Справа № 815/1325/15
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/1325/15

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

02.03.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними дій ДПІ в Суворовському районі щодо винесення рішення про застосування фінансових санкцій від 11.02.2015 року №000002/15-54-21/НОМЕР_1; скасування рішення ДПІ в Суворовському районі про застосування фінансових санкцій від 11.02.2015 року №000002/15-54-21/НОМЕР_1.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07.04.2015 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Скасовано рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 11.02.2015р. №000002/15-54-21/НОМЕР_1. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 05.05.2015 року державна податкова інспекція у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області подала апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідач посилається на те, що до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси від ВКСМД Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області надійшли матеріали перевірки щодо порушення працівником, який працює в господарській одиниці «кафе-барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» норм діючого законодавства щодо порушення ст. 156 КУпАП, а саме, встановлено продаж працівником вказаного кафе-бару, якому не виповнилось 18 років алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років.

Податковий орган посилався на те, що Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробі» передбачено відповідальність за вказані порушення у вигляді штрафу.

Зважаючи на зазначене, відповідач вважає, що рішення про застосування фінансових санкцій від 11.02.2015 року №000002/15-54-21/НОМЕР_1 прийнято обґрунтовано та правомірно, а тому скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 07.04.2015 року та постановлення нової, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що до державної податкової інспекції в Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від ВКСМД Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області надійшли матеріали перевірки щодо порушень працівником, який працює в господарській одиниці "кафе-барі" "ІНФОРМАЦІЯ_1" норм діючого законодавства щодо порушень ст. 156 КпАП України, зокрема, протокол №109013 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП; копія пояснення гр. ОСОБА_3 від 28.06.2014 року; копія пояснення гр. ОСОБА_4 від 28.06.2014 року; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3; копія паспорту ОСОБА_4.

На підставі зазначених матеріалів проведеної ВКСМД Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області було прийнято оскаржуване рішення від 11.02.2015 року №000002/15-54-21/НОМЕР_1 про застосування до ФОП ОСОБА_2 фінансових санкцій від в розмірі 30600 грн. за порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Згідно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 від 30.08.2014 року ОСОБА_2 після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_2.

Не погоджуючись з рішенням про застосування фінансових санкцій, ФОП ОСОБА_2 оскаржила його до суду першої інстанції.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_2, зважаючи на наступне:

З матеріалів проведеної ВКСМД Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області перевірки вбачається, що 28.06.2014 року о 19.00 год. в «кафе-барі» «ІНФОРМАЦІЯ_1», який знаходиться у м. Одеса по АДРЕСА_1, знаходячись на робочому місці, гр. ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) продав 0,33 пива «Черниговское» та коктейль «Бейліс» неповнолітній ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 15-3 Закону України від 19.12.1995 року №481/95 «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: особами, які не досягли 18 років; особам, які не досягли 18 років.

Згідно абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», у разі порушення вимог статті 153 зазначеного Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 6800 гривень.

Податковим органом, за порушення ч.ч. 1 та 2 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що виразилось у продажі неповнолітньою особою алкогольних напоїв неповнолітній особі, було застосовано до ФОП ОСОБА_2 штрафні санкції у розмірі 13600 грн.

Крім того, було встановлено порушення позивачем ч. 12 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме - роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Відповідно до ч. 12 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Абз. 5 ч. 2 ст.17 зазначеного Закону встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно рішення про застосування фінансових санкцій від 11.02.2015 року №000002/15-54-21/НОМЕР_1 податковим органом за порушення ч. 12 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» було застосовано до ФОП ОСОБА_2 штраф у розмірі 17000 грн.

Дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно необґрунтованості та неправомірності рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 11.02.2015 року №000002/15-54-21/НОМЕР_1.

Як встановлено в ході розгляду справи, підставою для застосування до позивача штрафних санкцій був факт продажу неповнолітнім гр. ОСОБА_3, який, на думку перевіряючих, є працівником ФОП ОСОБА_6, алкогольних напоїв неповнолітній особі.

В свою чергу, перевірка проводилась в господарській одиниці «кафе-барі» «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що у зазначеній господарській одиниці, окрім позивачки, здійснюють підприємницьку діяльність ще шість суб'єктів господарювання.

При цьому, двоє з вказаних суб'єктів господарювання, а саме: ТОВ «Холідей Стрім» та ВКФ «Юна-Сервіс» мають ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (а.с. 102-107). Інші чотири суб'єкта підприємницької діяльності, платники єдиного податку, а саме ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснюють свою діяльність за КВЕД: 56.10 "Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування".

Судом встановлено, що позивачем відповідно до установчих та реєстраційних документів здійснюється діяльність за КВЕД: 56.10 «Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний)», КВЕД 47:11 «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами", КВЕД 47:19 «Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах», КВЕД 47:99 «Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами», КВЕД 56:21 «Постачання готових страв для подій».

Згідно свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_3 позивач знаходиться на другій групі оподаткування.

Суд першої інстанції встановив, що при проведенні перевірки, посадовими особами ВКСМД Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області не було з'ясовано, у якого саме підприємця працював гр. ОСОБА_3, яким підприємцем був здійснений продаж алкогольних напоїв, тобто від кого здійснена реалізація товару.

Так, дійсно, ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні у поясненнях гр. ОСОБА_3 не зазначено, у якого суб'єкта господарювання працює ця особа.

Викладене унеможливлює ідентифікацію фізичної особи-підприємця, якою допущено порушення вимог законодавства.

Позивач, в свою чергу, заперечує здійснення будь-якої господарської діяльності, пов'язаної з роздрібною торгівлею алкогольними напоями.

З огляду на викладене, також необґрунтованим є висновок про те, що неповнолітній особі було продано товар саме позивача.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що згідно ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, сам факт того, що позивач здійснює підприємницьку діяльність у тій же господарській одиниці - кафе-барі «ІНФОРМАЦІЯ_1», де було реалізовано алкогольні напої, не може бути розцінений як доказ порушення позивачем вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_6 були надані трудові договори та довідки форми 1-ДФ за 1-3 квартали 2014 року, згідно яких у неї працювали наступні громадяни: ОСОБА_11, ОСОБА_22, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_21

Згідно листа Одеського обласного центру зайнятості від 15.09.2014 року №3640/20/10 та від 30.03.2015 року №1181/20/10 станом на 11.09.2014 року та 27.03.2015 року інформація щодо реєстрації між ФОП ОСОБА_2 та найманим працівником ОСОБА_3 в базі даних Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості не значиться (а.с. 96-97).

Зазначене свідчить про те, що між позивачкою та гр. ОСОБА_3 трудовий договір не укладався.

В свою чергу, будь-яких інших доказів того, що під час перевірки, проведеної співробітниками ВКСМД Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області було встановлено, що гр. ОСОБА_3 працював саме у ФОП ОСОБА_6, податковим органом надано не було.

Відповідно до вимог статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Визначальною ознакою для висновку про наявність підстав для притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до відповідальності, передбаченої Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», необхідним є встановлення фактів, які б свідчили, що при здійсненні господарської діяльності позивачем або його працівником було реалізовано неповнолітній особі алкогольні напої.

Таких обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, в даній адміністративній справі встановлено не було.

Слід також зазначити, що задовольняючи позовні вимоги ФОП ОСОБА_2, суд першої інстанції, як на ще одне свідчення неправомірності рішення про застосування фінансових санкцій від 11.02.2015 року №000002/15-54-21/НОМЕР_1, посилався на те, що постановою виконавчого комітету Одеської міської ради у справі про адміністративне правопорушення від 11.08.2014 року справа про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_3 була закрита у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с. 113).

Колегія суддів суду апеляційної інстанції з цього приводу зазначає наступне:

Адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Таким чином, наявність постанови виконавчого комітету Одеської міської ради у справі про адміністративне правопорушення від 11.08.2014 року про закриття справи про адміністративне правопорушення, не може бути беззастережною підставою для визнання протиправними рішення про застосування штрафних санкцій.

Обов'язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з'ясування обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 7, частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, в даному випадку відповідачем не було доведено той факт, що гр. ОСОБА_3 працював саме у ФОП ОСОБА_6, не доведено, що саме ФОП ОСОБА_2 здійснювала реалізацію алкогольних напоїв у кафе-барі «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованому за адресою, м. Одеса, АДРЕСА_1, що свідчить про необґрунтованість та протиправність рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси від 11.02.2015 року №000002/15-54-21/НОМЕР_1 про застосування до позивачки фінансових санкцій, що є підставою для його скасування.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст.200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв