Справа № 162/2157/13-а, 2-а/162/871/2013
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Справа № 876/208/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Левицької Н.Г., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 22 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області (далі - УПФ України в Любешівському районі Волинської області) про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання УПФ України в Любешівському районі Волинської області провести нарахування та виплату в межах строку позовної давності доплати до пенсії відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням набутого понаднормового стажу роботи до пенсії, що підлягає збільшенню на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений законом стаж для жінок 15 років.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 22.11.2013 року позов задоволений частково. Визнано протиправними дії УПФ України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж роботи 15 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано УПФ України в Любешівському районі Волинської області, починаючи з 06 травня 2013 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач - УПФ України в Любешівському районі Волинської області оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що вона винесена без належного з'ясування обставин справи із порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати і прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що на момент призначення позивачу пенсії і до проведення її перерахунку за заявою останнього пенсію було призначено із врахуванням вимог ч.2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , у зв'язку із введенням в дію з 01 січня 2004 року Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» порядок перерахунку змінився. Зокрема з 12 січня 2005 року встановлено доплату за понаднормовий стаж шляхом збільшення розміру пенсії на один відсоток мінімальної пенсії за віком за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років для жінок; також його приписи поширюються на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності вищезазначеним Законом. За таких обставин підвищення до пенсії позивача за понаднормовий стаж повинні здійснюватися відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результати розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду скасуванню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є громадянкою, яка постійно працювала чи працює, або проживає чи проживала у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення 3 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Волинською облдержадміністрацією. Позивач отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням положень ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач ОСОБА_1 звернулася в УПФ України в Любешівському районі Волинської області із заявою про проведення перерахунку понаднормового страхового стажу із збільшенням розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 15 років відповідно до положень ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». Листом від 04 жовтня 2013 №3131/Д-01 відповідач відмовив позивачу у вказаному перерахунку, покликаючись на відсутність правових підстав для його здійснення.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково виходив з того, що позивач є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ої категорії та має право на пільги визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема на збільшення заробітку на 1% за кожен рік роботи понад 15 років,але не вище 75% відповідно до ч.2 ст. 56 цього Закону. Разом з тим, відповідач всупереч цієї норми таке збільшення не нарахував, а застосовує положення ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої розмір пенсії збільшується на 1% за кожен рік стажу понад 20 років.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, що встановлюються або цим Законом або законом, який регулює особливості статусу таких громадян.

Згідно з п.13 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

Вказаними приписами надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальними нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальними - Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше не вище 85 % заробітку.

Як вбачається матеріалів справи, з 20.04.1992 року позивачу призначена пенсія відповідно до Закону СРСР «Про державні пенсії» від 14.07.1956 року, та перераховану з 01.01.1992 року відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі зменшенням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Із розпорядження УПФ України в Любешівському районі Волинської області про перерахунок пенсій від 25.04.05 вбачається, що виплата позивачу пенсії за віком здійснюється на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується, зокрема, шифром виду пенсії у розпорядженні, а саме: шифр « 101» - пенсія за віком при повному стажі, умови призначення загальні.

Позивач не надала доказів подання заяви про перехід на інші умови пенсійного забезпечення, а тому відсутні підстави вважати, що виплата пенсії позивачу здійснюється на умовах Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, оскільки виплата позивачу пенсії здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", то і збільшення розміру пенсії повинно/має бути проведене у розмірах, встановлених цим Законом.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що при визначенні розміру доплати до пенсії позивачеві застосуванню підлягають положення ч.2ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії, виходячи з страхового стажу, обчисленого відповідно до вищевказаного Закону.

Доводи апеляційної скарги є підставними та обґрунтованими і повністю спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є; неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Із врахуванням того, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області задовольнити.

Постанову Любешівського районного суду Волинської області від 22 листопада 2013 у справі № 162/2157/13-а скасувати та прийняти нову, якою в задоволені позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.П. Іщук

Судді Н.Г. Левицька

Т.В. Онишкевич