Справа № 810/710/15
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/710/15 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю.
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ключковича В.Ю., Борисюк Л.П.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альта-Віста" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління державної фіскальної служби у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Альта-Віста" звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача № від 16 січня 2015 року.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог даного позову.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Альта-Віста» зареєстровано як юридична особа 12.08.2009, як платник податків перебуває на обліку в ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області. Позивач також зареєстрований як платник податку на додану вартість.

Основними видами діяльності за КВЕД позивача є: виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі; оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними і молюсками; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; пакування.

З матеріалів справи вбачається, що в грудні 2014 року посадовою особою ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області на підставі наказу від 17.12.2014 N 41 та згідно з п. п.75.1.2п.75.1ст.75, п.79.1ст.79 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) проведено документальну невиїзну позапланову перевірку ТОВ «Альта-Віста» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Алва Союз» (), ТОВ «Амбра Імпекс» (), ТОВ «Бізнес Інвест ЛТД» (), ТОВ «Голден-Марк» (), ТОВ «Делан» (), ТОВ «Металоімперія Плюс» (), ТОВ «Прогрес Ресурс Груп» () за серпень 2014 року.

За результатами перевірки ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області складено акт від 25.12.2014 N 48/10-13-22-05/36629685 (далі - Акт перевірки), відповідно до висновків якого встановлено порушення позивачем п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.6 ст.201, п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України та п. 4 Порядку ведення реєстру отриманих та виданих податкових накладних, затвердженого наказом ДПА України від 21.10.2010 № 969 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2010 за N 1401/18696 (далі - Порядок №969), що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет, за серпень 2014 року на суму 655 883,32 грн.

Під час перевірки податковим органом зроблено висновок про те, що операції між позивачем та ТОВ «Алва Союз», ТОВ «Амбра Імпекс», ТОВ «Бізнес Інвест ЛТД», ТОВ «Голден-Марк», ТОВ «Делан», ТОВ «Металоімперія Плюс», ТОВ «Прогрес Ресурс Груп» за серпень 2014 року є нереальними, а тому ТОВ «Альта-Віста» протиправно віднесло до складу податкового кредиту суми за операціями із зазначеними контрагентами.

Такий висновок податкового органу ґрунтується на використаних під час аналізу господарських операцій позивача матеріалів перевірок його контрагентів та копій документів по взаємовідносинам з контрагентами позивача.

Зі змісту Акта перевірки вбачається наступне.

Податковим органом при проведені аналізу господарських операцій позивача з ТОВ «Алва Союз» використано Акт ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 20.11.2014 №550/26-57-22-04/38881735 «Про проведення документальної виїзної перевірки ТОВ «Алва Союз» з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами за період з 01.08.2014 по 31.08.2014», згідно висновків якого встановлено декларування ТОВ «Алва Союз» безтоварних операцій, не встановлено факту передачі товарів від ТОВ «Алва Союз» підприємцям-покупцям, не підтверджено фінансово-господарські відносини із контрагентами, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а відтак діяльність вказаного підприємства використовувалась з метою надання податкової вигоди третім особам.

Також, зі змісту вищевказаного акту вбачається, що під час проведення перевірки ТОВ «Алва Союз» встановлено, що вказане підприємство не знаходиться за юридичною адресою.

При проведенні аналізу господарських операцій позивача з ТОВ «Голден-Марк» податковим органом використано податкову інформацію ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 22.09.2014 №4730/7/26-57-22-01-20 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Голден-Марк» з платниками податків за період з 01.07.2014 по 31.08.2014, згідно висновків якої встановлено невідповідність придбаного та реалізованого товару та відсутність фактів реального здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями.

Також зі змісту вищевказаної податкової інформації вбачається, що під час проведення зустрічної звірки ТОВ «Голден-Марк» встановлено, що вказане підприємство не знаходиться за юридичною адресою. Станом на момент проведення звірки стан платника 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.

При проведенні аналізу господарських операцій позивача з ТОВ «Делан» податковим органом використано податкову інформацію ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 18.11.2014 № 3400/7/26-54-22-03-17 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Делан» з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків за серпень 2014 року, згідно висновків якої не встановлено факт передачі товарів (послуг) ТОВ «Делан» за серпень 2014 року контрагентам-покупцям у зв'язку з відсутністю (не надання для перевірки) договорів про господарську діяльність, актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, а також інших первинних документів. Крім того, в зазначеній податковій інформації зазначено, що ТОВ «Делан» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Також, зі змісту вищевказаної податкової інформації вбачається, що стан платника ТОВ «Делан» - 9 відсутня інформація про місцезнаходженням.

