Справа № 552/5916/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Київ К/800/18374/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 28 січня 2014 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2014 року у справі № 552/5916/13-а за позовом ОСОБА_5 до виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, третя особа: ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 23.07.2013 року № 209 про відмову у видачі будівельного паспорта для проведення реконструкції житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача видати будівельний паспорт.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в липні 2013 року позивач звернулася до відповідача з заявою про видачу будівельного паспорта на проведення реконструкції належного їй будинку, але оскаржуваним рішенням виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради протиправно у видачі будівельного паспорта було протиправно відмовлено.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 28 січня 2014 року позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради від 23.07.2013 року № 209 про відмову у видачі ОСОБА_5 будівельного паспорта; зобов'язано виконавчий комітет Київської районної в місті Полтаві ради вирішити питання щодо видачі будівельного паспорта ОСОБА_5 відповідно до Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 року № 103; в задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині зобов'язання виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради вирішити питання щодо видачі будівельного паспорта позивачу відповідно до Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 року № 103. Прийнято в цій частині нову постанову, якою зобов'язано виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради повторно розглянути заяву позивача про видачу будівельного паспорта. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та відмовити у позові.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, позивач відповідно до договору купівлі-продажу від 10.11.2010 року прийняла у власність 3/4 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель в АДРЕСА_2, у зв'язку з чим відбулась реєстрація права власності.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23.01.2012 року, яке вступило в законну силу, виділено позивачу в домоволодінні, яке розташоване по АДРЕСА_2, в натурі частку із майна, що знаходиться в спільній частковій власності з одночасним припиненням права спільної часткової власності на нього, будівлі та споруди, що складають самостійний об'єкт нерухомого майна, без втрати цільового призначення: в житловому будинку літ. "А-1"(квартиру №2) в складі приміщень: кухня ІІ 10, 7 м2, коридор 2-2 площею 4,6 м2, кімнату 2-3 площею 7,9 м2, кімнату 2-4 площею 16,9 м2 та квартиру № 3 в складі приміщень: тамбур ІІІ площею 6,3 м2, передпокій 3-2 площею 10 м2, кімната 3-3 площею 10 м2; огорожу № 2, № 7. Закріплено за новоствореним об'єктом, власником якого є позивач розмір земельної ділянки, який складає 421 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, без втрати цільового призначення. Визнано за позивачем право власності на виділений об'єкт як на окремий об'єкт нерухомого майна.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 10.04.2012 року № 225 виконавчий комітет погодив розподіл домоволодіння по АДРЕСА_1 на два окремих. Частині домоволодіння, що належить позивачу згідно з рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23.01.2012 року та розташоване на земельній ділянці площею 421 кв.м. надано нову адресу - АДРЕСА_1. Частині домоволодіння, що належить ОСОБА_4 згідно з рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23.01.2012 року та розташоване на земельній ділянці площею 137 кв.м. залишено адресу - АДРЕСА_2.

02 грудня 2012 року позивач подала до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Полтавській області повідомлення про початок будівельних робіт, а саме - реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням від 23.07.2013 року № 209 відповідач відмовив позивачу у задоволенні прохання стосовно видачі будівельного паспорту для проведення реконструкції житлового будинку у зв'язку з невідповідністю намірів забудови вказаної земельної ділянки вимогам державних будівельних норм та відсутністю згоди власника суміжного домоволодіння по АДРЕСА_2.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з Порядком видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 року № 103, не передбачено можливість прийняття уповноваженим органом рішення про відмову у видачі будівельного паспорта, а передбачено можливість повернення пакету документів замовнику.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради вирішити питання щодо видачі будівельного паспорта позивачу та приймаючи нове рішення про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про видачу будівельного паспорта, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд не може перебирати на себе функції інших органів влади та обмежувати їх своїм рішенням у наявних повноваженнях.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності" забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 року № 103, видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об'єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об'єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач, звертаючись до відповідача в заявою про видачу будівельного паспорта, надала повний пакет документів, перелік яких передбачений вказаним вище порядком.

Згідно з пунктами 2.3, 2.4 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 року № 103, затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 року № 103, уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. При цьому пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав: неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу; невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Як зазначено судами попередніх інстанцій, мотивуючи своє рішення про відмову у видачі будівельного паспорта, виконавчий комітет посилався одночасно на невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам державних будівельних норм та відсутністю згоди власника суміжного домоволодіння.

Разом з тим, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, вказаним Порядком не передбачено можливість прийняття уповноваженим органом рішення про відмову у видачі будівельного паспорта, а передбачено можливість повернення пакету документів замовнику, у зв'язку з чим відповідач, за наявності відповідних підстав, мав би повернути пакет документів позивачу, а не приймати рішення про відмову у видачі будівельного паспорта, у зв'язку з чим рішення від 23.07.2013 року № 209 є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується зобов'язання виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради повторно розглянути заяву позивача про видачу будівельного паспорта судом апеляційної інстанцій вірно зазначено, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, а відтак завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Таким чином, суд не може зобов'язати відповідача прийняти конкретне рішення, яке віднесено до повноважень суб'єкта владних повноважень.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)