Справа № 2а-16997/11/2670
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 червня 2015 року м. Київ № 2а-16997/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.04.2012 року у справі № 2а-16997/11/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ант Япи»
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Ант Япи» (надалі - позивач або ТОВ «Ант Япи») з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва (надалі - відповідач або ДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.10.2011 року № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.04.2012 року у справі № 2а-16997/11/2670 позов ТОВ «Ант Япи» задоволено, а саме: постановлено визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі м. Києва від 19.10.2011 року № .

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2012 року відмовлено у відкриття провадження за апеляційною скаргою ДПІ у Печерському районі м. Києва на вказану постанову суду від 03.04.2012 року відповідно до норми абз. 1 ч. 4 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

06.05.2014 року ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, як правонаступник ДПІ (надалі - заявник), звернулась до суду із заявою про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.04.2012 року за нововиявленими обставинами.

Заявник просив скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.04.2012 року, прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Ант Япи» відмовити повністю. Свою заяву ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві обґрунтувала тим, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2012 року у кримінальній справі № 2610/18145/2012 (провадження № 2610/1565/2012) було встановлено факти фіктивного створення та діяльності контрагента позивача (ТОВ «Ант Япи») - ТОВ «Ріп» - та підробки певних документів. На думку контролюючого органу, зазначені обставини є істотними, тобто такими, що впливають на зміст ухваленого судового рішення, та такими, що не могли бути відомі ні суду, ні заявнику на час вирішення справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2014 року, заяву ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.04.2012 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Надалі, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.02.2015 року скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2014 року по справі № 2а-16997/11/2670, а заяву ДПІ про перегляд постанови суду від 03.04.2012 року направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2015 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами та призначено заяву до судового розгляду у судовому засіданні на 23.03.2015 року.

23.03.2015 року у судове засідання з'явився представник заявника, який підтримав заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Позивач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, відповідно до вимог ст. 35 КАС України, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Також, позивач не подав до суду жодних письмових заперечень та додаткових документів проти заяви відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Водночас, приписами ч. 6 ст. 128 КАС України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд у судовому засіданні 23.03.2015 року на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представника заявника, перевіривши доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України, постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Приписами ч. 2 ст. 245 КАС України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано. Таким чином, ст. 245 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Таким чином, ст. 245 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але, водночас, надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Враховуючи вимоги вищенаведених норм КАС України, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

При цьому, зокрема, істотні для справи обставини - це ті, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі ні особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, ні адміністративному суду (про що зазначено в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2015 року № 7 «Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами»).

За результатами дослідження змісту наявної у матеріалах справи копії вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2012 року у кримінальній справі № 2610/18145/2012, який, згідно даних супровідного листа цього суду від 11.06.2014 року № 21881/14-Вих/1/2610/565/2012/кК/20 набрав законної сили 29.10.2012 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 (який значився директором ТОВ «РІП» в період вчинення спірних господарських правовідносин з ТОВ «Ант Япи») визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Зокрема, у цьому вироку суду зазначено, наступне: ОСОБА_1, в березні 2011 року, за невстановленою слідством адресою, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, добровільно, за грошову винагороду, запропоновану йому невстановленою слідством особою, погодився на участь у створенні підприємства, для чого надав невстановленій слідством особі копію свого паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, необхідні для складання статутних та реєстраційних документів, після чого.

11 липня 2011 року, ОСОБА_1, в денний час, знаходячись в приміщенні нотаріальної контори, в присутності приватного нотаріуса Жук Оксани Володимирівни підписав як засновник статут товариства з обмеженою відповідальністю «РІП» (), відповідно якого створив суб'єкт підприємницької діяльності за юридичною адресою: Київська обл. м. Васильків, вул. Соборна, 72.

Вказаний статут ОСОБА_1 в той же день за грошову винагороду передав невстановленій слідством особі для подальшої реєстрації підприємства в державних органах.

Статут ТОВ «РІП» та інші необхідні для реєстрації документи були подані невстановленою слідством особою до Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, на підставі яких 19 липня 2011 року проведена державна реєстрація зазначеного товариства.

Після реєстрації ТОВ «РІП» ОСОБА_1 самостійно підприємницьку діяльність не здійснював, угод фінансового характеру не складав, печаткою підприємства не користувався, а реєстраційні та установчі документи зазначених підприємств передав невстановленій досудовим слідством особі, що надало змогу невстановленим особам вести незаконну господарську діяльність та отримувати дохід.

В подальшому, невстановлена слідством особа використала печатку, статутні документи та реквізити рахунку ТОВ «РІП» для здійснення «безтоварних» операцій та незаконного одержання доходів.

