Справа № 808/9493/14
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

15 червня 2015 року (15 год. 00 хв.) Справа № 808/9493/14 Провадження № м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Мащенко Д.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Запорізької обласної державної адміністрації, Запорізької міської ради Запорізької області, Районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району про зобов'язання вчинити дії.

23.12.2014 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 (далі - позивач) до Запорізької обласної державної адміністрації (далі - відповідач 1), в якому позивач просив зобов'язати відповідача здійснити дії, а саме: демонтаж пам'ятника присвяченого Дзержинському Ф.Е., що розташований у м. Запоріжжі на площі Радянській.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є нащадком репресованих осіб (в подальшому котрі були реабілітовані). Зазначене тісно пов'язано з особою Дзержинського Ф.Е., пам'ятник котрому розташований у м. Запоріжжі на площі Радянській. Зазначений пам'ятник, відповідно до Указу Президента України від 28.03.2007 №260/2007 «Про заходи у зв'язку з 75ми роковинами Голодомору 1932-1933 років в Україні», має бути демонтований, як пам'ятний знак, присвячений особі, що є причетною до політичних репресій.

Ухвалою суду від 24.12.014 провадження у справі було відкрите, залучено до участі в справі в якості третьої особи - яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - представницький орган територіальної громади м. Запоріжжя, Запорізьку міську раду Запорізької області, судове засідання призначене на 21.01.2015.

У судовому засіданні 21.01.2015 за клопотанням позивача було залучено до участі в справі в якості співвідповідачів Запорізьку міську раду Запорізької області (далі - відповідач 2) та Районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району (далі - відповідач 3), при цьому виключено зі складу третіх осіб Запорізьку міську раду Запорізької області.

У зв'язку із залученням до участі в справі в якості співвідповідачів зазначених осіб та для уточнення позивачем своїх вимог, судовий розгляд був відкладений на 29.01.2015.

27.01.2015 від позивача до суду надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просив: зобов'язати відповідача 1 здійснити певні дії, а саме вжити в установленому порядку заходів щодо демонтажу пам'ятника присвяченого Дзержинському Ф.Е., що знаходиться в сквері прикордонників на майдані Волі у Жовтневому районі м. Запоріжжя; зобов'язати відповідача 2 та відповідача 3 вчинити певні дії, а саме: демонтувати пам'ятник присвячений Дзержинському Ф.Е., що знаходиться в сквері прикордонників на майдані Волі у Жовтневому районі м. Запоріжжя.

Ухвалою від 29.01.2015 за клопотанням представника позивача провадження у справі було зупинене до 02.03.2015.

Ухвалою від 02.03.2015 провадження у справі поновлене, судове засіданні призначене на 02.03.2015.

За клопотанням позивача у судовому засіданні оголошувалась перерва до 05.03.2015.

У судове засідання 05.03.2015 представники сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не прибули.

Ухвалою від 05.03.2015 за клопотанням позивача провадження у справі було зупинене до 30.03.2015.

Ухвалою від 30.03.2015 провадження у справі було поновлено, судове засідання призначене на 30.03.2015.

Через неявку у судове засідання позивача судовий розгляд відкладався на 20.04.2015, 06.05.2015, 19.05.2015, 03.06.2015 та 15.06.2015.

15.06.2015 від відповідача 1 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

