Справа № 804/12623/14
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2015 рокусправа № 804/12623/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року у справі №804/12623/14 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Авіаційна компанія «Дніпроавіа» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року у справі №804/12623/14 адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Авіаційна компанія «Дніпроавіа» (далі позивач) було задоволено, визнано протиправними та скасовані оскаржені позивачем податкові повідомлення рішення : №/0/16480 від 23.05.2008 року; №/1/21940 від 25.06.2008; №/2/31081 від 05.09.2008; №/3/40071 від 21.11.2008.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року, в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги відповідач обґрунтовує неповним з'ясуванням судом обставин справи та невірним застосуванням норм матеріального права до спірних правовідносин.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги відповідач був повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги відповідача. Зазначив, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального права, і підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що під час перевірки підприємства позивача фахівцями податкового органу були виявлені наступні порушення:

- вимог ст. 9 Закону України "Про систему оподаткування" від 25.06.1991 №1251 та п. 6.1 ст. 6 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.2004 №334, а саме, позивачем завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток за 2006 рік на суму 15895798,50 грн. за рахунок не проведення коригування збитків на дану суму за результатами попередньої планової виїзної перевірки (акт від 14.01.2007 за №27-08-03/1-01130549). В декларації з податку на прибуток за 2007 рік позивач не врахував висновки попереднього акту перевірки від 14.01.2007 за №27-08-03/1-01130549 та не здійснив коригування збитків за 2006 рік на суму 15895798,50 грн., наслідком чого стало завищення позивачем валових витрат та, відповідно, завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування (акт перевірки від 12.05.2008 №142-08-03/1-01130549).

- вимог пп. 5.3.9 п. 5.3, пп. 5.5.1 п. 5.5 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", внаслідок чого безпідставно віднесено до складу валових витрат суму відсотків в розмірі 7496981,24 грн., нарахованих самостійно за простроченими кредитами, у відношенні яких банком проводиться врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості. Так, в ході перевірки встановлено, що ВАТ "АК "Дніпроавіа" порушено визначені в договорі №620 від 23.06.1995, в договорі №078Д від 07.12.1999, в договорі №2Д090Д від 19.11.2001 строки повернення кредитів в загальній сумі 7496981,24 грн. Крім того, аналіз виконання умов кредитних договорів свідчить про те, що позивач з власної вини систематично порушує зобов'язання по погашенню кредитів, тобто здійснює діяльність, яка суперечить основним засадам та направленості змісту господарської діяльності в правовому розумінні п. 1.32 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", оскільки така діяльність позивача не направлена на отримання доходу, не є регулярною, постійною та суттєвою.

- крім того, позивачем безпідставно завищені валові витрати на суму 70104,01 грн. на суму витрат по утриманню орендованого гелікоптера Мі-8, оскільки до перевірки не надано документів, які б підтверджували зв'язок понесених витрат з веденням фінансово-господарської діяльності позивача.

За результатами перевірки було складено акт № 142-08-03/1-01130549 від 12.05.2008 року, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення №/0/16480 від 23.05.2008 року. За наслідками процедури адміністративного оскарження цього рішення, були прийняті наступні податкові повідомлення рішення : №/1/21940 від 25.06.2008; №/2/31081 від 05.09.2008; №/3/40071 від 21.11.2008. Вказаними рішеннями позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у загальному розмірі 99 137,33грн..

Позивач, вважаючи зазначені рішення протиправними звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який позовні вимоги задовольнив та скасував оскаржені податкові повідомлення-рішення, враховуючи наступне.

Щодо завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток за 2006 рік на суму 15895798,50 грн. за рахунок не проведення коригування збитків на дану суму за результатами попередньої планової виїзної перевірки (акт від 14.01.2007 за №27-08-03/1-01130549).

В матеріалах справи міститься копія постанови господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2007 р. у справі № А23/423, якою скасоване податкове повідомлення-рішення відповідача № /2/211330 від 09.07.2007 р., винесене на підставі попереднього акту перевірки (№ 27-08-03/1-01130549 від 24.01.2007 р.) в результаті зменшення валових витрат позивача на 15 895 798,5 грн. в 2006 році, які нараховані в результаті здійснення авіаційних перевезень пасажирів (т.1, а. с.41-54).

Даною постановою господарського суду встановлено, що витрати, пов'язані з перевезенням пасажирів на суму 15 895 798,50 грн., правомірно віднесені Товариством до складу валових витрат.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2011 р. вказана постанова господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2007 р. у справі №А23/423 залишена без змін (т.2, а. с.87).

Згідно ч.3 ст.254 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, доводи відповідача щодо не набрання законної сили постановою господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2007р. у справі № А23/423 є необґрунтованими.

З огляду на положення ст.72 КАС України, згідно якої обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність з боку позивача порушень в частині завищення валових витрат 1 кварталу 2007 року - 9 місяців 2007 року на суму 15 895 798,5 грн.

Таким чином, є безпідставними висновки контролюючого органу про завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток за 2006 рік на суму 15895798,50 грн. за рахунок не проведення коригування збитків на дану суму за результатами попередньої планової виїзної перевірки на підставі акта від 14.01.2007 за №27-08-03/1-01130549.

Стосовно відображення у складі валових витрат Товариства нарахованих відсотків за користування наданою позикою.

Відповідно до пп. 5.5.1 п. 5.5 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) до складу валових витрат відносяться будь-які витрати, пов'язані з виплатою або нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (у тому числі за будь-якими кредитами, депозитами) протягом звітного періоду, якщо такі виплати або нарахування здійснюються у зв'язку з веденням господарської діяльності платника податку.

Наведена норма Закону не пов'язує право платника на включення до валових витрат відсотків за користування кредитом з фактичною виплатою таких відсотків, передбачаючи можливість зменшення оподатковуваного доходу й на суму нарахованих за борговими зобов'язаннями процентів, за умови наявності зв'язку такого нарахування з господарською діяльністю платника.

Як вбачається з матеріалів справи, між ВАТ "АК "Дніпроавіа" та ЗАТ КБ "Приватбанк" були укладені наступні кредитні договори:

- договір № 620 від 23.06.95 року, за яким банком були надані кошти у позику ВАТ "АК "Дніпроавіа" на визначений строк, для цільового використання (придбання літака ЯК-42 № 42426) та під визначений договором процент;

- договір № 078Д від 07.12.99 року, за яким банком були надані кошти у позику ВАТ "АК "Дніпроавіа" на визначений строк, для цільового використання (поповнення оборотних засобів - спрямований на оплату за авіаційне паливо ТС1) та під визначений договором процент;

- договір № 2Д090Д від 19.11.01 року, яким банком були надані кошти у позику ВАТ "АК "Дніпроавіа" на визначений строк, для цільового використання (поповнення оборотних засобів - спрямований на оплату за реконструкцію аеропорту) та під визначений договором процент.

Щодо використання кредитних коштів в господарській діяльності необхідно зазначити, що за результатами дослідження кредитних правовідносин за наведеними договорами як у спірному акті перевірки, так і в попередніх актах перевірок у податкового органу не виникало сумнівів щодо використання кредитних коштів в господарській діяльності позивача. Відповідач за результатами перевірок неодноразово підтверджував використання кредитних коштів в господарській діяльності позивачем, а відповідно, і право позивача на включення до складу валових витрат сум нарахованих з ними процентів.

Так в акті перевірки від 28.07.2005 року № 57/13-321-119/07 зазначалося, що у 1995 та 1999 роках підприємством були здійснені ремонти аеровокзального комплексу, реконструкція аеровокзалу, купівля літака, для чого були залучені банківські кредити, що потягло за собою нарахування процентів за користування кредитами згідно договорів з КБ "Приватбанк" № 620 від 23.06.1995 року, № 2Д090Д від 19.12.2001 року, № Д078Д від 07.12.1999 року (стор. 10 акту).

В акті перевірки від 24.01.2007 року № 27-08-03/1-01130549, податковим органом описано кредитні правовідносини за наведеними кредитними договорами, в тому числі порядок нарахування процентів (стор. 23 акту). За результатами перевірки СДПІ підтвердила правомірність включення до складу валових витрат сум нарахованих процентів, про що свідчать дані розділу 3 та висновок акту перевірки,за яким не встановлено порушень в цій частині.

Окрім того, з акту перевірки від 12.05.2008 року № 142-08-03/1- 01130549, що був підставою для прийняття оскаржених рішень, (стор. 36-41) вбачається, що відповідач не заперечує наявності зв'язку отриманих кредитів із господарською діяльністю позивача, а єдиною підставою для зменшення валових витрат в цій частині вказує нарахування процентів після закінчення терміну повернення кредитних коштів.

Суд зазначив, і з його висновками погоджується колегія суддів, що підприємством позивача правомірно відображено у складі валових витрат відсотки за користування наданою позикою.

Щодо зменшення валових витрат, понесених на технічне та аеропортове обслуговування гелікоптера Мі-8 в сумі 70104,01 грн..

Правила формування валових витрат, наведені у п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не встановлюють конкретного переліку підтверджуючих документів, які б слугували підставою для відображення витрат на оплату продукції у податковому обліку платника. Визначальними критеріями валових витрат підприємства є реальність їх понесення у межах господарської діяльності платника та наявність у платника відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Під час перевірки було встановлено, що протягом періоду, що перевірявся, Товариство несло певні витрати по технічному обслуговуванню, аеропортовому обслуговуванню орендованого гелікоптера Мі-8.

Витрати на утримання вказаного гелікоптера, технічне обслуговування, а саме: аеропортове обслуговування у міжнародному аеропорті Івано-Франківськ; проживання в готелі міжнародного аеропорту Івано-Франківськ екіпажу гелікоптера Мі-8; стоянка та зберігання гелікоптера Мі-8 у Кременчуцькому льотному національному коледжі авіаційного університету; технічне обслуговування гелікоптера Мі-8 у Кременчуцькому льотному національному коледжі авіаційного університету підтверджуються наданими позивачем первинними бухгалтерськими документами, а саме: рахунки на оплату, акти виконаних робіт, податкові накладні, прийняті підприємством до обліку, що приєднані до матеріалів справи.

Крім того, гелікоптер Мі-8 використовувався позивачем для перельоту посадових осіб підприємства позивача при виконанні службових обов'язків з організації регулярного авіасполучення між Івано-Франківськом та Москвою і Києвом, що підтверджується укладеним з Івано-Франківським аеропортом договором на аеропортове обслуговування, додатком до ліцензії АВ № 366209 від 21.09.2007 року, виданим Державною авіаційною адміністрацією, та розкладом регулярних і чартерних рейсів, а також наказом від 31.07.2008 року № 286 "Про відкриття представництва ВАТ "АК "Дніпроавіа", які стали результатом вчинених дій під час здійснення поїздки до Івано-Франківська на вертольоті Мі-8.

Тобто, висновки відповідача про безпідставне завищення валових витрат у сумі 70104,01 грн. на суму витрат по утриманню орендованого гелікоптера Мі-8 спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідач, всупереч зазначеним вимогам закону, не довів правомірність прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень, у суду були підстави для їх скасування.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводами апеляційної скарги висновки суду не спростовано. Підстави для скасування законного рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року у справі № 804/12623/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 22.06.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак