Справа № 2а-1970/363/12
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Справа № 9104/69888/12

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Старунського Д.М.,

участю секретаря Щерби С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кременецькому районі Тернопільської області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 року у справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кременецькому районі Тернопільської області до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИЛА :

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кременецькому районі Тернопільської області 03.02.2012року звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування пунктів 3 і 4 вимог Кременецької міжрайонної державної фінансової інспекції викладеної у листі №19-25-13-14/24 від 05.01.2012.

Позов мотивовано тим, що відповідачем порушено «Порядок здійснення державного нагляду у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», затверджений постановою КМ України від 26 листопада 2003 року N1845 (далі -Порядок N1845).

Також позивач вважає, що оскаржена вимога винесена з порушенням встановленої пунктом 8 Порядку N1845 компетенції, оскільки перевірка додержання встановленого порядку здійснення застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, страхових виплат і надання соціальних послуг відповідно до пункту 6 Порядку N1845 віднесена до компетенції Мінпраці. Тому, відповідно до п.19 «Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами»затвердженого постановою КМ України від 20 квітня 2006 року N550 (далі -Порядок проведення інспектування), відповідач повинен був інформувати про виявлені порушення Мінпраці для відповідного реагування, а не самостійно виносити вимогу. Крім цього, на думку позивача проведений фінансовою інспекцією розрахунок суми недоотриманих страхових виплат внаслідок неправильного проведення їх індексації є необґрунтований, так як не вказано на підставі яких показників проводився розрахунок: розмір заробітку (пенсії), ступінь втрати працездатності, кількість утриманців, індекс споживчих цін, тощо. Що стосується визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення, позивач зазначає, що в даному випадку Фонд діяв на підставі рекомендацій Мінпраці (листи від 24.04.2008 №3872/0/14-08/10 та від 13.02.2009 №1574/0/14-09/10), а також на підставі листів виконавчої дирекції Фонду від 14.05.2008 №892-08-1 і від 01.04.2009 №278-08-2.

Оскаржуваною постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 року в задоволенні позовної заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що оскаржена вимога винесена з порушенням встановленої пунктом 8 Порядку N1845 компетенції, оскільки перевірка додержання встановленого порядку здійснення застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, страхових виплат і надання соціальних послуг відповідно до пункту 6 Порядку N1845 віднесена до компетенції Мінпраці. Тому, відповідно до п.19 «Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами»затвердженого постановою КМ України від 20 квітня 2006 року N550 (далі -Порядок проведення інспектування), відповідач повинен був інформувати про виявлені порушення Мінпраці для відповідного реагування, а не самостійно виносити вимогу. Крім цього, на думку позивача проведений фінансовою інспекцією розрахунок суми недоотриманих страхових виплат внаслідок неправильного проведення їх індексації є необґрунтований, так як не вказано на підставі яких показників проводився розрахунок: розмір заробітку (пенсії), ступінь втрати працездатності, кількість утриманців, індекс споживчих цін, тощо.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що з аналізу п.5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМ України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок проведення індексації) вбачається, що, якщо сума збільшення грошових доходів більша від суми нарахованої індексації то місяць в якому відбулось збільшення грошових доходів вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін. Якщо ж сума збільшення грошових доходів менша від суми нарахованої індексації, то індексація продовжується згідно вказаного Порядку виходячи з останнього базового місяця.

Як встановлено в результаті ревізії та не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні, сума підвищення виплат (доходу) не перевищувала суми індексації, яку можна було б нарахувати в даному місяці (базовий місяць - березень 2007 року), однак позивачем, в порушення вимог Порядку проведення індексації, для подальшої індексації страхових виплат березень 2008 року було прийнято за базовий місяць. Аналогічно, підвищення страхових виплат у березні 2009, року прийнято за базовий місяць при проведенні індексації протягом березня 2009 - листопада 2011 років. Згідно пунктів 4, 6 Положення про державні фінансові інспекції у районах, містах та міжрайонні, об'єднані в районах та містах державні фінансові інспекції, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.10.2011 №1236, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.10.2011 за №1212/19950, державні фінансові інспекції у районах, містах та міжрайонні, об'єднані в районах та містах державні фінансові інспекції вживають в установленому порядку заходів щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагають від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; мають право в установленому порядку пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства. Так , як в період ревізії Фондом не забезпечено усунення виявлених порушень Кременецька міжрайонна державна фінансова інспекція у відповідності з вимогами чинного законодавства надіслала позивачу письмову вимогу щодо усунення порушень законодавства (лист №19-25-13-14/24 від 05.01.2012).

