Справа № 809/1607/15
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р. № 809/1607/15

15 год. 30хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гундяка В.Д.,

при секретарі Хомі О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Козяра Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі" Банк" Славкіної Марини Анатоліївни, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

17.04.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі" Банк" Славкіної Марини Анатоліївни про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання до вчинення дій. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства України не включено ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, внесених на депозит у ПАТ «ВіЕйБі Банк», за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою суду від 13.05.2015 року до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених в адміністративному позові. Суду пояснив, що підставою для звернення до суду є невиконання відповідачем та третьою особою положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно яких, на його думку, ОСОБА_3 повинна бути виплачена гарантована сума відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зазначив, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі" Банк" Славкіною М.А. протиправно не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, за договором банківського вкладу № 852040/2014 від 07.10.2014 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що порушує майнові права позивача. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача під час проведення засідання в режимі відеоконференції позов не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні. Суду пояснив, що позивач правомірно не включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, так як відповідач вважає, що договір банківського вкладу від 07.10.2014 року є нікчемним. Суду пояснив, що відповідно до Постанови Правління НБУ від 03.10.2014 року за №631/БТ було встановлено обмеження діяльності ПАТ «ВіЕйБі Банк», зокрема щодо проведення будь-яких операцій за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб. Однак, в порушення даної Постанови, 07.10.2014 року позивачем з ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу, відшкодування коштів за яким просить ОСОБА_3 Крім того, вказав, що сумою початкового вкладу, тобто готівкою, позивачем внесено лише 1 000 грн., а решта коштів - 199 000 грн. надійшло з депозитного рахунку ОСОБА_6, який також неодноразово перераховував грошові кошти з свого рахунку на рахунки інших осіб. Враховуючи викладене, на думку представника відповідача, наведені підстави є достатніми для визнання договору нікчемним, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та не можуть бути задоволені. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подав, причини неявки не повідомив. Однак подав суду письмове пояснення відповідно до якого Фонд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, згідно положень ч.2 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (надалі - банк, ПАТ «ВіЕйБі Банк») та ОСОБА_3 укладено договір банківського вкладу «НВУ «Піврічний» №852040/2014 від 07.10.2014, відповідно до якого, банк прийняв від вкладника на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 1 000 грн. у тимчасове користування на строк до 07.11.2015 року та зобов'язався сплачувати за це проценти.

Відповідно до п.1.8 Договору протягом строку дії вкладу вкладник мав право звернутись до банку з пропозицією збільшити суму вкладу, що обліковується на рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з наданої відповідачем виписки по особовому рахунку ОСОБА_3, та пояснень сторін, 10.10.2014 року та 13.10.2014 року вклад позивача у ПАТ «ВіЕйБі Банк» було поповнено за рахунок коштів, внесених з рахунку ОСОБА_6, розміщеному у тому ж банку на 150 000 грн. та 49 000 грн. відповідно до платіжних доручень за №445721 від 10.10.2014 та за №544942 від 13.10.2014.

Разом з тим, на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 №733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 року №123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Відповідно до постанови НБУ від 19.03.2015 року за №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію Банку провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну.

Дані обставини згідно з ч.3 ст.72 КАС України не підлягають доказуванню, як такі, що визнаються сторонами і в суду не виникає сумніву щодо їх достовірності та добровільності визнання.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 27.03.2015 року Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «ВіЕйБі Банк» через банки-агенти. Суд визнає дану обставину загальновідомою, а відтак згідно ч.2 ст.72 КАС України, такою, що непотрібно доказувати.

В судовому засіданні встановлено, що, як визнали представники сторін, ОСОБА_3 відповідачу по справі неодноразово надсилались заяви про виплату належної йому суми гарантування вкладу, однак незважаючи на це, позивач не був включений до відповідного переліку вкладників, про що його було повідомлено усно.

Таким чином судом встановлено факт бездіяльності, допущеної відповідачем по справі, як посадовою особою державної спеціалізованої установи, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно вимог п.3 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За наслідками судового розгляду, на підставі встановлених обставин справи, які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку про протиправність бездіяльності відповідача з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також врегулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Підпунктами 4, 17 ч.1 ст.2 Закону дано визначення вкладника, як фізичної особи (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката та визначення уповноваженої особи Фонду, як працівника Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно з ч.1 ст.3 вищевказаного Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

У відповідності до приписів ч.2 ст.26 Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

За правилами ч.ч. 1-3 ст.27 Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду протягом трьох днів отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно пункту 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860 (далі - Положення) протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

У відповідності до системного тлумачення наведених норм законодавства вбачається, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

З аналізу змісту вищевказаних норм слідує, що питання про включення чи виключення з реєстру вкладників вирішується до моменту закінчення тимчасової адміністрації та прийняття рішення про ліквідацію банку.

