Справа № 802/1610/15-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 червня 2015 р. Справа № 802/1610/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Альчука Максима Петровича, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом: Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: відкритого акціонерного товариства "Барське автотранспортне підприємство 10513"

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Жмеринська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області з адміністративним позовом до відкритого акціонерного товариства "Барське автотранспортне підприємство 10513" про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 34112,46 грн., в тому числі: зі сплати єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 15866,12 грн.; зі сплати земельного податку з юридичних осіб у розмірі 1797,08 грн.; зі сплати податку на додану вартість в сумі 14271,26 грн.; 2178 грн. зі сплати податку на прибуток приватних підприємств. Оскільки вказана заборгованість відповідачем в добровільному порядку не сплачена, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Справа розглядається в порядку скороченого провадження, оскільки в силу п. 4 ч. 1 ст. 183-2 КАС України в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, застосовується скорочене провадження.

Ухвалою суду від 05.06.2015 року про відкриття скороченого провадження, яку згідно поштового повідомлення відповідач отримав 11.06.2015 року, останньому встановлено строк для подачі заперечень проти позову. В десятиденний термін з дня її одержання відповідач своїм правом заперечити проти позовних вимог не скористався, хоча і заяви про визнання позову через канцелярію суду теж подано не було.

Розглянувши та оцінивши матеріали справи в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог статті 183-2 КАС України, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відкрите акціонерне товариство "Барське автотранспортне підприємство 10513" зареєстроване Барською районною державною адміністрацією Вінницької області 15.07.1997 року, перебуває на податковому обліку в Барському відділенні Жмеринської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області з 13.07.1997 року за № 8 (а.с. 7).

За відповідачем рахується заборгованість в сумі 34112,46 грн., в тому числі: зі сплати єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 15866,12 грн.; зі сплати земельного податку з юридичних осіб у розмірі 1797,08 грн.; зі сплати податку на додану вартість в сумі 14271,26 грн.; 2178 грн. зі сплати податку на прибуток приватних підприємств. Дана заборгованість виникла у зв'язку з частковою сплатою ВАТ "Барське АТП 10513" узгоджених податкових зобов'язань визначених відповідачем самостійно у податкових деклараціях та уточнюючих розрахунках, а також штрафних санкцій, нарахованих згідно податкових повідомлень-рішень № від 09.12.2014 року та № від 09.12.2014 року (а.с. 19, 23-24, 27-30, 33-38, 40-41, 42-51, 53-54).

Наявність вказаної заборгованості у ВАТ "Барське АТП 10513" також підтверджується витягами з облікової картки платника податку та довідкою про суму заборгованості (а.с. 8, 10-18, 25-26, 31-32, 39, 52).

Відповідно до п.14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 54.5 ст. 54 ПК України визначено, що якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 ПК України).

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 цього ж Кодексу у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

На виконання вказаної норми Жмеринською ОДПІ відповідачу надсилалась податкова вимога форми "Ю" № 2-25/9 від 20.02.2014 року на суму 39191,49 грн. Дана вимога отримана уповноваженою особою відповідача під розписку 28.02.2014 року (а.с. 55), однак заборгованість залишилась погашеною лише частково, про що свідчать надані відповідачем квитанції № 31 від 20.05.2015 року про сплату податкового боргу по земельному податку з юридичних осіб в сумі 1797,08 грн., № 2027 від 02.06.2015 року та № 1922 від 16.06.2015 року про сплату податку на прибуток приватних підприємств в сумі 2178 грн.

Таким чином, правових підстав для стягнення заборгованості зі сплати податкового боргу по земельному податку з юридичних осіб та податку на прибуток приватних підприємств з відповідача суд не вбачає.

Відповідно до п. 20.1.34 ст. 20 ПК України податкові органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи те, що відповідачем надано докази про часткову сплату заборгованості, та за відсутності доказів, які б свідчили про відкликання вказаної податкової вимоги в передбаченому ст. 60 ПК України порядку, погашенню підлягає сума податкового боргу відповідача, що існує після часткової сплати податкових зобов'язань.

Щодо позовної вимоги про стягнення суми податкового боргу за рахунок готівки, що належить відповідачу, то суд дійшов висновку, про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

В силу п. 95.3. ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно п. 95.4 Кодексу контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вказаною нормою законодавства визначено право податкового органу на підставі рішення суду стягувати кошти у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить боржнику у випадку відсутності коштів на рахунках у банках обслуговуючого такого платника податків. Крім того, стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України та не потребує додатково рішення суду.

Згідно ст. ст. 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Барське автотранспортне підприємство 10513" (вул. Привокзальна, 2, селище Бар, Барського району, Вінницької області, 23007, іден. код 13313775) на користь держави податковий борг в сумі 30137,38 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, з них:

- по єдиному податку з юридичних осіб в сумі 15866,12 грн.;

- з податку на додану вартість в розмірі 14271,26 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ст. 254 КАС України.

Суддя Альчук Максим Петрович