтверджується матеріалами адміністративної справи, Білозірська сільська рада не погодила надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (лист від 14.04.2015 № 494/02-75).

Стаття 13 Конституції України визначає, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. ст. 140, 142 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а земля є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування.

Земельний кодекс України визначає, що органи місцевого самоврядування розпоряджаються землями комунальної власності в межах населених пунктів та земельними ділянками, на яких розміщені будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від їх місця розташування. Обмеження повноважень сільських, селищних рад у галузі земельних відносин межами населених пунктів ускладнює процес управління земельними ресурсами, прогнозування та планування стратегічних завдань розвитку відповідних територій.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України та ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач клопотала про надання земельної ділянки, що знаходяться на території Білозірської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту.

А відтак, на переконання суду, цілком правомірно є те, що відповідач розпоряджаючись земельними ділянками на території сільської ради, зобов'язаний був виходити із того чи не зачіпає це інтереси місцевого самоврядування, що і було ним зроблено, шляхом направлення запиту про висловлення позиції Білозірською сільською радою, стосовно можливості надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою, проте сільська рада в свою чергу не погодила надання позивачу зазначеного дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, а тому за даних умов оскаржене рішення відповідача суд вважає таким, що прийняте в межах у спосіб та в порядку передбаченому законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 19.06.2015.