У судове засідання 15.06.2015 відповідач 2 та відповідач 3 не прибули.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні 29.01.2015 та 02.03.2015 представники відповідачів заперечили проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, зокрема зазначили, що позивач до будь-кого з відповідачів з приводу порушеного у позові питання не звертався. Відповідачі не заперечують причетність Дзержинського Ф.Е. до формування тоталітарного режиму. Відповідачами в межах наданих повноважень вживались заходи на виконання зазначених позивачем Указів Президента України, разом з тим чинне законодавство не визначає порядку демонтажу пам'ятників та символів тоталітаризму без згоди на це власника такого майна. Відтак, у зв'язку із відсутністю з боку відповідачів порушень вимог чинного законодавства, просили відмовити у задоволенні позову.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що він працює у Запорізькому національному Університеті завідувачем кафедри новітньої історії України. Зазначив, що по-перше під час прийняття рішення про встановлення пам'ятника Дзержинському Ф.Е. та під час безпосереднього його встановлення було порушено встановлену на той час процедуру. Зазначив, що цей пам'ятник є яскравим проявом тоталітарного минулого. Пояснив, що з цією особою пов'язано початок створення тоталітарного суспільства. Дзержинський Ф.Е. є особою, що безпосередньо причетна до початку червоно терору, який коштував сотні тисяч життів українців. Зазначив, що під час діяльності Дзержинського Ф.Е. на території Запорізької області створювалися концтабори. Зазначив, що питання щодо виконання Указу Президента України від 28.03.2007 № 250/2007 піднімалося у 2009 році та піднімається зараз, проте законодавчо не врегульовано процедуру демонтажу пам'ятників, на виконання зазначеного Указу Президента України. Зазначив, що органи місцевого самоврядування навмисно затягують вирішення цього питання та не хочуть брати на себе відповідальність за прийняття таких рішень. Зазначив, що при вирішенні питання щодо встановлення пам'ятника Дзержинському Ф.Е. не питали громадську думку. Пояснив, що необхідно опитати громадську думку проте зробити це треба коректно, провівши до цього аналіз того як суспільство ставиться до цієї постаті.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що через соціальні мережі зібрав мітинг громадян що виступають за демонтаж пам'ятника Дзержинському Ф.Е. На мітинг зібралося біля тисячі осіб, з яких більшість підтримувала позицію щодо необхідності демонтажу пам'ятника Дзержинському Ф.Е. Зазначив, що звертався відкритим листом до ОДА та Запорізької міської ради з питання демонтажу пам'ятника Дзержинському Ф.Е., проте будь-якої відповіді на лист не отримав.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7, пояснив, що він є завідувачем відділу Національного заповідника «Хортиця» та депутатом Запорізької міської ради. Зазначив, що є необхідність демонтажу пам'ятника Дзержинському Ф.Е., з метою попередження його знесення злочинним шляхом. Пояснив, що в травні 2014 року до робочої групи з питань топоніміки звернувся голова Жовтневої РДА з проханням розглянути питання демонтажу пам'ятника Дзержинському Ф.Е. Зазначене звернення було розглянуто в травні та за наслідками розгляду запропоновано детально вивчити зазначене у зверненні питання. Також, до Виконавчого комітету Запорізької міської ради письмово зверталося керівництво Національного заповідника «Хортиця» з рекомендацією демонтувати пам'ятник Дзержинському Ф.Е. Зазначив, що на засіданні робочої групи було рекомендовано на сесії міської ради прийняти рішення щодо демонтажу пам'ятника Дзержинському Ф.Е. Зазначив, що проект рішення було розглянуто, підтримано та погоджено всіма комісіями, в тому числі комісією з гуманітарних питань, до складу якої входить свідок. Зазначив, що на сесії в грудні 2014 року питання демонтажу пам'ятника Дзержинському Ф.Е. не було вирішено, а на сесію в січні 2015 року це питання не було винесене. Зазначив що питання розміщення та подальшої долі демонтованого пам'ятника Дзержинському Ф.Е. не було вирішено, а лише було подано робочій групі пропозиції щодо зазначеного питання.

У судовому засіданні 15.06.2015 було проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 28.03.2007 № 250/2007 «Про заходи у зв'язку з 75-ми роковинами Голодомору 1932-1933 років в Україні» Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям було доручено вжити в установленому порядку заходів щодо демонтажу пам'ятників та пам'ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні та політичних репресій, а також щодо перейменування в установленому порядку вулиць, площ, провулків, проспектів, парків та скверів у населених пунктах України, назви яких пов'язані з такими особами.

Указом Президента України від 25.09.2008 № 856/2008 Про заходи у зв'язку з Днем пам'яті жертв голодоморів» Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям було доручено активізувати роботи з демонтажу пам'ятників та пам'ятних знаків особам, причетним до організації Голодомору 1932-1933 років в Україні та політичних репресій, а також з відповідного перейменування вулиць, площ, провулків, проспектів, парків та скверів у населених пунктах.

У відповідності до вимог чинного законодавства, питання топоніміки населених пунктів, питання архітектури та будівництва (в тому числі розташування пам'ятників та/або їх демонтаж) віднесено до власних повноважень органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини», ст. 20 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», обласні державні адміністрації як органи охорони культурної спадщини організовують охорону, реставрацію та використання пам'яток архітектури і містобудування, палацово-паркових, паркових та історико-культурних ландшафтів.

Судом встановлено, що пам'ятник Дзержинському Ф.Е. у м. Запоріжжі був прийнятий на облік як пам'ятка історії та культури місцевого значення згідно рішення виконавчого комітету Запорізької обласної ради народних депутатів від 22.12.1982 № 580.

Суд зазначає, наказом Міністерства культури і туризму України від 08.08.2008 №883/0/16-08 «Про пам'ятники, взяті на облік відповідно до законодавства Української РСР, які не підлягають занесенню до Державного реєстру нерухомих пам'яток України», пам'ятник Дзержинському Ф.Е. виведений з Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

Оскільки пам'ятник не віднесено до переліку нерухомих пам'яток, то відповідач 1 позбавлений повноважень на виконання будь-яких дій стосовно цього об'єкту.

Зазначеними Указами Президента України передбачено, що заходи стосовно демонтажу пам'ятників та пам'ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні та політичних репресій мають здійснюватися в установленому порядку.

Суд наголошує, що станом на час розгляду справи Порядку порушення та розгляду питань, пов'язаних із демонтажем пам'ятників окремим історичним персонажам, не затверджено.

Суд зазначає, що питання, пов'язані із встановленням/демонтажем пам'ятників станом на час подання позову регулювалися у м. Запоріжжі Положенням про робочу групу з питань міської топоніміки, затвердженим рішенням Запорізької міської ради від 24.06.2009 №58, та рішенням Запорізької міської ради від 23.12.2009 №51 «Про визначення основних критеріїв щодо увічнення пам'яті осіб та подій у топонімах м. Запоріжжя».

Отже, питання демонтажу пам'ятника Дзержинському Ф.Е. повинно було розглядатися Запорізькою міською радою у встановлений зазначеними розпорядчими документами спосіб та за встановленою ними процедурою, у відповідності до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 27.07.2011, пам'ятник Дзержинському Ф.Е. взято на баланс міста Запоріжжя та передано на баланс відповідача 3.

З наведених підстав, вирішення питання демонтажу пам'ятника присвяченого Дзержинському Ф.Е., що розташований у м. Запоріжжі на площі Волі, віднесено до виключної компетенції Запорізької міської ради, як власника зазначеного майна.

Судом встановлено, що Рішенням Запорізької міської ради № 58 від 24.06.2009 «Про робочу групу з питань міської топоніміки» було затверджено Положення про робочу групу з питань міської топоніміки.

Пунктом 10 Положення визначено, що робоча група у своїй роботі керується вступним порядком встановлення пам'ятників, пам'ятних знаків, меморіальних дошок у м. Запоріжжі, найменування або перейменування площ, вулиць, провулків, проспектів, парків, скверів та інших об'єктів міського підпорядкування: демонтаж, переміщення та заміна пам'ятних знаків, перейменування площ, вулиць, провулків, проспектів, парків, скверів та інших об'єктів міського підпорядкування здійснюється за рішенням Запорізької міської ради при погодженні з постійними депутатськими комісіями на підставі подання робочої групи за результатами проведеного опитування громадської думки.

Тобто, прийняттю міською радою рішення про демонтаж пам'ятника, має передувати: опитування громадської думки з цього питання, підготовка подання робочої групи з питань міської топоніміки та погодження проекту рішення міської ради з постійними депутатськими комісіями.

Порядок проведення опитування громадської думки визначений рішенням Запорізької міської ради № 17 від 24.04.2013 «Про затвердження Порядку проведення консультацій з громадськістю з питань суспільно-економічного розвитку м. Запоріжжя».

Суд зазначає, що 28.05.2014 та 24.06.2014 відбулися засідання робочої групи з питань міської топоніміки, за наслідками якого відповідачу 3 було доручено проведення опитування громадськості в районі стосовно перенесення пам'ятнику Ф.Е. Дзержинському з площі Волі.