Щодо посилання позивача на необґрунтованість проведеного фінансовою інспекцією розрахунку суми недоотриманих страхових виплат, слід відмітити, що, як зазначив представник відповідача в судовому засіданні та не заперечувалось представником Фонду, вихідні дані для вказаного розрахунку (розмір заробітку (пенсії), ступінь втрати працездатності, тощо) взяті ревізором з бази даних позивача, а індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом та публікується в офіційних періодичних виданнях, тобто є загальновідомим. Будь-яких доказів неправильності проведеного контролюючим органом розрахунку суми недоотриманих страхових виплат позивачем не надано, а судом в процесі розгляду справи не здобуто. Крім цього, як зазначив представник позивача в судовому засіданні, в результаті вибіркової перевірки позивачем представленого відповідачем розрахунку помилок в його проведенні не виявлено. Таким чином, виявлені під час проведення ревізії порушення позивачем Порядку проведення індексації знайшли своє підтвердженні і в процесі розгляду справи судом.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, частково відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що Ревізія цільового та законного використання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України була передбачена п.2.7 Плану контрольно-ревізійної роботи ГоловКРУ України на IV кв.2011р., затвердженого наказом ГоловКРУ України від 16.08.2011 №217 (із змінами, що внесені наказом ГоловКРУ України від 23.09.2011 №248). У зв'язку з реорганізацією ГоловКРУ в Держфінінспекцію України, в подальшому, до даного Плану внесено зміни наказом Державної фінансової інспекції України від 07.10.2011 №5, який в результаті цього став планом Держфінінспекції України на IV квартал 2011 року.

У зв'язку з цим, наказом КРУ в Тернопільській області від 08.09.2011 №96 затверджено План контрольно-ревізійної роботи КРУ на IV кв.2011р., пунктом 1.1.2.1 якого передбачена ревізія цільового та законного використання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Управлінні ВД ФСС НВВ у Тернопільській області та територіальних відділеннях.

На виконання згаданих планів ГоловКРУ України та Держфінінспекції України, а також листів: ГоловКРУ України від 05.09.2011 №02-18/1083; Держфінінспекції України від 10.10.2011 №04-18/15, від 13.10.2011 №04-18/28, від 17.10.2011 №04-18/46, від 30.11.2011 №02-18/226, враховуючи лист Управління СБУ в Тернопільській області від 21.11.2011 №69/8-7209, до вказаного Плану також вносились зміни, зокрема наказами КРУ: від 12.10.2011 №109, від 20.10.2011 №115, від 25.10.2011 №116, від 05.12.2011 №132.

Відповідно до п. 1.1.2.1 Плану контрольно-ревізійної роботи на IV квартал 2011 року, Контрольно-ревізійним відділом в Кременецькому районі (на даний час - Кременецька міжрайонна державна фінансова інспекція) з 03.11.2011 по 09.12.2011 проведено планову ревізію цільового та законного використання коштів у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кременецькому районі. За наслідками ревізії складено акт від 13.12.2011 №25-22/69.

Ревізією правильності призначення та виплати індексації щомісячних страхових виплат встановлено, що в порушення п.5 постанови КМУ „Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" №1078 від 17.07.2003 року внаслідок невірного визначення базового місяця не донараховано вказаних виплат потерпілим особам в загальній сумі 76119 грн., а саме: ( у 2008 році - 8561,82 грн., у 2009 році - 28442,25 грн., у 2010 році - 17821,49 грн., 10 місяців 2011 року - 21622,49 грн.) та зайвої виплати індексації на суму 294,30 грн., а саме: ( у 2008 - 39,21 грн., у 2009 - 62,09 грн., у 2010 - 107,45 грн., 10 місяців 2011 - 85,55 грн.). При перерахунку страхових виплат в березні 2008 року (відповідно до п.3.8 постанови Правління Фонду соціального страхування під нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат») сума підвищення виплат не перевищувала суми індексації, яку можна було б нарахувати в даному місяці (базовий місяць - березень 2007 року), однак в порушення вимог чинного законодавства, для подальшої індексації зазначених виплат березень 2008 року було прийнято за базовий місяць. Аналогічно, підвищення страхових виплат у березні 2009 року прийнято за базовий місяць при проведенні індексації протягом березня 2009 - жовтня 2011 років.

Крім того, після перерахунку страхових виплат у 2011 році проводились щомісячно доплати «Фіксована сума індексації у 2008 році»(з березня 2008 року по лютий 2009 року) та, починаючи із березня 2009 року і по даний час, - проводяться щомісячно «Фіксована сума індексації у 2009 році»та «Фіксована сума індексації у 2008 році».

З метою усунення виявлених під час ревізії порушень законодавства Кременецькою міжрайонною державною фінансовою інспекцією (правонаступник КРВ в Кременецькому районі) направлено позивачу обов'язкові до виконання вимоги (лист №19-25-13-14/24 від 05.01.2012), зокрема пунктами 3 і 4 яких зобов'язано позивача: 1. Провести виплату індексації потерпілим в сумі 76119,87 грн. 2. Вжити заходів щодо відшкодування зайвих виплат індексації грошових доходів населення з потерпілих осіб на суму 294,30 грн.

Не погодившись із вказаними пунктами вимог позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення про Держфінінспекцію, Держфінінспекція відповідно), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМ України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення про Держфінінспекцію).

Відповідно до пункту 6 Положення про Держфінінспекцію Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням про Держфінінспекцію установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою КМ України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача. У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила вимогу про усунення виявлених порушень та недоліків, виявлених під час ревізії дирекціє Фонду. При цьому оскаржувана вимога Інспекції вказує на виявлені збитки та їхній розмір. Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 7 жовтня 2014 року (№ 21-368а14).

А тому висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови не вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення без додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 201 КАС України є підставою для зміни постанови суду першої інстанції, оскільки підставою для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кременецькому районі Тернопільської області - задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 року у справі № 2а-1970/363/12 - змінити з мотивів викладених в мотивувальній частині постанови.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

Д.М. Старунський