При проведенні аналізу господарських операцій позивача з ТОВ «Прогрес Ресурс Груп» податковим органом використано податкову інформацію ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 01.10.2014 № 4914/7/26-57-22-03-21 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Прогрес Ресурс Груп» з платниками податків за період з 01.08.2014 по 31.08.2014, згідно висновків якої не підтверджується інформація щодо проведення фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «Прогрес Ресурс Груп» з контрагентами, а тому враховуючи відсутність придбання товарів (робіт, послуг) у контрагентів-постачальників на користь ТОВ «Прогрес Ресурс Груп»", відсутній і їх продаж в подальшому на користь контрагентів-покупців. Стан платника ТОВ «Прогрес Ресурс Груп» - 9 направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.

При проведенні аналізу господарських операцій позивача з ТОВ «Металоімперія Плюс» податковим органом використано податкову інформацію ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 18.11.2014 № 3/7/26-52-22-04-18 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Металоімперія Плюс» по взаємовідносинах з ТОВ «Ренессанс Холдинг», ТОВ «Укрнефтехім», ТОВ «Адріан Стар» за серпень 2014 року, згідно висновків якої встановлено нереальність здійснення операцій ТОВ «Металоімперія Плюс» у зв'язку з відсутністю руху активів, зобов'язань чи власного капіталу, відсутністю фізичних, технічних та технологічних можливостей, відсутністю кваліфікованого персоналу, відсутністю основних фондів тощо. Стан платника «Металоімперія Плюс» - 9 направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.

З наведених підстав податковий орган дійшов висновку, що фінансово-господарські операції ТОВ «Алва Союз», ТОВ «Амбра Імпекс», ТОВ «Бізнес Інвест ЛТД», ТОВ «Голден-Марк», ТОВ «Делан», ТОВ «Металоімперія Плюс», ТОВ «Прогрес Ресурс Груп» не підтверджуються щодо врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, яке економічно необхідне для здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів, у зв'язку з чим вказані підприємства не могли фактично здійснювати господарські операції.

З огляду на вказане, відповідачем встановлено порушення формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість.

На підставі висновків Акта перевірки відповідачем прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення від 16.01.2015 № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» у розмірі 983824 грн., з яких: 655883 грн. - за основним платежем; 327941 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

У той же час, позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення таким, що суперечить вимогам чинного податкового законодавства, а тому оскаржив його, звернувшись із цим позовом до суду.

Також, з наявних в справі доказів вбачається, що між ТОВ «Алва Союз» (Експедитор) та ТОВ «Альта-Віста» (Замовник) укладено Договір на транспортно-експедиторське обслуговування N 97 від 01.03.2014, згідно з умовами якого Експедитор від свого імені та за рахунок Замовника забезпечує здійснення перевезення вантажів Замовника автомобільним транспортом у міському, приміському й міжміському сполученні. Експедитор в інтересах Замовника виконує пов'язані з перевезенням транспортно-експедиційні операції: розроблення маршруту перевезення, пошук перевізника, організація забезпечення відправлення та одержання вантажу, інші операції, пов'язані з перевезенням.

Між ТОВ «Амбра Імпекс» (Продавець) та ТОВ «Альта-Віста» (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу N 31 від 25.04.2014, відповідно до умов якого Продавець зобов'язується продати Покупцеві, а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах визначених цим договором прийняти та оплатити товари в асортименті, кількості та за цінами у відповідності до рахунків-фактур, товарних накладних, які є невід'ємною частиною договору. В якості товарів в даному договорі мається на увазі продукти харчування в асортименті (горіхи, крупи, цукати, сухофрукти, сухі суміші та інше).

Між ТОВ «Бізнес Інвест ЛТД» (Перевізник) та ТОВ «Альта-Віста» (Замовник) укладено Договір на транспортно-експедиторське обслуговування N 202 від 01.08.2014, згідно умов якого Перевізник від свого імені та за рахунок Замовника забезпечує здійснення перевезення вантажів Замовника автомобільним транспортом у міському, приміському й міжміському сполученні. Перевізник в інтересах Замовника виконує пов'язані з перевезенням транспортно-експедиційні операції: розроблення маршруту перевезення, пошук перевізника, організація забезпечення відправлення та одержання вантажу, інші операції, пов'язані з перевезенням.

Між ТОВ «Голден-Марк» (Експедитор) та ТОВ «Альта-Віста» (Замовник) укладено Договір на транспортно-експедиторське обслуговування N 183 від 02.06.2014, згідно умов якого Експедитор від свого імені та за рахунок Замовника забезпечує здійснення перевезення вантажів Замовника автомобільним транспортом у міському, приміському й міжміському сполученні. Експедитор в інтересах Замовника виконує пов'язані з перевезенням транспортно-експедиційні операції: розроблення маршруту перевезення, пошук перевізника, організація забезпечення відправлення та одержання вантажу, інші операції, пов'язані з перевезенням.