На виконання зазначеного доручення відповідачем 3 було проведено опитування громадськості, результати якого було направлено відповідачу 2 листом від 07.08.2014.

Судом встановлено, що 12.11.2014 відбулося засідання робочої групи з питань міської топоніміки, за наслідками якого було вирішено 13.11.2014 провести нараду у формі «круглого столу» з розгляду питання «Демонтування пам'ятника В.І.Леніну (пл. Леніна) та пам'ятника Ф.Е.Дзержинському (пл. Волі)», а також було доручено відповідачу 3 підготувати проект рішення на чергову сесію міської ради щодо демонтування та перенесення пам'ятника Ф.Е.Дзержинському.

13.11.2014 проводилась нарада у формі «круглого столу» з розгляду питання «Демонтування пам'ятника В.І.Леніну (пл. Леніна) та пам'ятника Ф.Е.Дзержинському (пл. Волі)» на якій були присутні посадові особи органів місцевого самоврядування та представники громадських організацій.

Судом встановлено, що відповідачем 3 було складено проект рішення про демонтаж пам'ятника Ф.Е. Дзержинському на майдані Волі м. Запоріжжя, який листом від 20.11.2014 відповідач 3 просив включити до порядку денного 4ї сесії Запорізької міської ради.

25.11.2014 на зазначений проект рішення юридичним відділом виконкому міської ради було складено зауваження, відповідно до яких наданий проект рішення потребує доопрацювання.

Листом від 19.12.2014 відповідача 3 було повідомлено, що на сесії міської ради, яка відбулася 10.12.2014 питання «Про демонтаж пам'ятника Ф.Е. Дзержинському на майдані Волі м. Запоріжжя» не було включено до порядку денного для розгляду на сесії. Повернуто проект рішення на доопрацювання.

Крім того, розпорядженням міського голови «Про створення комісії з вирішення питань та організації заходів щодо подальшого існування об'єктів монументального мистецтва радянського періоду на території м. Запоріжжя» від 17.01.2015 № 12р було створено комісію з вирішення питань та організації заходів щодо подальшого існування об'єктів монументального мистецтва радянського періоду на території м. Запоріжжя та затверджено її склад.

Також, судом встановлено, що Розпорядженням голови облдержадміністрації від 30.03.2009 № 90 було створено обласну комісію з питань ліквідації символів тоталітаризму та повернення історичних назв у регіоні та затверджене Положення про комісію. Комісією було проведено засідання, на яких запропоновано Запорізькому національному університету сформувати перелік історичних назв, які можуть бути використані при перейменуванні вулиць та населених пунктів, та сформувати перелік топонімів, що підлягають перейменуванню. В подальшому засідання комісії не проводилось внаслідок відсутності регламентованого механізму взаємодії органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування при перейменуванні об'єктів та прийнятті рішень щодо демонтажу пам'ятників. Протоколи засідань комісії в 2009 році в адміністрації не збереглися, оскільки минув строк їх зберігання (5 років).

Розпорядженням голови облдержадміністрації від 06.10.2014 № 509 було створено аналогічну комісію, якою проведено 1 засідання - 04.02.2015, на якому вирішувалися питання демонтажу пам'ятника В.І. Леніну в м. Запоріжжі, а також питання демонтажу інших пам'ятників діячам тоталітарних режимів, перейменування вулиць, тощо. На засіданні комісії постановлено ряд організаційних рішень.

Судом встановлено, що з 2007-2010 років відповідачем 1 вживалися рекомендовані Інститутом національної пам'яті України заходи з виконання вимог Указів Президента України від 28.03.2007 № 250/2007 «Про заходи у зв'язку з 75-ми роковинами Голодомору 1932-1933 років в Україні» та від 25.09.2008 № 856/2008 «Про заходи у зв'язку з Днем пам'яті жертв голодоморів», про що систематично інформувалися Інститут національної пам'яті та Кабінет Міністрів України (організаційні заходи, впорядкування місць поховань жертв Голодомору, видання книг, телепередачі, тощо), про що свідчать листування з Інститутом національної пам'яті та Кабінетом Міністрів України із зазначених питань.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що відповідачами вчинялися дії, в рамках повноважень наданих чинним законодавством України, щодо виконання вимог Указів Президента України від 28.03.2007 № 250/2007 та від 25.09.2008 № 856/2008, з питання демонтажу пам'ятника присвяченого Дзержинському Ф.Е., що розташований у м. Запоріжжі на майдані Волі.

Позивач в адміністративному позові просить зобов'язати відповідача 1 здійснити певні дії, а саме вжити заходів щодо демонтажу пам'ятника присвяченого Дзержинському Ф.Е., що розташований у м. Запоріжжі на майдані Волі; зобов'язати відповідача 2 та відповідача 3 вчинити певні дії, а саме: демонтувати пам'ятник присвячений Дзержинському Ф.Е., що розташований у м. Запоріжжі на майдані Волі.

Слід зазначити, що позивачем в даному провадженні не оскаржуються дії чи бездіяльність відповідачів щодо не вжиття заходів по демонтажу пам'ятника присвяченого Дзержинському Ф.Е., що розташований у м. Запоріжжі на майдані Волі.

Суд зазначає, що саме встановлення протиправності дій або бездіяльності відповідача є підставою для зобов'язання відповідача вчити дії щодо вжиття заходів щодо демонтажу пам'ятника присвяченого Дзержинському Ф.Е., що розташований у м. Запоріжжі на площі Радянській.

Отже, оскільки дії/бездіяльність відповідача в даному провадженні не оскаржуються, то надання судом правової оцінки діям/бездіяльності відповідача буде свідчити про вихід суду за межі позовних вимог.

Крім того, судом встановлено, що позивач не звертався до відповідачів із заявами про вжиття в установленому порядку заходів щодо демонтажу пам'ятника присвяченого Дзержинському Ф.Е., що розташований у м. Запоріжжі на площі Радянській.

З наведених підстав, є не зрозумілим, які саме дії відповідачів порушили права позивача, або у чому полягала бездіяльність відповідачів щодо зазначеного питання.

Крім того, у судовому засіданні позивач робив посилання на норми Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» № 317-VIII від 09.04.2015, який засуджує комуністичний та націонал-соціалістичний (нацистський) тоталітарні режими в Україні, визначає правові основи заборони пропаганди їх символіки та встановлює порядок ліквідації символів комуністичного тоталітарного режиму.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Прикінцеві та перехідні положення зазначеного Закону, закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Зазначений закон було опубліковано 20.05.2015, а отже днем набрання чинності Закону є 21.05.2015.

З наведених підстав, посилання позивача на норми зазначеного Закону є необґрунтованими, оскільки Закон станом на час подання позовної заяви (23.12.2014) не набрав чинності.

Крім того, абз. 1 п. 6 ст. 7 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» № 317-VIII від 09.04.2015 визначено наступне:

Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку здійснити демонтаж пам'ятників, пам'ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов'язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов'язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, а також в установленому порядку перейменувати райони у містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, інші об'єкти топоніміки населених пунктів, а також інші географічні об'єкти, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

Абзацами п'ятим та шостим зазначеного пункту статті 7 цього Закону визначено:

У разі якщо протягом зазначеного в абзаці першому цього пункту строку сільською, селищною, міською радою в установленому цим Законом порядку не прийнято рішення про демонтаж пам'ятників, пам'ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов'язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов'язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, таке рішення у формі розпорядження приймається відповідним сільським, селищним, міським головою (або особою, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) у тримісячний строк, що обчислюється з моменту закінчення строку, встановленого абзацом першим цього пункту.

У разі якщо протягом зазначеного в абзаці п'ятому цього пункту строку не здійснено демонтаж пам'ятників, пам'ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов'язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов'язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, такий демонтаж здійснюється за розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов'язаний прийняти таке розпорядження про демонтаж у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом п'ятим цього пункту.

Таким чином, зазначеним Законом чітко визначений термін (шестимісячний строк) виконання вимог визначених Законом. Отже, робити висновки про виконання, невиконання або неналежне виконання вимог зазначеного Закону, можна лише після закінчення законодавчо визначеного терміну для його виконання.

Відтак, заявлені позивачем вимоги є не обґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 98, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Запорізької обласної державної адміністрації, Запорізької міської ради Запорізької області, Районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль