Справа № 806/8606/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Київ К/800/26582/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою дочірнього підприємства "САВ-ІР" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року у справі за позовом дочірнього підприємства "САВ-ІР" до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, рішень та постанови, -

в с т а н о в и л а:

Дочірнє підприємство "САВ-ІР" звернулося в суд з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області, в якому просило: визнати протиправним та скасувати прийнятий Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Житомирській області наказ №279 від 06.11.2013 року про проведення позапланової перевірки характеристик продукції; визнати протиправними дії відповідача по проведенню позапланової перевірки характеристик продукції у магазині по вул. Свердлова, 18, м. Бердичів, Житомирська область, на підставі листа Держспоживінспекції України від 05.11.2013 року №5090-2-7/6; визнати протиправним і скасувати рішення про обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами №150 від 28.11.2013 року; визнати протиправним і скасувати рішення про обмеження надання продукції на ринку шляхом заборони надання продукції на ринку №151 від 28.11.2013 року; визнати протиправною і скасувати постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області №84 від 28.11.2013 року про накладення штрафних санкцій.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач здійснив перевірку магазину "Фокстрот", який знаходиться за адресою: вул. Свердлова, 18, м. Бердичів, Житомирська область за відсутності законодавчо визначених підстав для проведення позапланової перевірки. Також позивач зазначив, що не вчиняв порушень, викладених в акті перевірки, на підставі якого було протиправно застосовано штрафні санкції у сумі 25500,00 грн. Позивач вважає, що інформація, зафіксована в акті перевірки, не відповідає нормам діючого законодавства, а оскаржувані постанова та рішення винесені з порушенням вимог діючого законодавства, тому підлягають скасуванню. Крім того, позивач зазначив, що лист Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів не може бути підставою для здійснення позапланових заходів в розумінні Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, дочірнє підприємство "САВ-ІР" звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та задовольнити позов.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, згідно з депутатським зверненням від 11.10.2013 року №216-к, народний депутат України В.Б.Бойко звернувся до Генерального прокурора України з метою вжиття заходів прокурорського реагування для припинення порушень прав споживачів та здійснення перевірки торгівельної мережі магазинів побутової техніки "Фокстрот" на факт продажу контрафактної продукції та не сертифікованої продукції.

В свою чергу Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів на підставі листа Генеральної прокуратури України від 21.10.2013 року №07/1/3-16314-13 та депутатського звернення народного депутата України В.Б. Бойка від 11.10.2013 року №216-к доручила територіальним органам за списком провести позапланові заходи з перевірки продукції, яка реалізується у торгівельній мережі магазинів побутової техніки "Фокстрот" та доповісти про результати перевірок в термін до 11.11.2013 року, про що свідчить лист від 05.11. 2013 року №5090-2-7/6.

На виконання вказаного листа-згоди, відповідачем 06.11.2013 року винесено наказ №279 про проведення позапланових перевірок ДП "САВ-ІР" магазин "Фокстрот" за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вулиця Свердлова, 18 і видано направлення №129 від 06.11.2013 року з питань перевірки характеристик продукції: вид продукції - велика та дрібна побутова техніка.

Відповідно до направлення від 06.11.2013 року №129, згідно з приписами Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" на підставі наказу від 06.11.2013 року №279, головному спеціалісту відділу ринкового нагляду Свиридову Ю.В. доручено здійснити позапланову виїзну перевірку позивача у період з 06 по 08 листопада 2013 року. Підставою проведення перевірки вказано лист Держспоживінспекції України від 05.11.2013 року №5090-2-7/6.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач допустив до перевірки представників Держспоживінспекції, у зв'язку з чим 07.11.2013 року спеціалістами Держспоживінспекції проведено позапланову перевірку позивача з питань перевірки характеристик продукції, за результатами якої було складено акт №116.

В ході проведеної перевірки було виявлено порушення пунктів 17, 24 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №785 від 29.07.2009 року, пункту 7 Технічного регламенту безпеки низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1149 від 29.10.2009 року, та пункту 5 статті 8 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" а саме: на електрообладнанні не нанесено маркування Національним знаком відповідності на продукцію, зазначену в пунктах 1-5 акту перевірки характеристик продукції від 07.11.2013 року. Також, маркування продукції, зазначеної у пунктах 1,4,5 акту перевірки характеристик продукції від 07.11.2013 року не містить інформацію про найменування та адресу виробника, або уповноваженого представника чи імпортера, що відповідає за введення продукції в обіг. Крім того, суб'єктом господарювання на вимогу органу ринкового нагляду не надано документацію (договори, накладні, тощо), що дає змогу ідентифікувати суб'єкта господарювання - постачальника продукції, зазначеної у пунктах 1-5 акту перевірки характеристик продукції від 07.11.2013 року.

28 листопада 2013 року на підставі акта перевірки №116 від 07.11.2013 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Житомирській області прийнято рішення №150 з вимогою вжити позивачем заходи щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами і рішення №151 про тимчасову заборону надання вказаної продукції на ринку до приведення її у відповідність із встановленими вимогами. Встановлений строк виконання - 04.12.2013 року.

У зв'язку з повним виконанням вказаних рішень відповідачем 18.12.2013 року прийнято рішення №152 і №153 про скасування рішень №150 і №151 від 28.11.2013 року відповідно.

Крім того, 28.11.2013 року начальником Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області прийнято постанову №84 про застосування до дочірнього підприємства "САВ-ІР" 25500,00 грн. штрафу за введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що перевірка позивача була проведена у відповідності до законодавства. Також судами попередніх інстанцій зазначено, що приймаючи оскаржувані наказ, рішення та постанову, відповідач діяв обґрунтовано та правомірно, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 5, 6 частини першої статті 15 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, документальні перевірки та обстеження зразків продукції, відбирати зразки продукції і забезпечувати проведення їх експертизи (випробування); складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку штрафні санкції до суб'єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" та встановлених вимог; складати на основі актів перевірок протоколи про адміністративні правопорушення у сфері здійснення ринкового нагляду та розглядати справи про відповідні адміністративні правопорушення згідно із законом України.

Згідно з частинами третьою-шостою статті 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно. Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

У відповідності до абзацу 4 частини першої статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та пункту 1.4 Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 року №310, підставами для здійснення позапланових перевірок суб'єктів господарювання є, зокрема, звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 року №310, перед початком перевірки суб'єкта господарювання посадові особи, які проводять перевірку, пред'являють керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі направлення та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу, і надають суб'єкту господарювання копію направлення на перевірку, а також інформують цих осіб про мету перевірки.

Аналогічна норма міститься у частині п'ятій статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Крім того, у вказаній частині зазначено, що суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Як зазначено вище, Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів на підставі листа Генеральної прокуратури України від 21.10.2013 року №07/1/3-16314-13 та депутатського звернення народного депутата України В.Б. Бойка від 11.10.2013 року №216-к доручила територіальним органам за списком провести позапланові заходи з перевірки продукції, яка реалізується у торгівельній мережі магазинів побутової техніки "Фокстрот", у зв'язку з чим відповідачем 06.11.2013 року винесено наказ №279 про проведення позапланових перевірок і видано направлення №129.

В свою чергу позивач допустив до перевірки представників відповідача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо правомірності проведеної відповідачем перевірки.

Відносно виявлених під час перевірки порушень колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 34 Закону України "Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності" встановлено, що виробники і постачальники повинні забезпечити виконання всіх вимог відповідних технічних регламентів перед введенням в обіг об'єктів технічних регламентів.

Введення в обіг об'єктів технічних регламентів супроводжується декларацією про відповідність та/або сертифікатом відповідності, а також маркуванням продукції Національним знаком відповідності, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", Національний знак відповідності - знак, що засвідчує відповідність позначеної ним продукції вимогам технічних регламентів, які на неї поширюються.

Згідно з пунктом 17 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 29.07.2009 року №785, на апаратуру, відповідність якої цьому Технічному регламенту було доведено із застосуванням процедури, установленої у пунктах 13 або 14 цього Технічного регламенту, наноситься національний знак відповідності. За нанесення національного знака відповідності відповідає виробник або уповноважений представник.

Відповідно до пункту 7 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 року № 11497, перед введенням в обіг на електрообладнання повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність електрообладнання вимогам цього Технічного регламенту, включаючи виконання процедури оцінки відповідності (внутрішній контроль виробництва) згідно з додатком 3 до цього Технічного регламенту.

Крім того, частиною п'ятою статті 8 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" визначено, що суб'єкти господарювання зобов'язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати будь-який суб'єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію.

Вказаному обов'язку суб'єктів господарювання відповідає зміст частини восьмої статті 23 вказаного закону, якою передбачено, що під час виїзної перевірки характеристик продукції може проводитись перевірка документів та інформації, зазначених у частині 7 цієї ж статті, у пункті 6 якої прямо зазначено, що перевірці підлягають документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (договори, товарно- супровідна документація, тощо).

Одночасно статтею 15 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" встановлено права осіб, які здійснюють ринковий нагляд, зокрема: проводити документальні перевірки та обстеження зразків продукції; вимагати від суб'єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів; вимагати від посадових осіб суб'єктів господарювання надання у погоджений з ними строк усних чи письмових пояснень з питань, що виникають під час проведення перевірок і вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Вимога органу ринкового нагляду щодо надання документації, яка дає змогу ідентифікувати суб'єкта господарювання, що поставив позивачу відповідну продукцію, ґрунтувалась на необхідності відстеження ланцюга постачання продукції, а також мала на меті отримати документальне підтвердження статусу позивача, який першопочатково визначався як розповсюджувач.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач безпідставно не надав перевіряючому документацію (копії), що дає змогу ідентифікувати будь-який суб'єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію (постачальника продукції).

Частиною третьою статті 24 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" визначено, що під час проведення перевірки у розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом "б" пункту 2 частини першої цієї статті (серед інших продукція не відповідає встановленим вимогам), об'єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація, тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела продукцію в обіг.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач на вимогу органу ринкового нагляду не надав таку документацію щодо продукції, зазначеної у пунктах 1-5 акту перевірки характеристик продукції від 07.11.2013 року №116, серед яких маркування продукції, зазначеної у пунктах 1, 4 та 5 акту перевірки характеристик продукції від 07.11.2013 року №116 не містить інформацію про найменування та адресу виробника, або уповноваженого представника чи імпортера, що відповідає за введення продукції в обіг, та що позбавило можливості орган ринкового нагляду ідентифікувати виробника цієї продукції.

Крім того, частиною сьомою статті 8 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" визначено, що у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб'єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб'єкту господарювання цю продукцію.

Таким чином, як зазначено судами попередніх інстанцій, позивач в межах правовідносин, що виникли між ним та контролюючим органом за результатами позапланової перевірки, своїми діями самостійно змінив свій статус з розповсюджувача на особу, яка відповідно до Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" вважається такою, що ввела продукцію в обіг.

Разом з цим, відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", виробник, уповноважений представник, імпортер або інша особа, яка відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що вона не вводила відповідну продукцію в обіг.

Аналіз наведеної норми, дає підстави для висновку, що саме на позивача, як суб'єкта господарювання покладається обов'язок довести, що він не є особою, яка ввела обіг в продукцію.

Суди попередніх інстанцій правомірно не взяли до уваги надані позивачем документи, а саме: дані бухгалтерського обліку та первинні документи бухгалтерського обліку, оскільки ці документи не були надані на момент проведення перевірки. Не виконання посадовою особою безпосередньо під час перевірки обґрунтованих зауважень із достовірним зазначенням та підтвердженням їх змісту доводить, що докази позивачем надані вже після перевірки та оформлення акту.

Частиною третьою статті 29 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" визначено, що у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що неналежне застосовано Національний знак відповідності, не нанесено Національний знак відповідності, якщо його нанесення передбачено технічним регламентом на відповідну продукцію, не складено декларацію про відповідність, якщо її складання передбачено технічним регламентом на відповідну продукцію, декларацію про відповідність складено з порушенням встановлених вимог або органу ринкового нагляду не надано чи надано технічну документацію на відповідну продукцію не в обсязі, передбаченому технічним регламентом, орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб'єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Згідно з частиною п'ятою статті 30 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" тимчасова заборона надання продукції на ринку застосовується органами ринкового нагляду у разі прийняття ними рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами - на строк дії відповідного обмеження. Тимчасова заборона надання продукції на ринку запроваджується одночасно з прийняттям рішень, зазначених у цій частині.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", заборона надання продукції на ринку (введення в обіг або розповсюдження продукції) застосовується органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду. Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути прийняті, зокрема, за результатами проведених органами ринкового нагляду перевірок характеристик продукції (крім перевірок, що проводяться відповідно до статті 26 цього Закону), у тому числі перевірок, що проводяться на підставі повідомлень органів доходів і зборів про призупинення митного оформлення продукції відповідно до частини шостої статті 38 цього Закону.

Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, внесення змін до таких рішень чи їх скасування приймаються керівниками органів ринкового нагляду або їх заступниками відповідно до їх повноважень, визначених законами України.

Як зазначено вище, 28.11.2013 року на підставі акта перевірки №116 від 07.11.2013 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Житомирській області прийнято рішення №150 з вимогою вжити позивачем заходи щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами і рішення №151 про тимчасову заборону надання вказаної продукції на ринку до приведення її у відповідність із встановленими вимогами, які були скасовані 18.12.2013 року у зв'язку з їх повним виконанням позивачем.

Статтею 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" визначено, що до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під терміном "введення в обіг продукції" слід розуміти будь-яке постачання продукції для її розповсюдження, споживання (використання) на ринку України. Отже, даний термін розповсюджується на суб'єкта господарювання, який виконує роботи або надає послуги на ринку України.

Рішення керівника чи заступника керівника органу ринкового нагляду про накладення штрафу оформляється постановою.

Таким чином, відповідачем було правомірно прийнято постанову №84 про застосування до ДП "САВ-ІР" 25500,00 грн. штрафу за введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу дочірнього підприємства "САВ-ІР" відхилити.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)