Між ТОВ «Делан» (Перевізник) та ТОВ «Альта-Віста» (Замовник) укладено Договір на транспортно-експедиторське обслуговування N 203 від 01.08.2014, згідно умов якого Перевізник від свого імені та за рахунок Замовника забезпечує здійснення перевезення вантажів Замовника автомобільним транспортом у міському, приміському й міжміському сполученні. Перевізник в інтересах Замовника виконує пов'язані з перевезенням транспортно-експедиційні операції: розроблення маршруту перевезення, пошук перевізника, організація забезпечення відправлення та одержання вантажу, інші операції, пов'язані з перевезенням.

Між ТОВ «Металоімперія Плюс» (Перевізник) та ТОВ «Альта-Віста» (Замовник) укладено Договір на транспортно-експедиторське обслуговування N 207 від 01.08.2014, згідно умов якого Перевізник від свого імені та за рахунок Замовника забезпечує здійснення перевезення вантажів Замовника автомобільним транспортом у міському, приміському й міжміському сполученні. Перевізник в інтересах Замовника виконує пов'язані з перевезенням транспортно-експедиційні операції: розроблення маршруту перевезення, пошук перевізника, організація забезпечення відправлення та одержання вантажу, інші операції, пов'язані з перевезенням.

Між ТОВ «Прогрес Ресурс Груп» (Перевізник) та ТОВ «Альта-Віста» (Замовник) укладено Договір на транспортно-експедиторське обслуговування N 197 від 01.08.2014, згідно умов якого Перевізник від свого імені та за рахунок Замовника забезпечує здійснення перевезення вантажів Замовника автомобільним транспортом у міському, приміському й міжміському сполученні. Перевізник в інтересах Замовника виконує пов'язані з перевезенням транспортно-експедиційні операції: розроблення маршруту перевезення, пошук перевізника, організація забезпечення відправлення та одержання вантажу, інші операції, пов'язані з перевезенням.

В підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивач надав суду копії первинних документів, а саме: договори, платіжні доручення, акти здачі-приймання робіт (наданих послуг), податкові накладні, видаткову накладну, товарно-транспорті накладні.

Колегією суддів встановлено, що на час укладання та виконання зазначених правочинів, ТОВ «Алва Союз», ТОВ «Амбра Імпекс», ТОВ «Бізнес Інвест ЛТД», ТОВ «Голден-Марк», ТОВ «Делан», ТОВ «Металоімперія Плюс», ТОВ «Прогрес Ресурс Груп» були зареєстровані як юридичні особи та були платниками податку на додану вартість.

Також, в Акті перевірки немає жодних посилань на те, що свідоцтва про державну реєстрацію та свідоцтва платника податку на додану вартість ТОВ «Алва Союз», ТОВ «Амбра Імпекс», ТОВ «Бізнес Інвест ЛТД», ТОВ «Голден-Марк», ТОВ «Делан», ТОВ «Металоімперія Плюс», ТОВ «Прогрес Ресурс Груп» були скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду на момент укладання чи виконання договору.

Водночас, суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, звертає увагу на такі обставини.

Укладені позивачем з контрагентами ТОВ «Бізнес Інвест ЛТД», ТОВ «Голден-Марк», ТОВ «Делан», ТОВ «Металоімперія Плюс», ТОВ «Прогрес Ресурс Груп» договори на транспортно-експедиторське обслуговування №№ 183, 197, 202, 203, 207 є типовими. Оформленні в їх межах податкові накладні та акти здачі-приймання робіт містять зазначення однакової вартості «отриманих» позивачем послуг (300 000 і 330 000 грн.). У той же час, з матеріалів справи неможливо встановити об'єми та зміст наданих контрагентами та отриманих позивачем послуг (маршрути, види товарів, що перевозились, тощо).

Також слід зазначити, що умовами всіх договорів на транспортно-експедиторське обслуговування №№ 183, 197, 202, 203, 207 і № 97 (ТОВ «Алва-Союз») передбачено подання Замовником, тобто позивачем, письмових заявок, на підставі яких Перевізник виконує свої зобов'язання (п. 2.1 договорів).

Крім того, пунктом 5.3 типових договорів на транспортно-експедиторське обслуговування установлено, що остаточний розрахунок за послуги Замовником здійснюється на підставі наданих експедитором рахунків-фактур.

