Справа № 727/10959/13-а
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 червня 2015 року м. Київ К/800/46506/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого СуддівЗайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 травня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Чернівецької міської ради про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 пред'явила позов до Чернівецької міської ради про (з урахуванням зміни позовних вимог від 14 квітня 2014 року) визнання бездіяльності Чернівецької міської ради щодо порушення статті 19 Закону України «Про звернення громадян» протиправною; визнання відповіді від 17 липня 2013 за підписом директора Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин В. Ніконов недійсною; визнання незаконним та скасування рішення Чернівецької міської ради від 08 липня 2004 року № 511 про влаштування проїзду з вул. Топорівської до АДРЕСА_1, зобов'язання Чернівецької міської ради відновити на місцевості межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості), відповідно до доданих документів та Генерального плану.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2014 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Судами встановлено, що 08 липня 2004 року 23 сесією ХХІV скликання Чернівецької міської ради прийнято рішення № 511 «Про влаштування проїзду з вулиці Топорівської до АДРЕСА_1», яким внесено зміни до пункту 4 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 08 грудня 1998 року № 612/17 «Про протест прокурора міста Чернівці на п. 2.6 рішення міськвиконкому від 06 жовтня 1998 року № 460/13 про надання дозволу на влаштування проїзду», виклавши його в наступній редакції: «Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради спільно з ініціативною групою мешканців вулиць Топорівської, Оршівської та Банилівської провести роботи по влаштуванню проїзду довжиною 90 м, шириною 5м від вулиці Топорівської до АДРЕСА_1 згідно з затвердженою проектною документацією, за рахунок земель запасу міста».

Зі змісту листа Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин № Д-3928/004/01 від 17 липня 2013 року вбачається, що за ОСОБА_4 не зареєстровано права на земельну ділянку на АДРЕСА_1, а дана ділянка перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Чернівці.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині визнання незаконним та скасування рішення Чернівецької міської ради від 08 липня 2004 року № 511 та зобов'язання Чернівецької міської ради відновити на місцевості межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості), відповідно до доданих документів та Генерального плану, суд першої інстанції прийшов до висновку про його необґрунтованість, оскільки право позивача на користування земельною ділянкою спірним рішенням не порушено. Позивачем не надано доказів наявності документа, який посвідчує право позивача на земельну ділянку по АДРЕСА_1 із зазначенням меж цієї земельної ділянки.

Щодо позовних вимог про визнання відповіді від 17 липня 2013 року за підписом директора Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин В. Ніконова недійсною, суд першої інстанції прийшов до висновку про їх безпідставність.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції та залишив постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 травня 2014 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією суду апеляційної інстанції погоджується частково із огляду на наступне.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_4 по суті, суди виходили з того, що дану справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Матеріалами справи підтверджено, що 11 квітня 1990 року рішенням Ленінського райвиконкому № 106/5 «Про виділення в тимчасове користування маломірних ділянок-садів без дозволу на будівництво та передачу іншим особам» ОСОБА_4 виділено в тимчасове користування земельну ділянку саду (городу) по АДРЕСА_1 без дозволу на будівництво та передачу іншим особам.

09 червня 1995 року виконавчим комітетом Чернівецької міської ради рішенням № 451/13 ОСОБА_4 було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 (пункт 1.7 рішення).

Згідно пункту 2.1 рішення 19 сесії ХХІV скликання Чернівецької міської ради від 26 лютого 2004 року № 395 «Про скасування раніше прийнятих рішень виконавчого комітету міської ради з питань виділення земельних ділянок під будівництво» міська рада вирішила скасувати пункт 1.7 рішення виконавчого комітету міської ради від 09 червня 1995 року № 451/13 про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_4, складальниці філіграм фабрики «Буковина» - по АДРЕСА_1, під індивідуальне житлове будівництво, в зв'язку з конфліктною ситуацією.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці 24 квітня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано пункт 2.1 рішення 19 сесії ХХІV скликання Чернівецької міської ради від 26 лютого 2004 року № 395 про скасування раніше прийнятих рішень виконавчого комітету міської ради з питань виділення земельних ділянок під будівництво.

Постанова Шевченківського районного суду м. Чернівці 24 квітня 2013 року в апеляційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили.

У 1998 році на замовлення ОСОБА_4 Чернівецьким державним обласним БТІ виготовлено технічну документацію по проекту відведення земельної ділянки в тимчасове користування землею по АДРЕСА_1.

06 жовтня 1998 року пунктом 2.6 рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради «Про надання дозволу на проектування, складання проектів відведення земельних ділянок, переобладнання та реконструкцію приміщень підприємствам, організаціям і приватним підприємцям міста та відміну раніше прийнятих рішень» № 460/13 дозволено членам ініціативної групи мешканців вул. Топорівська влаштувати власними силами та за свої кошти проїзд з вул. Топорівської до вул. Звенигородської за рахунок земель резервного фонду міста згідно з викопіровкою з генплану. Зобов'язано забудовників виготовити проектно-кошторисну документацію та погодити її в установленому порядку. Зобов'язано забудовників до початку виконання будівельних робіт отримати дозвіл у міському відділі державного архітектурно-будівельного контролю.

