Справа № 826/2596/15
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2596/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

23 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Дистрибьюшн Центр" до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомленнь-рішеннь, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2015 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову, оскільки вважає, що судом порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведено перевірку ТОВ «Юкрейніан Дистрибьюшн Центр» щодо своєчасності подання платіжного доручення до установи банку по сплаті податку на додану вартість по податкових деклараціях за червень, грудень 2013 року та травень, червень, серпень 2014 року за результатами якої 24.12.2014р. складено акт №8966-26-53-15-01/38308551.

Актом перевірки №8966-26-53-15-01/38308551 встановлено, що в порушення п. 203.2 статті 203 ПК України ТОВ «Юкрейніан Дистрибьюшн Центр» допущена несвоєчасна сплата ПДВ по податкових деклараціях за червень, грудень 2013 року та травень, червень, серпень 2014 року:

- дата нарахування 19.07.2013р., сплачено 09.10.2014р., кількість днів затримки 436, що становить 20% ставки;

- дата нарахування 17.01.2014р., сплачено 09.10.2014р., кількість днів затримки 252, що становить 20% ставки;

- дата нарахування 17.06.2014р., сплачено 09.10.2014р., кількість днів затримки 101, що становить 20% ставки;

- дата нарахування 18.07.2014р., сплачено 09.10.2014р., кількість днів затримки 71, що становить 20% ставки;

- дата нарахування 19.09.2014р., сплачено 28.11.2014р., кількість днів затримки 59, що становить 20% ставки;

- дата нарахування 19.09.2014р., сплачено 09.10.2014р., кількість днів затримки 9, що становить 10% ставки;

- дата нарахування 17.06.2013р., сплачено 09.10.2014р., кількість днів затримки 466, що становить 20% ставки.

На підставі встановленого порушення відповідачем 15.01.2015р. прийняті податкові повідомлення - рішення форми «Ш» №, яким за порушення п. 203.2 статті 203 ПК України, а саме: за затримку на 466, 436, 252, 107, 71, 59, 37 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 6 736,7грн. зобов'язано позивача сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 1 347,34грн. за платежем: ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 14010100 та №, яким за порушення п. 203.2 статті 203 ПК України, а саме: за затримку на 9 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 2424 грн зобов'язано позивача сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 242,40 грн за платежем: ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 14010100.

Проте ,позивач, вважаючи неправомірними прийняті податкові повідомлення-рішення, звернувся до суду.

Суд першої інстанції, розглянувши позов, дійшов висновку про задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пункту 49.2 ст. 49 ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно з пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

Згідно з п. 202.1 ст. 202 ПК України, яка регулює питання звітних період податку на додану вартість, визначають, що звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей: а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця; б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

При цьому якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Граничні строки подання податкової декларації можуть бути збільшені за правилами та на підставах, які передбачені цим Кодексом (п. 49.20 ст. 49 ПК України).

Згідно з матеріалами справи, ТОВ «Юкрейніан Дистрибьюшн Центр» в податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2013 року задекларовано суму податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 794,00 грн. Граничний строк сплати грошового зобов'язання - 30 липня 2013 року.

Згідно з платіжного доручення від 22 липня 2013 року №90 позивачем сплачено ПДВ за червень 2013 року у розмірі 800,00 грн.

В податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2013 року позивачем задекларовано суму податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 149,00 грн. Граничний строк сплати грошового зобов'язання - 30 січня 2014 року.

Відповідно до платіжного доручення від 22 січня 2014 року №4 позивачем сплачено ПДВ за грудень 2013 року у розмірі 120,00 грн.

В податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року позивачем задекларовано суму податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 98,00 грн. Граничний строк сплати грошового зобов'язання - 30 червня 2014 року.

Судом встановлено, що у зв'язку з тим, що на особовому рахунку підприємства обліковувалась переплата ПДВ, податок позивачем в розмірі 98,00 грн. не сплачувався.

В податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2014 року позивачем задекларовано суму податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 16,00 грн. Граничний строк сплати грошового зобов'язання - 30 липня 2014 року.

Згідно з платіжним дорученням від 28 липня 2014 року №79 позивачем сплачено ПДВ за червень 2014 року у розмірі 100,00 грн.

В податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року позивачем задекларовано суму податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 2 437,00 грн. Граничний строк сплати грошового зобов'язання - 30 вересня 2014 року.

Згідно з платіжним дорученням від 25 вересня 2014 року №133 позивачем сплачено ПДВ за серпень 2014 року у розмірі 3 437,00 грн.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" ініціювання переказу здійснюється за платіжним дорученням.

Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Пунктом 8.1 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Порядок прийняття, реєстрації банками платіжних доручень, списання коштів з рахунків платника та виконання платіжних доручень встановлені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за № 377/8976 (далі - Інструкція).

Згідно з п. 2.14. Інструкції банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача - "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня".

Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту "Дата надходження", який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті "Дата виконання", має відповідати: даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку; даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Відповідно до п. 2.19 Інструкції розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

З копій платіжних доручень від 22 липня 2013 року №90, від 22 січня 2014 року №4, від 28 липня 2014 року №79, від 25 вересня 2014 року №133 вбачається, що вони прийняті банком протягом операційного дня, що, в свою чергу, дає підстави вважати, що позивач сплатив податкові зобов'язання з ПДВ за червень, грудень 2013 року та травень, червень, серпень 2014 року в межах граничного терміну сплати.

Крім того, відповідно до п. 129.6. ст. 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Разом з тим, слід зазначити, що податкова перевірка ТОВ «Юкрейніан Дистрибьюшн Центр» щодо своєчасності подання платіжного доручення до установи банку по сплаті податку на додану вартість по податкових деклараціях була проведена за період: червень, грудень 2013 року та травень, червень, серпень 2014 року.

Однак, в податковому повідомленні - рішенні № та доданому до нього Розрахунку штрафних санкцій, крім вказаного періоду, зазначений період: травень 2013 року та жовтень 2014 року, який не був предметом перевірки.

Згідно з пунктом 57.1. статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, відповідно до пункту 126.1. статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З огляду на наведене, враховуючи сплату позивачем податку на додану вартість у встановлений Податковим кодексом України термін, беручи до уваги те, що відповідачем не наведено жодних доказів на спростування своєчасної сплати, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає податкові повідомлення - рішення від 15.01.2015р. № та № неправомірними та такими, що підлягають скасуванню.

Таким чином, оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, п. 2 ч. 1 ст. 197, ст.ст. 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за наслідками її перегляду, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Земляна Г.В.