Крім того, ОСОБА_1 11 липня 2011 року, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, скоїв підроблення документу та збут підробленого документу, які надають право на створення підприємства, проведення підприємницької діяльності та отримання від неї прибутку, за наступних обставин:

11 липня 2011 року, у денний час, ОСОБА_1, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, знаходячись в приміщенні нотаріальної контори, в присутності приватного нотаріуса Жук Оксани Володимирівни, підписав статут ТОВ «РІП», достовірно знаючі, що в його зміст внесені завідомо неправдиві відомості, а саме:

- в статті 4 зазначено мету та предмет діяльності ТОВ «РІП», які фактично ОСОБА_1 виконувати наміру не мав;

- в статті 3 зазначено, що ОСОБА_1 володіє часткою в статутному фонді товариства в розмірі 17 000 грн., яких фактично він у власності не мав;

Також, 14 червня 2011 року, у денний час, ОСОБА_1, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, у невстановленому місці, підписав протокол № 10 загальних зборів учасників ТОВ «РІП» від 14 червня 2011 року, відповідно якого прийняв рішення про зміну місцезнаходження ТОВ «РІП», затвердження та підписання нової редакції статуту ТОВ «РІП», однак фактично зазначених рішень не приймав.

11 липня 2011 року, ОСОБА_1 у невстановленому місці, збув підроблені ним статут ТОВ «РІП» та протокол № 10 загальних зборів учасників ТОВ «РІП» від 14 червня 2011 року за грошову винагороду з метою використання невстановленій слідством особі, яка використала його шляхом надання до Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 96 від 22 березня 2012 року підпис в статуті ТОВ «РІП», протоколі № 10 загальних зборів учасників ТОВ «РІП» від 14 червня 2011 року від імені ОСОБА_1 виконані самим ОСОБА_1

Допитаний у судовому засіданні, підсудний ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся і підтвердив обставини справи викладенні вище в повній мірі.».

Таким чином, у судовому порядку були встановлені факт фіктивного створення суб'єкта господарської діяльності - ТОВ «Ріп», - а також факт підробки певних документів, які посвідчуються приватним нотаріусом та видається чи посвідчується особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, який надає права, з метою використання його іншою особою та збуту такого документу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Приписами ч. 4 ст. 72 КАС України визначено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Згідно позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22.05.2015 року №7 «Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (надалі - Постанова №7), до нововиявлених обставин може бути віднесений факт, встановлений судовим вироком (як то, наприклад, факт фіктивного підприємництва), незважаючи на те, що вирок у кримінальній справі, на який заявники посилаються як на нововиявлену обставину, був винесений після ухвалення оскаржуваного рішення суду

Водночас, як зазначено у Постанові №7, здійснення фіктивного підприємництва особою-контрагентом платника податків (стаття 205 Кримінального кодексу України) або встановлення факту ухилення нею від сплати податків (статті 212 Кримінального кодексу України) не може бути безумовним підтвердженням нереальності господарських операцій, відображених у податковому обліку добросовісним платником податків.

У зв'язку з цим необхідно мати на увазі, що будь-яка неправомірна діяльність контрагента (в тому числі фіктивне підприємництво) не може бути визнана беззаперечною підставою для притягнення до відповідальності платника податку. Тобто, оскільки згідно зі статтею 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, добросовісний платник податків не повинен зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Таким чином, вплив обставин, встановлених в інших судових рішеннях (у тому числі в кримінальних вироках), і кваліфікація цих обставин як нововиявлених повинні оцінюватися з точки зору наявності в них юридичних фактів:

якими б спростовувались факти, покладені в основу судового рішення, що переглядається;

які існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом;

які не могли бути відомі ні особі, яка заявила про це, ні суду, в провадженні якого перебувала справа;

які входили до кола обставин, які підлягають встановленню, виходячи з підстав та предмету позову.

Так, зі змісту вироку від 12.10.2012 року у кримінальній справі № 2610/18145/2012 не вбачається, що предметом розгляду даної справи були реальність (товарність) певних господарських операцій за участю ТОВ «Ріп» (в тому числі з контрагентом-покупцем ТОВ «Ант Япи» в період з квітня по червень 2011 року) та автентичність конкретних первинних документів за підписом ОСОБА_1 як керівника ТОВ «Ріп» (як то в даному випадку податкові накладні від 12.04.2011 року № 5, від 19.04.2011 року № 73, від 27.04.2011 року № 74, від 29.04.2011 року № 75, від 12.05.2011 року № 12, від 23.05.2011 року № 24, від 30.05.2011 року № 82, від 31.05.2011 року № 83, від 14.06.2011 року № 59, від 23.06.2011 року № 60, від 30.06.2011 року № 61), а тому, як наслідок, суд вважає, що зазначені у вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2012 року обставини, не є беззаперечною підставою для скасування судового рішення у справі № 2а-16997/11/2670 за нововиявленими обставинами.

Беручи до уваги вищезазначене, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та враховуючи предмет даного позову, суд дійшов висновку, що викладені у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.04.2012 року у справі № 2а-16997/11/2670 обставини не є нововиявленими у розумінні ч. 2 ст. 245 КАС України, а, отже, вказана заява ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 245 - 253, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Заяву Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.04.2012 року у справі № 2а-16997/11/2670 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок