Справа № 2а-15967/12/2670
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 березня 2015 року № 2а-15967/12/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва - Шулежко В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом заступника Бориспільського міськрайонного прокурора в інтересах держави в особі Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся заступник Бориспільського міськрайонного прокурора в інтересах держави в особі Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції в Київській області Державної податкової служби (далі - позивач, Бориспільська ОДПІ) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_1.) про стягнення заборгованості із орендної плати за земельну ділянку у сумі 576 847,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ФОП ОСОБА_1, будучи обізнаним щодо розміру нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, якою користується на правах орендаря, в порушення вимог ст.ст. 16, 286, 287 Податкового кодексу України, не надав до Бориспільської ОДПІ довідку (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки. В поданій ним податковій декларації за 2011 рік нову нормативно-грошову оцінку земельної ділянки не врахував, розрахувавши плату за землю на підставі недійсної нормативно-грошової оцінки землі 424 829.34 грн. Внаслідок зазначених неправомірних дій у ФОП ОСОБА_1 утворився податковий борг з орендної плати за земельну ділянку у сумі 576 847,45 грн., що підтверджується розрахунком суми податкової заборгованості.

Судом допущено заміну неналежного позивача - Бориспільську об'єднану державну податкову інспекцію в Київській області Державної податкової служби на належного, а саме Бориспільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, зазначивши, що донарахування йому грошового зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку є безпідставним, та просив відмовити у задоволенні позову повністю. Крім того, зазначив, що ним оскаржено податкове повідомлення-рішення, за яким йому донараховано суму з орендної плати за земельну ділянку, в судовому порядку.

В судове засідання представник прокуратури не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їхніх представників, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

На підставі договору оренди земельної ділянки від 21.04.06, укладеного із Любарецькою сільською радою Бориспільського району Київської області, ФОП ОСОБА_1 користується на правах орендаря земельною ділянкою загальною площею 3,5696 га, розташованої в АДРЕСА_1.

ФОП ОСОБА_1 17.02.2012 р. подано до Бориспільської ОДПІ податкову декларацію з плати за землю, в якій зазначено самостійно обчислену ним суму податкового зобов'язання плати за землю з врахуванням розміру нормативно грошової оцінки землі 424 829,34 грн.

Як стверджує позивач, згідно інформації управління Держкомзему у Бориспільському районі №5708 від 30.12.2011 р. станом на 01.01.2011 р., нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, якою на підставі вищезазначеного договору оренди земельної ділянки на правах орендаря користувався ФОП ОСОБА_1, становила 9 652 896,61 грн.

Позивач також стверджує, що в поданій податковій декларації за 2011 рік відповідач нову нормативно-грошову оцінку земельної ділянки не врахував, розрахувавши плату за землю на підставі недійсної нормативно-грошової оцінки землі, у зв'язку з чим й нього утворився податковий борг у сумі 576 847,45 грн., який ним не сплачено у встановлений законом строк.

Бориспільською ОДПІ, з метою стягнення податкової заборгованості з відповідача, надіслано податкову вимогу №132 від 18.04.2012 р., а в подальшому - податкове повідомлення-рішення № від 14.06.2012 р., яким збільшено грошове зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму 576 754,20 грн., в тому числі за основним платежем на 461 403,36 грн., штрафні санкції - 115350,84 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.п.16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України).

Положеннями п.п.20.1.34 п.20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Податковим боргом є сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п.14.1.175 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 58.1 Податкового кодексу України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V ПК України, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 ст.56 Податкового кодексу України передбачено, що 56.18. з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Таким чином, у разі оскарження рішення контролюючого органу в адміністративному чи судовому порядку, сума грошового зобов'язання визначене таким рішенням вважається неузгодженою.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечувалось позивачем, що відповідачем оскаржено податкове повідомлення-рішення № від 14.06.2012 р., яким йому збільшено грошове зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб на суму 576 754,20 грн., в тому числі за основним платежем на 461 403,36 грн., штрафні санкції - 115350,84 грн. в судовому порядку.

Так, постановою Київського окружного адміністративного суду від 12.03.2014 року у адміністративній справі № 810/306/13-а за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Бориспільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Київській області, третя особа - Любарецької сільської ради Бориспільського району Київської області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.06.2012 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Бориспільської ОДПІ форми «Р» від 14.06.2012 р. №.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 29.07.2014 року залишено без змін постанову Київського окружного адміністративного суду від 12.03.2014 року у справі № 810/306/13-а.

Відтак, у порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення по справі № 810/306/13-а набрало законної сили.

Згідно із ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, оскільки податкове повідомлення рішення від 14.06.2012 р. №, яким відповідачу нараховано грошові зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб, скасоване в судовому порядку, то суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 576 847,45 грн. відсутні.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві твердження позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 160-162, 183-2, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову заступника Бориспільського міськрайонного прокурора в інтересах держави в особі Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко