Справа № 804/5719/15
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2015 р. Справа № 804/5719/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., при секретарі судового засідання Гуцал А.В., розглянувши за участю представника позивача - Журавльова О.С., дов. без/н від 03.03.2015 року, у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рафтола»,
до відповідача Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області,
про визнання протиправними дій та спонукання до виконання певних дій,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рафтола» до Державної податкової інспекції в у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з позовними вимогами про:
- визнання протиправними дії ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за березень 2015 року, а податкову декларацію ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за березень 2015 року визнати такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 10.04.2015 року;
- зобов'язання Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за березень 2015 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі і у картці особового рахунку ТОВ «Рафтола».
Позовні вимоги мотивовані тим, що відмова у прийнятті податкової декларації, яка була направлена засобами електронного зв'язку, є протиправною, оскільки підстава відсутності договору про визнання електронних документів не відповідає дійсності, а подана позивачем декларація з податку з ПДВ за березень 2015 року заповнена у відповідності до вимог ст.48 ПК України. Крім того, позивач зазначає, що податкова декларація була направлена 10.04.2015р. та протягом п'яти робочих днів, письмова відмова про її неприйняття не надіслана, у зв'язку з чим декларація вважається прийнятою.
Відповідач в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце його проведення повідомлявся належним чином. 09.06.2015р. подавав заперечення на адміністративний позов, згідно яких внаслідок встановлення відсутності юридичної особи ТОВ «Рафтола» за місцезнаходженням, договір №3360 про визнання електронних документів є розірваним в односторонньому порядку, у зв'язку з чим товариство не мало права подавати податкову звітність з ПДВ за березень 2015р. засобами електронного зв'язку в електронному вигляді. Підставами розірвання договору про визнання електронних документів відповідач зазначає положення п.6.4 договору щодо права податкового органу розірвати договір в односторонньому порядку у разі зміни платником податків місця реєстрації та не повідомлення ДПІ у триденний термін та у разі встановлення податковим органом відсутності платника за місцем реєстрації - місцезнаходження.
Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд -
Як вбачається з матеріалів справи 25.04.2013 р. між сторонами було укладено договір №3360 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), податних платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.
10.04.2015 року засобами електронного зв'язку на електрону адресу ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було направлено податкову декларацію з ПДВ. 10.04.2015 року позивачем отримано електронну квитанцію №1 якою повідомлялося, що документ не прийнято. Виявлені помилки: для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті. Можливо відсутній договір з ДФСУ.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).
Згідно із п. 46.1. ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною
Відповідно п.п. 16.1.2., 16.1.3 п. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Згідно з п.48.1 ст.48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.
Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору, а саме відображати інформацію, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків (п.48.2 ст. 48 Податкового кодексу України).
Пунктом 48.3. ст.48 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
Відповідно до п.п. 48.5.1. п. 48.5 ст. 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником;
Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.
У відповідності до п.49.3 ст.49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:
а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;
б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;
в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.
Прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають (п.49.8 ст. 49 ПК України).
За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби (п.49.9 ст. 49 ПК України).
У відповідності до п.п.49.10. та 49.11 ст. 49 ПК України відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.
У разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.
Податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання податковим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації (п.49.15 ст. 49 ПК України).
З наведених норм вбачається обов'язок платника податків своєчасно подати до податкового органу податкову звітність одним з трьох способів (особисто засобами електронного чи поштового зв'язку), та обов'язок податкового органу прийняти таку податкову звітність або відмовити у прийнятті такої звітності з наданням платнику податків письмове відповідного повідомлення.
Згідно пунктів 4, 5 розділу ІІ Інструкції №233 податкові документи в електронному вигляді з обов'язковими реквізитами (у тому числі з електронним цифровим підписом платника податків (його посадових осіб)), подані відповідно до цієї Інструкції, згідно із законодавством є оригіналами, мають юридичну силу, повинні зберігатися та можуть використовуватися під час судового або досудового вирішення спорів.
У разі подання податкового документа в електронному вигляді платник податків має право не подавати податкові документи на паперових носіях.
Відповідно п.п.7.3-7.6 п.7 розділу ІІІ Інструкції №233 при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку платник податків та органи ДПС повинні додержуватися такого порядку, зокрема після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);
перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним;
підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;
якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.
Щодо обставин розірвання договору про визнання електронних документів №336 від 25.04.2013р. суд зазначає наступне.
Відповідно до п.4 розділу 6 Договору, орган ДПС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадках, зокрема, у разі зміни платником місця реєстрації та не повідомлення ДПІ в триденний термін та у разі встановлення податковим органом відсутності платника за місцем реєстрації місцезнаходження.
З доданих до заперечень документів вбачається, що Актом №543/13-1/3700697 від 10.10.2014р. ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області встановлено відсутність підприємства та посадових осіб ТОВ «Рафтола» за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Возз'єднання, б.25 та складені довідка про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків №5088 від 10.10.2014р. і повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням №202/18-02 від 10.10.2014р. (Форма №18-ОП, додаток 24 до Порядку обліку платників податків і зборів).
Згідно пункту 12.5 розділу ХІІ Інструкції №233 якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону. Повідомлення за формою №18-ОПП надсилається державному реєстратору поштовим відправленням або в електронному вигляді у порядку взаємного обміну інформацією з реєстрів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та Центрального контролюючого органу.
Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців врегульовані Законом України від 15.05.2003 року №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (далі -Закон №755).
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 755 державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців представляє собою засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.
Згідно частиною 1 статті 16 Закону № 755 Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.
Відповідно до приписів статті 17 Закону № 755 відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.
В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема такі відомості щодо юридичної особи: повне найменування юридичної особи та скорочене у разі його наявності; ідентифікаційний код юридичної особи; організаційно-правова форма; місцезнаходження юридичної особи.
Згідно ч.3 ст.18 Закон №755, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.
З системного аналізу вищенаведених норм слідує, що єдиним доказом зміни юридичною особою місцезнаходження або відсутності платника за місцем реєстрації - місцезнаходження є дані з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.
Однак, в ході розгляду справи відповідач не доведено відповідними засобами доказування наявність обставин, визначених пунктом 4 розділу 6 вказаного договору, для одностороннього розірвання договору, а також обставин реалізації права на розірвання договору в односторонньому порядку, у зв'язку з чим адміністративний позов в частині визнання протиправними дії ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за березень 2015 року, підлягає задоволенню.
Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання податкової декларації ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за березень 2015 року такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 10.04.2015 року та про зобов'язання ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за березень 2015 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі і у картці особового рахунку ТОВ «Рафтола», оскільки невизнання податкової декларації з ПДВ за березень 2015р. податковою звітністю не мало місця через відсутність відповідного рішення податкового органу про відмову у прийнятті податкової звітності, передбаченого п.49.11 ст.49 ПК України.
У судовому засіданні, яке відбулось 09.06.2015р. оголошені вступна та резолютивна частини постанови.
Відповідно до вимог ст. 163 КАСУ постанова оформлена та підписана 15.06.2015 року.
Керуючись ст.ст. 160-163,167 КАС України, суд
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ «Рафтола» з ПДВ за березень 2015р.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Рафтола» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 36,54 грн.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.В. Сидоренко