Справа № 826/1312/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1312/15 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі Таран А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Неприбуткової організації «Відкритий пенсійний фонд «Соціальні гарантії» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Неприбуткової організації «Відкритий пенсійний фонд «Соціальні гарантії» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року Неприбуткова організація «Відкритий пенсійний фонд «Соціальні гарантії» звернувся з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просила суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповернення пенсійних активів у розмірі 147 616,81 грн. розміщених у Публічному акціонерному товаристві «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» згідно Договору банківського вкладу № 26787/1 від 24.12.2013 року;

зобов'язати відповідача повернути позивачу пенсійні активи у розмірі 147 616,81 грн., розміщені у Публічному акціонерному товаристві «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» згідно Договору банківського вкладу № 26787/1 від 24.12.2013 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини та надано не вірну правову оцінку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є недержавним пенсійним фондом, отже є неприбутковою юридичною особою, предметом діяльності якої є здійснення недержавного пенсійного забезпечення громадян України, іноземців та осіб без громадянства незалежно від місця та характеру роботи, з метою накопичення пенсійних внесків на користь учасників Фонду з подальшим управлінням пенсійними активами та здійсненням пенсійних виплат учасникам Фонду у встановленому законодавством України порядку.

Згідно договору банківського вкладу від 24.12.2013 року № 26787/1 (з урахуванням змін до договору), укладеного між ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» та ТОВ «Компанія з управління активами «Оптіма-Капітал», яка діє від імені позивача на підставі договору про управління активами недержавного пенсійного фонду № 1 від 23.01.2006 року, Банк відкриває Вкладнику депозитний рахунок № 787 та приймає на зберігання грошові кошти в національній валюті України, що надійшли від Вкладника на строк з 24.12.2013 року до 20.02.2015 року. За використання грошових коштів Банк щомісячно нараховує і щомісячно сплачує Вкладнику проценти із розрахунку 22 проценти річних з 24.12.2013 року по 23.02.2014 року та 27 процентів річних з 24.02.2014 року по 20.02.2015 року.

Вкладник перерахував з власного поточного рахунку, а Банк прийняв на відкритий Вкладнику депозитний рахунок грошові кошти в сумі 139 661,83 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.12.2013 року № 839 та випискою з банку (копії яких наявні в матеріалах справи). Згідно банківської виписки нарахована позивачу сума процентів за користування Вкладом встановить 7954,98 грн.

Постановою Правління Національного банку України від 16.07.2014 року № 424 ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних, у зв'язку з чим виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 57 про запровадження у банку з 17.07.2014 року тимчасову адміністрацію.

У зв'язку з наведеним, листами від 16.10.2014 року № 394 та 14.11.2014 року № 421 ТОВ «Компанія з управління активами «Оптіма-Капітал» зверталася до ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» з проханням повернути позивачу депозитний вклад в сумі 139 661,83 грн. з нарахованими відсотками у відповідності до умови Договору від 24.12.2013 року № 26787/1.

Тимчасова адміністрація ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» надала ТОВ «Компанія з управління активами «Оптіма-Капітал» відповідь від 20.10.2014 року № 3096-8-20, якою повідомила, що не є зберігачем активів, отже не може їх повернути позивачу.

В подальшому, ТОВ «Компанія з управління активами «Оптіма-Капітал» звернулась до відповідача з листом від 14.11.2014 року № 422, в якому просило забезпечити повернення пенсійних активів позивача до початку процедури ліквідації ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК».

Відповідач надав ТОВ «Компанія з управління активами «Оптіма-Капітал» відповідь від 10.12.2014 року № 21-15879/14, якою повідомив, що зберігачем активів недержавного пенсійного фонду є банк, отже вимоги про повернення пенсійних активів позивача задовольняються уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна такого банку в порядку, встановленому ст.51 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення».

Постановою Правління Національного банку України від 17.11.2014 року № 725 відкликана банківська ліцензія та ліквідовано ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК», у зв'язку з чим, виконавчою дирекціє Фонду прийнято рішення від 18.11.2014 року № 121 «Про початок процедури ліквідації АТ «ЄВРОГАЗБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочата процедура ліквідації банку.

Даючи правову оцінку обставинам справи та діям відповідача, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду зазначає, що правові, економічні та організаційні засади недержавного пенсійного забезпечення в Україні та регулювання правовідносин, пов'язаних з цим видом діяльності визначено Законом України «Про недержавне пенсійне забезпечення» від 09.07.2003 року №1057-IV (далі - Закон №1057).

