Справа № 813/1816/15
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року № 813/1816/15

зал судових засідань № 8

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Бугара М.Р.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Турчина І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генерального прокурора України про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Генерального прокурора України, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.05.2015 року, позивач просить визнати протиправними дії щодо розгляду і вирішення скарги від 11.02.2015 року і додатково поданої від 01.04.2015 року і надати відповідне рішення по суті розглянутих скарг позивача.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що ним 11.02.2015 року та 01.04.2015 року було скеровано відповідачеві - Генеральному прокурору України скарги із питань неналежної діяльності підпорядкованих йому працівників прокуратури Львівської області.

Однак, по даний час позивач не отримав належних відповідей на свої скарги, що, на його переконання, є грубим порушенням чинного законодавства України, котре регламентує сферу роботи, розгляду та вирішення звернень громадян та порушує його конституційні права. Позивач звертає увагу на те, що ряд його скарг із питань неналежної діяльності працівників прокуратури Львівської області були скеровані з Генеральної прокуратури України до прокуратури Львівської області для організації перевірки обставин скарг і прийняття відповідних рішень. Проте, такі дії позивач також вважає неправомірними, позаяк скерування скарг громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються, не допускається. При цьому, позивач одночасно звертає увагу на те, що скарги, котрі ним скеровувалися суб'єктам владних повноважень та котрі не були розглянуті в порядку, встановленому чинним законодавством, не слід трактувати як скарги, що подаються в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством, оскільки за своєю природою вони є власне зверненнями (скаргами) громадян і такими їх слід трактувати.

У запереченнях на позов від 28.04.2015 року №05/3/1-11545-15 відповідач посилається на те, що порядок розгляду звернень громадян у Генеральній прокуратурі України регулюється Інструкцією про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженою наказом Генерального прокурора України №9гн від 21.06.2011 року. У відповідності до п.3.5 даної Інструкції, звернення позивача не підпадають під жодну з категорій, які підлягають розгляду особисто Генеральному прокурору України. Окрім цього, відповідач зазначив, що у зверненнях позивача порушувалися виключно питання, пов'язані з досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях, а тому вони були правомірно спрямовані для вирішення за належністю в межах компетенції до прокуратури Львівської області.

З огляду на вказане, відповідач не вбачає порушень прав та законних інтересів позивача, а тому вважає позов безпідставним.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, уточненнях, роз'ясненнях і клопотаннях, а також просив позов задовольнити й визнати протиправними дії Генерального прокурора України та зобов'язати його вчинити певні дії щодо належного розгляду скарг.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченні, вказав на правомірність дій і рішень відповідача та просив суд у позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 звертався на ім'я Генерального прокурора України з скаргами від 11.02.2015 року та 01.04.2015 року на протиправні дії прокурорів Львівської області.

Як вбачається зі змісту вказаних вище скарг, такі стосуються незаконних дій прокурорів Львівської області та їх незаконних рішень, які були допущені, на думку позивача, як при здійсненні ними своїх посадових обов'язків загалом, так і при здійсненні повноважень в рамках конкретних досудових розслідувань по кримінальних справах, котрі були розпочаті за заявами позивача. Зокрема, у скаргах порушуються питання протиправної управлінської діяльності органів і працівників прокуратури у Львівській області, які зачіпають права та інтереси позивача і, відповідно, можуть бути розглянуті в порядку, встановленому для звернень громадян. Окрім цього, у скаргах позивача відсутні будь-які вказівки на необхідність розгляду скарг саме у порядку кримінального процесуального закону.

Суд зазначає, що у випадку здійснення досудових розслідувань за заявами позивача, такі обставини не позбавляють останнього права звертатися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб зі зауваженнями, пропозиціями, заявами, клопотаннями та скаргами в порядку звернень громадян (як із загальних питань, так і з питань, пов'язаних із такими розслідуваннями), а також, такі обставини не позбавляють позивача законного права очікувати відповідного розгляду таких скарг, поданих у порядку звернень громадян. А тому, суд приходить до висновку, що наведені вище скарги можуть і повинні розглядатися в порядку, встановленому чинним законодавством для розгляду звернень громадян.

У зв'язку із наведеним, суд зазначає, що за правилами ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм ст.40 Конституції України права, регламентовано Законом України "Про звернення громадян".

Преамбулою до Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що він регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтями 4, 5 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності. Звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно зі ст.14 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду. За змістом ч.1 ст.15 указаного Закону, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Частиною 1 ст.16 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Статтею 18 Закону України "Про звернення громадян" встановлено права громадянина при розгляді заяви чи скарги, зокрема, громадянину гарантується право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Зазначеному праву кореспондує обов'язок органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг, визначений у ст.19 Закону, яким передбачено їх обов'язок письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення. Окрім цього, цією ж статтею передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень, не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Відповідно до норм ст.20 Закону України "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Нормами Закону України "Про звернення громадян" встановлено заборону направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються (ч.4 ст.7 Закону).

Як встановлено судом, скарги позивача від 11.02.2015 року та 01.04.2015 року були отримані Генеральною прокуратурою України, що не заперечується сторонами, усними та письмовими поясненнями сторін, доказами реєстрації звернень адресатом, письмовими повідомленнями на адресу позивача тощо.

Так, судом встановлено, що скарги ОСОБА_1 від 11.02.2015 року та 01.04.2015 року по суті не були розглянуті та були відповідачем скеровані для вирішення до прокуратури Львівської області, з тих підстав, що порушенні у скаргах питання належать до компетенції прокуратури Львівської області на підставі ст. 12 Закону України «Про звернення громадян», положень глави 26 КПК України, пп. 2.2, пп. 2.3 Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 27.12.2014 року за №9гн.

Зокрема, у скарзі від 11.02.2015 року позивач просить зобов'язати прокурора Львівської області Федика Р.Р. виконати ухвалу слідчого судді від 15.01.2015 року.

Однак, суд зауважує, що у скарзі від 11.02.2015 року окрім вказаного прохання позивач просить перевірити діяльність прокурорів Львівської області в цілому, оскільки Генеральна прокуратура України є вищестоящим органом по відношенню до прокуратури Львівської області.

Відтак, щодо діяльності прокурорів прокуратури Львівської області відповіді Генеральним прокурором України ненадано.

Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем приписів чинного законодавства України щодо звернень громадян, оскільки скерування скарг їх адресатом іншому органу для розгляду та вирішення, а саме - тому ж органу, діяльність якого оскаржується - прокуратурі Львівської області суперечить ч. 4 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян", згідно з якою забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Окрім цього, Законом України "Про звернення громадян" передбачено окремі випадки, коли звернення не підлягають розгляду та вирішенню (зокрема, звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), таке, з якого неможливо встановити авторство, повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, звернення осіб, визнаних судом недієздатними тощо). Однак, щодо скарг ОСОБА_1, які є предметом розгляду в даній справі, відповідачем не доведено існування таких обставин, а тому й ненадання на них відповідей є безпідставним.

Окрім цього, суд також бере до уваги норми Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України №9гн від 21.06.2011 року, та Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України №9гн від 27.12.2014 року.

При цьому, суд відзначає, що зазначені інструкції були прийняті, зокрема, на забезпечення виконання вимог Конституції України, Законів України "Про звернення громадян", не можуть їм суперечити та кореспондують наведеним вище нормам чинного законодавства України та основним засадам і принципам розгляду й вирішення звернень громадян.

З огляду на викладене, відповідачем не було дотримано норм статті 40 Конституції України та Закону України "Про звернення громадян".

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Генерального прокурора України щодо розгляду і вирішення скарг на протиправні дії прокурорів Львівської області та зобов'язання розглянути скарги позивача від 11.02.2015 року та від 01.04.2015 року.

Відповідно до ст. 94 КАС України, на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 73 грн. 10 коп.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 94, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправними дії Генерального прокурора України щодо розгляду і вирішення скарг ОСОБА_1 на протиправні дії прокурорів Львівської області від 11.02.2015 року та від 01.04.2015 року.

3.Зобов'язати Генерального прокурора України розглянути скарги ОСОБА_1 на протиправні дії прокурорів Львівської області від 11.02.2015 року та від 01.04.2015 року.

4.Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в розмірі 73 грн. 10 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 08.06.2015 року.

Cуддя Братичак У.В.