Справа № 379/599/15-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 379/599/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Зінкін В.І. Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

23 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддівБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю., Собківа Я.М.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на постанову Таращанського районного суду Київської області від 24 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 24 квітня 2015 року позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову УПФУ у Таращанському районі Київської області щодо перерахунку ОСОБА_4 пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в призначеному розмірі 80% від заробітної плати.

Зобов'язано УПФУ у Таращанському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_4, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в призначеному розмірі 80% від заробітної плати державного службовця з урахуванням сум, зазначених у постанові Таращанського районного суду Київської області від 19 січня 2015 року, починаючи з 04.12.2014.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої ст. 183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до розпорядження № 128551 від 06.03.2013 позивачу виплачувалася пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80 % від заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до постанови Таращанського районного суду Київської області № 379/29/15-а, 2-а/379/2/15 від 19.01.2015 позовні вимоги позивача було задоволено, визнано відмову УПФУ у Таращанському районі Київської області ОСОБА_4 в перерахунку пенсії без врахування матеріальної допомоги та індексації неправомірною; зобов'язано УПФУ у Таращанському районі Київської області провести перерахунок пенсії державному службовцю ОСОБА_4 з 04.12.2014, включивши в розрахунок заробітку для обчислення пенсії: матеріальну допомогу в сумі 6 275,15 та індексацію в сумі 7 592,68 грн.

Після чого позивач звернулася до відповідача з відповідною постановою, її було відмовлено у перерахунку пенсії.

Постанова суду першої інстанції ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 залишена без змін.

На підставі постанови суду від 19.01.2015 позивачу було видано виконавчий лист, який вона предявила для примусового виконання.

Розпорядженням № 128551 від 06.04.2015 відповідач провів перерахунок пенсії в розмірі 70% від суми заробітної плати.

Відповідно до постанови ВДВС Таращанського РУЮ в Київській області про закінчення виконавчого провадження від 10.04.2015 постанова суду від 19.01.2015 виконана та здійснено перерахунок пенсії позивача з 04.12.2014 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації.

Питання розміру пенсії у відсотках не було предметом судового розгляду справи № 379/29/15-а, 2-а/379/2/15.

Проте, відповідач при перерахунку пенсії позивача відповідно до постанови суду від 19.01.2015, порушив право позивача, зменшивши відсоток від заробітної плати з 80 % до 70 %, внаслідок чого зменшився і розмір її пенсії. Дане підтверджується розпорядженнями № 128551 від 06.03.2013 та від 06.04.2015.

У своїй відповіді № 1016/03 від 06.02.2015 відповідач зазначає, що при виконанні постанови суду, буде застосовано відсоток від заробітної плати в розмірі 70 % відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014, що набрав чинності з 01.05.2014.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивача), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ч. 2 ст. 37-1 Закону, перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, з наведених положень вбачається, що призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно положень ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Враховуючи вищевикладене, матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року та 14 травня 2013 року та 06 листопада 2013 року.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що з 01 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким внесено зміни до Закону України «Про державну службу, зокрема, до статті 37 даного Закону.

З цього приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Умови та порядок пенсійного забезпечення державних службовців визначено статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» (набрали чинності з 01 травня 2014 року) та змінено розмір відсотку суми заробітної плати при призначенні пенсії на 70 відсотків від суми заробітної плати державного службовця.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій державним службовцям регулює стаття 37-1 Закону України «Про державну службу», положення якої не змінювалися.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому, внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках, стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Згідно статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституцій права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2013 № 21-445а13 (номер в ЄДРСР 36475603), яка у відповідності до положень ст. 244-2 КАС України, є обов'язковою для застосування.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_4

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на постанову Таращанського районного суду Київської області від 24 квітня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Таращанського районного суду Київської області від 24 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.