Справа № 820/659/15
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 р.Справа № 820/659/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: Чалого І.С. , П'янової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2015р. по справі № 820/659/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАРУС"

до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

26.01.2015 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛАРУС" (далі по тексту - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі по тексту - відповідач), в якому з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо невизнання як податкової звітності уточнюючого розрахунку позивача з ПДВ за червень 2014 року від 28.11.2014р. № та уточнюючого додатку №5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за червень 2014 року від 28.11.2014р. №.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо невизнання як податкової звітності уточнюючого розрахунку позивача з ПДВ за червень 2014 року від 28.11.2014р. № та уточнюючого додатку № 5 „Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за червень 2014 року від 28.11.2014р № .

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 року по справі №820/659/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на неповне з'ясування обставин справи, порушенням норм матеріального права, а також без надання вірної правової оцінки обставинам справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) фіксування судового засідання 18.06.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 28.11.2014р. позивач засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством до відповідача було подано наступну податкову звітність: уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2014 року від 28.11.2014р. та уточнюючий додаток № 5 „Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за червень 2014 року від 28.11.2014р.

28.11.2014р. року відповідач листом за № 18392/10/20-38-15-01-20 повідомив позивача, що при заповненні уточнюючої податкової звітності з ПДВ від 28.11.2014р. не були враховані особливості заповнення уточнюючих звітів з ПДВ (відповідно з Довідником код 102 (заповнено всупереч порядку заповнення відповідної звітності), а отже не визнається відповідачем як податкова звітність.

Не погодившись з діями відповідача, щодо невизнання як податкової звітності уточнюючого розрахунку з ПДВ за червень 2014 року від 28.11.2014р. № та уточнюючого додатку № 5 „Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" за червень 2014 року від 28.11.2014 р. № , позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що податкова звітність, у прийняті якої було відмовлено відповідачем листом від 28.11.2014 року № 18392/10/20-38-15-01-20 вбачається, що вона складена у повній відповідності до вимог п. 46.5 ст. 46 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) та в ній заповнені всі необхідні обов'язкові реквізити, зазначені у ст. 48 ПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції на підставі такого.

Згідно п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі по тексту - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 46.5 ст. 46 ПК України визначено, що форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Пунктом 48.1 та п. 48.2 ст. 48 ПК України визначено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

У відповідності до п. 48.2. ст. 48 ПК України обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Згідно п.п. 48.3, 48.5 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності). Податкова декларація повинна бути підписана: керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до органу державної податкової служби. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником; останнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

Пунктом 49.8 ст. 48 ПК України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно пп. 49.22.1 - 49.22.1 п. 49.11. ст. 49 ПК України у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису регулюються Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої Наказом ДПА України від 10.04.2008 р. №233 "Про подання електронної податкової звітності", зареєстрованого в Мінюсті України 16.04.2008 р. № 320/15011.

Відповідно до пп. 7.5 п. 7 вищевказаної Інструкції передбачено, що підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Підпунктом 7.6 п. 7 цієї ж Інструкції визначено, що , якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Згідно матеріалів справи вбачається, що 28.11.2014 року позивачем було отримано квитанцію № 2 в електронному вигляді у текстовому форматі про підтвердження прийняття його податкових документів до бази даних ДПС.

Згідно приписів пунктів 49.8, 49.10, 49.11, 49.12 ст. 49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Згідно з п. 49.13 ст. 49 ПК України, у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Колегія суддів зазначає, що уточнююча податкова звітність, у прийняті якої було відмовлено позивачу листом відповідача від 28.11.2014 року за №18392/10/20-38-15-01-20, складена у повній відповідності до вимог п. 46.5 ст. 46 ПК України та в ній заповнені всі необхідні обов'язкові реквізити, зазначені у ст. 48 ПК України.

Крім того, згідно матеріалів справи вбачається, що відповідач відмовив в прийнятті уточнюючої звітності, оскільки позивачем до уточненої декларації не було додано Додаток 1.

З цього приводу, колегія суддів зазначає, що підставою для уточнення показників звітності у зв'язку з виявлення помилки є саме виявлення помилки платником податку в раніше поданій податковій звітності.

Відповідно до п.п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Порядок виправлення самостійно виявлених помилок в податковій звітності з ПДВ також визначено п. 1 р. 5 Порядку № 678, який місти аналогічні вимоги.

Згідно до п. 8 р. 5 Порядку № 678 у разі виправлення посилки у рядках поданої раніше декларації, до якої повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути подані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Таким чином, оскільки позивач в наданому уточнюючому розрахунку не здійснював виправлення показників раніше наданого до звітної декларації Додатку 1, то і необхідності подання Додатку 1 не має.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2015 року по справі №820/659/15 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2015р. по справі № 820/659/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Чалий І.С. П'янова Я.В.
Повний текст ухвали виготовлений 22.06.2015 р.