Справа № 825/3302/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3302/14 Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І.
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Печенюк Р.В.

пр-к апелянта ОСОБА_3

розглянув в судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Куликівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про нарахування грошової допомоги при звільненні -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Куликівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання неправомірною бездіяльності, яка полягає в не нарахуванні позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення, за кожний повний календарний рік служби, яка встановлена пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» та зобов'язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, яка встановлена пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 12 повних календарних років служби.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та не застосування практики Верховного Суду України в аналогічних справах щодо спірних правовідносин.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні за власним бажанням, оскільки на день звільнення він не набув права на призначення пенсії.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та фактам, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач проходив службу в Управлінні МВС України в Чернігівській області та, згідно наказу №103 о/с від 11.06.2009р., був звільнений з органів внутрішніх справ в запас Збройних сил України за п.64 «ж» (за власним бажанням). Вислуга на день звільнення в календарному обчисленні становить 12 років 07 місяців 14 днів, пільговому обчисленні - 15 років 06 місяців 03 дні.

В серпні 2014 позивач звернувся до Куликівського РВ УМВС України в Чернігівській області С.В. із запитом стосовно виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні.

Листом від 16.09.2014 № 5918 відповідач повідомив про відсутність підстав для виплати, оскільки права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні позивач не набув.

Згідно довідки Куликівського РВ УМВС України в Чернігівській області від 08.05.2015 року № 2556 одноразова грошова допомога при звільненні позивачу не нараховувалась.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Відповідно до вимог статті 1-2 Закону №2262-ХII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби, зокрема: особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту; особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Відповідно до вимог ст.12 цього Закону пенсія за вислугу років призначається:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1 2 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1 2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до положень ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( в редакції на день звільнення позивача) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Аналогічні норми містяться і в постанові Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Постанова №393).

Пунктом 10 Постанови №393 (в редакції на час звільнення позивача) встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, зокрема: які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Наведені положення пункту 10 Постанови №393 не пов'язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям права на пенсію. Крім того, на час звільнення позивача право на отримання одноразової грошової допомоги не пов'язувалося і з наявністю вислуги 10 років, як це встановлено на час надання відповідачем відмови позивачу щодо нарахування та виплати такої допомоги (зміни до постанови внесено постановою КМУ від 21.12.2011р.№1322).

Таким чином, колегія суддів, враховуючи наявність у позивача на день звільнення вислуги років більше ніж 12 років та 6 місяців, дійшла висновку, що не набуття останнім права на пенсію не може нівелювати його право на отримання зазначеної грошової допомоги, згідно Постанови №393.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана постанова - скасуванню з ухваленням нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити. Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Куликівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, яка полягає в не нарахуванні ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги при звільненні, в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення, за кожний повний календарний рік служби, яка встановлена пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393.

Зобов'язати Куликівський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу, яка встановлена пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 12 повних календарних років служби.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 23.06.15 р.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.