Всупереч вимог рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради «Про надання дозволу на проектування, складання проектів відведення земельних ділянок, переобладнання та реконструкцію приміщень підприємствам, організаціям і приватним підприємцям міста та відміну раніше прийнятих рішень» № 460/130 від 06 жовтня 1998 року забудовники без узгодженої проектно-кошторисної документації розпочали роботу по влаштуванню проїзду, за що Інспекцією архітектурно-будівельного контролю притягнуті до адміністративної відповідальності. Враховуючи те, що протиправні дії повторювалися неодноразово управлінням містобудування та архітектури передані необхідні матеріали в прокуратуру міста для вжиття необхідних заходів у відповідності до чинного законодавства.

11 жовтня 1998 року прокурором м. Чернівці на п.2.6 рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради «Про надання дозволу на проектування, складання проектів відведення земельних ділянок, переобладнання та реконструкцію приміщень підприємствам, організаціям і приватним підприємцям міста та відміну раніше прийнятих рішень» № 460/130 від 06 жовтня 1998 року був внесений протест № 2270.

В протесті зазначено, що відповідно до вказаної викопіровки генплану обладнання проїзду між вул. Тояоріїською та АДРЕСА_1 передбачено здійснити за рахунок земельних ділянок по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

Земельна ділянка по АДРЕСА_1 відповідно до рішення Ленінського райвиконкому № 106/5 надана ОСОБА_4 у тимчасове користування, земельна ділянка по АДРЕСА_2 відповідно акту на право постійного користування від 08 вересня 1998 року передана ОСОБА_6. Встановлено, що вказані земельні ділянки не вилучались у встановленому законом порядку.

08 грудня 1998 року рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради «Про протест прокурора міста Чернівці на п.2.6 рішення міськвиконкому від 06 жовтня 1998 року № 460/13 про надання дозволу на влаштування проїзду» № 612/17 протест прокурора міста Чернівці задоволено, пункт 2.6 рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради «Про надання дозволу на проектування, складання проектів відведення земельних ділянок, переобладнання та реконструкцію приміщень підприємствам, організаціям і приватним підприємцям міста та відміну раніше прийнятих рішень» № 460/130 від 06 жовтня 1998 року скасовано.

Дане рішення обґрунтоване тим, що оскільки Ініціативною групою мешканців вул. Топорівська без узгодження проектно-кошторисної документації і без отримання дозволу міського відділу державного архітектурно-будівельного контролю самовільно розпочато підготовчі роботи по влаштуванню проїзду, що призвело до нанесення збитків і порушення права ОСОБА_4 щодо користування земельною ділянкою.

08 липня 2004 року 23 сесією ХХІV скликання Чернівецької міської ради прийнято оскаржуване рішення № 511 «Про влаштування проїзду з вулиці Топорівської до АДРЕСА_1», яким внесено зміни до пункту 4 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 08 грудня 1998 року № 612/17 «Про протест прокурора міста Чернівці на п. 2.6 рішення міськвиконкому від 06 жовтня 1998 року № 460/13 про надання дозволу на влаштування проїзду» та викладено його в наступній редакції: «Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради спільно з ініціативною групою мешканців вулиць Топорівської, Оршівської та Банилівської провести роботи по влаштуванню проїзду довжиною 90 м, шириною 5м від вулиці Топорівської до АДРЕСА_1 згідно з затвердженою проектною документацією, за рахунок земель запасу міста».

Згідно частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 80 Земельного кодексу України передбачено, що суб'єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

За змістом статей 2 та 5 Земельного кодексу України міськрада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що вирішення наведеного спору в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Чернівецької міської ради від 08 липня 2004 року № 511 про влаштування проїзду з вул. Топорівської до АДРЕСА_1, зобов'язання Чернівецької міської ради відновити на місцевості межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості) відповідно до доданих документів та Генерального плану, не належить до юрисдикції адміністративних судів, його розгляд повинен здійснюватися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що суди першої та апеляційної інстанції прийшли до неправильних висновків, що справа підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності Чернівецької міської ради щодо порушення статті 19 Закону України «Про звернення громадян» протиправною; визнання відповіді від 17 липня 2013 за підписом директора Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин В. Ніконов недійсною колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає наступне.

Проаналізувавши вищезазначені положення чинного законодавства та перевіривши встановлені судами обставини цієї справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що при розгляді звернення позивача та наданні 17 липня 2013 року відповіді, Чернівецька міська рада та директор Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин В. Ніконов діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, атому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій, розглянувши справу в частині позовних вимог про визнання бездіяльності Чернівецької міської ради щодо порушення статті 19 Закону України «Про звернення громадян» протиправною; визнання відповіді від 17 липня 2013 за підписом директора Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин В. Ніконов недійсною, не допустили порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстав для зміни або скасування рішень в цій частині позовних вимог не має.

Керуючись статтями 157, 211, 222, 228, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 травня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Чернівецької міської ради від 08 липня 2004 року № 511 про влаштування проїзду з вул. Топорівської до АДРЕСА_1, зобов'язання Чернівецької міської ради відновити на місцевості межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості), відповідно до доданих документів та Генерального плану скасувати.

Провадження в частині позовних вимог ОСОБА_4 до Чернівецької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Чернівецької міської ради від 08 липня 2004 року № 511 про влаштування проїзду з вул. Топорівської до АДРЕСА_1, зобов'язання Чернівецької міської ради відновити на місцевості межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості), відповідно до доданих документів та Генерального плану та прийняти нове рішення, закрити.

Роз'яснити позивачеві право на звернення до місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 травня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді:

Суддя В.С. Заяць