Однак в судовому засіданні встановлено, що незважаючи на прийняте рішення про ліквідацію банку, жодного рішення щодо включення чи виключення з реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, ОСОБА_3 уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіною М.А. не приймалось.

При цьому, суд не погоджується з встановленою відповідачем підставою для невключення ОСОБА_3 до реєстру, а саме нікчемністю договору банківського вкладу за № 852040/2014 від 07.10.2014 року, виходячи з вищенаведеного.

Частина перша статті 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.228 ЦКУ правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з ч.2 ст.228 ЦКУ правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина третя цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

Однак для визнання правочину недійсним в розумінні ст.228 ЦКУ необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Проте всупереч нормам встановлених ч.2 ст.71 КАС України, якими обов'язок доказування у справах про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладено на останнього, відповідачем не наведено, а судом не встановлено наявності відповідного умислу, а відтак і підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу за №852040/2014 від 07.10.2014 року.

Так відповідач як підставу для визнання договору банківського вкладу ОСОБА_3 нікчемним зазначив, що всупереч постанові Правління НБУ від 03.10.2014 року за №631/БТ, якою було встановлено обмеження діяльності ПАТ «ВіЕйБі Банк», зокрема щодо проведення будь-яких операцій за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб, 07.10.2014 року позивачем з ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу за №852040/2014 від 07.10.2014 року.

Проте, на переконання суду, дія даної постанови не може бути поширена на спірні правовідносини, оскільки остання стосується виключно діяльності банку та його працівників, а не вкладників чи інших осіб.

Водночас частиною 3 ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено чіткий перелік підстав за якими правочини неплатоспроможного банку слід визнавати нікчемними. Проте серед них законодавцем не визначено внесення грошових коштів на рахунок вкладника іншою особою, як підставу для визнання договору банківського вкладу нікчемним.

Разом з цим законодавством України, зокрема нормою частини 1 ст.1062 Цивільного кодексу України, прямо передбачена можливість зарахування на рахунок за банківським вкладом грошових коштів, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи та дослідженого судом в якості письмового доказу договору банківського вкладу «НВУ «Піврічний» №852040/2014 від 07.10.2014 жодних заборон щодо вчинення вищевказаних дій даним договором не встановлено. Крім того п. 1.8. закріплена можливість вкладника протягом строку дії договору збільшити суму вкладу. Будь-яких обмежень щодо способу здійснення поповнення суми вкладу даним договором не передбачено.

Одночасно суд враховує, що наданий відповідачем наказ про проведення додаткової перевірки операцій по рахунках фізичних осіб за №76 від 31.01.2015 року та акт перевірки операцій за рахунками фізичних осіб, виплати за якими зупинені, за №8 від 24.04.2015 року, не можуть свідчити про факт прийняття уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» висновку про нікчемність договору за №852040/2014 від 07.10.2014 року.

В силу положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Суд приймає до уваги також іте, що відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського вкладу «НВУ «Піврічний» №852040/2014 від 07.10.2014 в матеріалах справи не має, а про існування таких судових рішень ні суду, ні сторонам не відомо.

Таким чином, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіною М.А. не доведено наявність правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

За таких обставин з метою судового захисту прав ОСОБА_3 бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни щодо невключення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "Всеукраїнський Акціонерний Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, слід визнати протиправною.

Таким чином, оскільки судом встановлений факт протиправної бездіяльності відповідача, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни включити ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "Всеукраїнський Акціонерний Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З урахуванням викладеного позов слід задовольнити повністю.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь особи, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі ст.ст. 26, 27, 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ч.1 ст.1062 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 11, 71, 72, с158 -163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни щодо невключення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "Всеукраїнський Акціонерний Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіну Марину Анатоліївну включити ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "Всеукраїнський Акціонерний Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова складена в повному обсязі 23.06.2015 року.

Суддя Гундяк В.Д.