Справа № 817/1678/15
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ
18 червня 2015 рокуСправа № 817/1678/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; представника позивача адвоката Печончика О.В. (Угода-доручення про надання правової допомоги від 20 квітня 2015 року); представника відповідача не прибув; представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача не прибув; розглядаючи у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Призовної комісії Володимирецького об`єднаного районного військового комісаріату про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Призовної комісії Володимирецького об`єднаного районного військового комісаріату (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо збору, обробки та використання конфіденційних та персональних даних позивача всупереч його волі, щодо організації неналежного медичного огляду, невивчення позивача як особистості, його морально-ділових якостей та його сімейного стану, щодо відмови у видачі направлення для медичного огляду до обласної призовної комісії, щодо прийняття рішення від 11.06.2015 про придатність позивача до служби і його призов; скасувати рішення відповідача від 11.06.2015 про придатність ОСОБА_1 до служби та його призов; зобов`язати відповідача зібрати дані щодо позивача як особистості, його морально-ділових якостей та його сімейного стану шляхом заповнення анкети призовника в особовій справі і витребування та приєднання даних флюорографії, видачі направлення для медичного огляду до обласної призовної комісії.

Ухвалою судді від 17.06.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем також подано до суду клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення рішення Призовної комісії Володимирецького об`єднаного районного військового комісаріату від 11.06.2015 про придатність ОСОБА_1 до служби та призов на строкову військову службу в повітряні сили згідно витягу з протоколу призовної комісії №13-В від 11.06.2015.

Ухвалою судді від 17.06.2015 клопотання про забезпечення адміністративного позову призначено до судового розгляду на 18.06.2015.

У судове засідання прибув представник позивача, підтримав вимоги клопотання про забезпечення позову та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Володимирецький об`єднаний районний військовий комісаріат, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули та не повідомили суд про причини неприбуття.

Керуючись приписами частини 3 статті 118 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотання про забезпечення адміністративного позову за відсутності уповноважених представників відповідача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

В обґрунтування заявленого клопотання про забезпечення адміністративного позову позивач зазначає, що рішення комісії щодо відмови у видачі направлення до обласної медичної комісії для стаціонарного медичного нагляду через незгоду з результатами районного медичного висновку, в супереч статті 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та прийняття 11.06.2015 рішення про призив позивача на строкову військову службу згідно витягу із протоколу засідання комісії №13-в від 11.06.2015, є очевидно протиправними. Позивач зазначає, що вегетосудинна та нейроциркулярна дистонія голови, згідно акту від 04.06.2014, і ряд інших розладів здоров`я (захворювань) без детального дослідження (медичного нагляду) в умовах стаціонару відповідно до наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 неможлива для дачі об`єктивного висновку. У Володимирецькій районній лікарні таке медичне дослідження (медичний нагляд) неможливе через відсутність відповідної апаратури та фахівців даного профілю. Позивач вказує, що враховуючи продовження небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам (права на охорону здоров`я, права на належне медичне обстеження, права на захист конфіденційних та персональних даних) до ухвалення рішення по суті, захист порушених прав стане неможливим без вжиття цих заходів забезпечення позову. На думку позивача, протиправність дій та рішень відповідача є очевидними, як такі, що суперечать вимогам статей 14, 16 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а для відновлення прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Відтак, позивач просить суд забезпечити позов шляхом зупинення дискримінаційного, упередженого, поспішного, безпідставного і незаконного рішення від 11.06.2015 про придатність позивача до служби та його призов.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених позивачем в основу клопотання про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з таким клопотанням, позовним вимогам.

При цьому суд зауважує, що клопотання про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано, в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

Позивач не навів переконливих доводів щодо існування на момент звернення з даним клопотанням очевидної небезпеки заподіяння шкоди його інтересам без вжиття заходів забезпечення позову, або того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та втрат.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі іменується Закон України №2232-XII).

Згідно із частиною другою статті 1 Закону України №2232-XII, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно із частиною другою статті 1 Закону України №2232-XII, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною третьою цієї статті встановлено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Звільнення громадян України від виконання військового обов`язку (у відповідності до положень частини 5 статті 1) відбувається на підставах, визначених цим Законом, а виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 11 статті 2).

Водночас, частиною 1 статті 39 Закону України №2232-XII встановлено, що призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу у зв`язку з мобілізацією та звільнення з військової служби у зв`язку з демобілізацією проводяться в порядку, визначеному Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі іменується Закон України).

Відповідно до статті 23 Закону України №3543-XII, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Натомість, позивачем не надано суду жодних доказів того, що на момент призову він був визнаним тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців; не доведено факт існування рішення комісії щодо відмови у видачі направлення до обласної медичної комісії.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що оскаржуване рішення є очевидно протиправним. Натомість, вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення відповідача від 11.06.2015 може свідчити про передчасний висновок суду про протиправність спірного рішення, що є неприпустимим.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих та законних підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову залишити без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.М. Недашківська