Частиною першою статті другої вказаного Закону визначено, що система недержавного пенсійного забезпечення - це складова частина системи накопичувального пенсійного забезпечення, яка ґрунтується на засадах добровільної участі фізичних та юридичних осіб, крім випадків, передбачених законами, у формуванні пенсійних накопичень з метою отримання учасниками недержавного пенсійного забезпечення додаткових до загальнообов'язкового державного пенсійного страхування пенсійних виплат.

При цьому, суб'єктами недержавного пенсійного забезпечення, зокрема, є недержавні пенсійні фонди (ч. 2 ст. 2 Закону № 1057)

Відповідно до ст. 1 Закону № 1057 недержавний пенсійний фонд (далі - пенсійний фонд) - юридична особа, створена відповідно до цього Закону, яка має статус неприбуткової організації (непідприємницького товариства), функціонує та провадить діяльність виключно з метою накопичення пенсійних внесків на користь учасників пенсійного фонду з подальшим управлінням пенсійними активами, а також здійснює пенсійні виплати учасникам зазначеного фонду у визначеному цим Законом порядку.

Також Статтею першою Закону № 1057 передбачено, що пенсійними активами є активи пенсійного фонду, страхової організації, банківської установи, сформовані відповідно до цього Закону, за рахунок яких здійснюються пенсійні виплати.

Так, активи пенсійного фонду формуються за рахунок внесків до пенсійного фонду (пенсійних внесків) та інших надходжень до пенсійного фонду (ч. 3 ст. 6 Закону № 1057).

Згідно ч. 1 ст. 47 Закону №1057, до складу активів пенсійного фонду відповідно до цього Закону належать: активи в грошових коштах; активи в цінних паперах; інші активи згідно із законодавством.

Частиною 8 ст. 47 Закону № 1057 встановлено, що активи пенсійного фонду можуть формуватися виключно внаслідок операцій, пов'язаних з провадженням пенсійним фондом діяльності з недержавного пенсійного забезпечення, відповідно до цього Закону.

При цьому, п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону № 1057 передбачено, що пенсійні активи, що накопичуються у пенсійному фонді, можуть бути використані виключно для цілей інвестиційної діяльності фонду, виконання зобов'язань фонду перед його учасниками та оплати витрат, пов'язаних із здійсненням недержавного пенсійного забезпечення, зокрема, шляхом інвестування відповідно до вимог цього Закону з метою отримання доходу на користь учасників фонду.

Розділом IV Закону № 1057 визначено управління активами недержавного пенсійного фонду.

Так, управління активами недержавних пенсійних фондів може здійснюватися такими особами: (ч. 1 ст. 34 Закону № 1057) компанією з управління активами; банком щодо активів створеного ним корпоративного пенсійного фонду у разі, якщо він не виконує функції зберігача цього фонду; Національним банком України щодо активів створеного ним корпоративного пенсійного фонду; професійним адміністратором, який отримав ліцензію на провадження діяльності з управління активами.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону №1057 управління активами пенсійного фонду здійснюється відповідно до умов договору про управління активами пенсійного фонду, який укладається з радою пенсійного фонду.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами, а також регулювання відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI (далі - Закон № 4452).

Так, п. 3 ч. 1 ст. 30 Закону № 4452 визначено, що Фонд здійснює регулювання діяльності банків, зокрема, шляхом виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону № 4452, Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку (ч. 4 ст. 44 Закону № 4452).

З дня свого призначення уповноважена особа Фонду приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку (ч. 1 ст. 50 Закону №4452).

До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом (ч. 2 ст. 50 Закону №4452).

При цьому, активи недержавних пенсійних фондів, іпотечні активи, що перебувають в управлінні банку або є забезпеченням виконання зобов'язань за сертифікатами з фіксованою дохідністю, емітентом яких є банк, активи банку, включені до складу іпотечного покриття іпотечних облігацій, а також кошти на рахунку фонду фінансування будівництва або майно фонду операцій з нерухомістю, в тому числі кошти на його рахунку, що перебувають в управлінні банку, не включаються до ліквідаційної маси банку. Розпорядження цими активами здійснюється відповідно до законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та «Про іпотечні облігації». Активи недержавного пенсійного фонду (крім депозитів), зберігачем яких є банк, не включаються до ліквідаційної маси такого банку. Повернення цих активів здійснюється відповідно до Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення" (ч. 5 ст. 50 Закону №4452).

З вищевикладеного вбачається, що відповідно до положень Закону №4452, зокрема, активи недержавних пенсійних фондів, що перебувають в управлінні банку, не включаються до ліквідаційної маси банку.

З матеріалів справи вбачається, між ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» та ТОВ «Компанія з управління активами «Оптіма-Капітал», яка діє від імені позивача на підставі договору про управління активами недержавного пенсійного фонду № 1 від 23.01.2006 року укладено договір банківського вкладу від 24.12.2013 року № 26787/1 (з урахуванням змін до договору) відповідно до якого Банк відкриває Вкладнику депозитний рахунок № 787 та приймає на зберігання грошові кошти в національній валюті України, що надійшли від Вкладника на строк з 24.12.2013 року до 20.02.2015 року. За використання грошових коштів Банк щомісячно нараховує і щомісячно сплачує Вкладнику проценти із розрахунку 22 проценти річних з 24.12.2013 року по 23.02.2014 року та 27 процентів річних з 24.02.2014 року по 20.02.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що активи Неприбуткової організації «Відкритий пенсійний фонд «Соціальні гарантії», згідно заявленого у позові розмірі, не перебувають у відповідача на підставі здійснення останнім управління такими активами, а є депозитним вкладом позивача.

Приписами ч. 2 ст. 44 Закону №1057 передбачено, що зберігач надає свої послуги на підставі договору про обслуговування пенсійного фонду зберігачем. Такий договір укладається в письмовій формі між радою пенсійного фонду і зберігачем відповідно до законодавства. Недержавний пенсійний фонд може обслуговуватися тільки одним зберігачем. Усі операції з пенсійними активами пенсійного фонду здійснюються через зберігача. Поточні рахунки пенсійного фонду відкриваються у зберігача. Пенсійні активи пенсійного фонду в формі цінних паперів та документи, які підтверджують право власності на пенсійні активи в інших формах, зберігаються у зберігача.

Враховуючи, що відповідач не є ані зберігачем, ані управителем активів позивача, відтак, на пенсійні активи у розмірі 139 661,83 грн., що розміщені у ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» згідно договору банківського вкладу не поширюється положення ст. 50 Закону №4452.

Також суд вважає необґрунтованими твердження позивача що договір банківського вкладу укладений на користь вкладників позивача, якими є фізичні особи, у зв'язку з чим зазначений розмір пенсійних активів підлягає поверненню відповідачем, оскільки, згідно п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону №4452, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, при цьому вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно ч. 1 ч. 1063 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може укласти договір банківського вкладу (зробити вклад) на користь третьої особи. Ця особа набуває права вкладника з моменту пред'явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами.

В абзаці третьому частини першої статті 1063 ЦК України передбачено, що визначення імені фізичної особи або найменування юридичної особи, на користь якої зроблений вклад, є істотною умовою договору банківського вкладу.

При цьому з тексту договору банківського вкладу укладеного між позивачем та Банком не вбачається, що він був укладений на користь фізичних осіб - вкладників Неприбуткової організації «Відкритий пенсійний фонд «Соціальні гарантії».

Колегія суддів зауважує, що навіть якщо б договір і був укладений на користь фізичних осіб, то для набуття права вкладника дані особи фізичні особи мають пред'явити вимогу до банку, або виразити свій намір скористатися правами вкладника іншим чином.

Судом апеляційної інстанції не береться до уваги посилання апелянта на висновки Вищого адміністративного суду України, висловлені в ухвалі від 23.04.2014 року, оскільки правовідносини, оцінку яким надавав касаційний суд у справі №К/800/54289/13 виникли в інший період та регулювалися ст. 50 Закону №4452 в іншій редакції.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання негативному впливу на стабільність банківської системи» від 04.07.2014 року №1586-VII (набрав чинності 11.07.2014) внесено зміни до частини п'ятої статті 50 Закону №4452.

В редакції, чинній на момент спірних правовідносин ( вересень 2014 року) зазначено «Активи недержавного пенсійного фонду (крім депозитів), зберігачем яких є банк, не включаються до ліквідаційної маси такого банку. Повернення цих активів здійснюється відповідно до Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення».

В пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1586-VII передбачено, що до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативні акти застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

У зв'язку з цим, колегія суддів зауважує, що чинна редакція Закону №4452, який є спеціальним для врегулювання відносин, пов'язаних з ліквідацією банків, не містить виключень для депозитів недержавних пенсійних фондів.

Норми Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення», на які посилається апелянт, щодо не включення до ліквідаційної маси банків пенсійних активів (частина друга статті 48) можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить частині п'ятій статті 50 Закону №4452.

Джерелом наповнення фонду є відрахування від сум депозитів, які вони залучають.

Джерела фінансування фонду визначені статтею 19 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Поскільки при укладенні депозитного договору юридичними особами відрахування до фонду не здійснюються, тому у разі введення в банку тимчасової адміністрації виплати юридичним особам здійснюються в загальному порядку, а не за рахунок фонду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2015 року ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Неприбуткової організації «Відкритий пенсійний фонд «Соціальні гарантії» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

(Повний текст Ухвали виготовлений 23 червня 2015 року)

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.