Водночас, жодних заявок чи рахунків-фактур, обов'язкових для виконання умов договору, позивачем суду не надано.

Також на підтвердження реального характеру відносин позивача з ТОВ «Бізнес Інвест ЛТД», ТОВ «Голден-Марк», ТОВ «Делан», ТОВ «Металоімперія Плюс», ТОВ «Прогрес Ресурс Груп» у межах договорів на транспортно-експедиторське обслуговування №№ 183, 197, 202, 203, 207 не надано відповідних товарно-транспортних накладних.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності обґрунтованості включення позивачем до складу податкового кредиту відображених в отриманих від вказаних контрагентів первинних документах сум податку на додану вартість.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам цієї справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на таке.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України установлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено право суб'єкта підприємницької діяльності на віднесення сум сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та обставин справи, суд приходить до висновку, що необхідними підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням, з врахуванням рівня звичайних цін.

Податковий кодекс України визначає лише окремі випадки, за яких неможливе включення витрат по сплаті податку на додану вартість до податкового кредиту звітного періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до статті 9 розділу 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»(в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Частиною другою статті 9 даного Закону передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегія суддів дослідила наявні в матеріалах справи первинні бухгалтерські документи (податкові накладні, акти виконаних робіт, договори тощо), оформленні у межах взаємовідносин ТОВ «Альта-Віста»з контрагентамиТОВ «Алва Союз», ТОВ «Амбра Імпекс», ТОВ «Бізнес Інвест ЛТД», ТОВ «Голден-Марк», ТОВ «Делан», ТОВ «Металоімперія Плюс», ТОВ «Прогрес Ресурс Груп», на підставі яких позивачем сформовано спірну податкову звітність, зокрема податковий кредит з ПДВ.

Водночас, колегія суддів не бере до уваги посилання ТОВ «Альта-Віста» на наявність у нього відповідних первинних документів, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства, з огляду на таке.

Відповідно до змісту інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11 з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясовувати, зокрема, обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Необхідно перевіряти фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Про відсутність факту здійснення господарської операції можуть також свідчити і результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, які фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).

При цьому господарські операції мають бути відображені в податковому обліку відповідно до їх реального змісту, а тому право платника ПДВ на податковий кредит може визнаватися лише у разі, якщо відповідні товари ним реально придбавалися, або ж у разі реального понесення ним витрат на таке придбання.

Зважаючи на викладене, колегія суддів зазначає, що окрім наявності у платника податків (позивача) належним чином оформлених бухгалтерських документів для надання йому права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість необхідною умовою є також підтвердження реальності здійснення фінансово-господарських операцій (придбання товарів/послуг) та використання їх у власній господарській діяльності.

Тоді як у межах більшості спірних правочинів взагалі не оформлені та відсутні обов'язкові первинні бухгалтерські документи, які підтверджуються реальний характер надання/отримання послуг, зокрема письмові заявки, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні.

Доказами в адміністративному судочинстві, згідно з визначенням частини першої статті 69 КАС України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частин першої і четвертої статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Крім того, на думку колегії суддів, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин:

неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;

відсутність первинних документів обліку.

Таким чином, докази, на які посилається ТОВ «Альта-Віста» на обґрунтування свого права на формування податкового кредиту, є обов'язковими, але не вичерпними, оскільки предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій (поставки товару, виконання послуг), а відтак і обґрунтованість визначення витрат і податкового кредиту позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.03.2012 у справі №21-737во10.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, зокрема стосовно того, що податковим органом під час перевірки позивача установлено та під час розгляду цієї справи доведено належними доказами (актами перевірок) здійснення контрагентами ТОВ «Альта-Віста» протягом серпня 2014 року діяльності, спрямованої на протиправне формування податкової вигоди для третіх осіб, зокрема для позивача, відсутність з боку цих контрагентів будь-якого підтвердження реальності виконання своїх зобов'язань у межах взаємовідносин з позивачем (постачання товарів, надання послуг), ураховуючи відсутність об'єктивних можливостей у цих контрагентів виконувати такі зобов'язання, беручи до уваги відсутність ряду обов'язкових первинних документів, колегія суддів дійшла висновку щодо нереальності досліджених у справі взаємовідносин позивача з контрагентами ТОВ «Алва Союз», ТОВ «Амбра Імпекс», ТОВ «Бізнес Інвест ЛТД», ТОВ «Голден-Марк», ТОВ «Делан», ТОВ «Металоімперія Плюс», ТОВ «Прогрес Ресурс Груп».

Ураховуючи викладене, суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 16.01.2015 № , а тому підстави для задоволення вимог даного позову відсутні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління державної фіскальної служби у Київській області - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Альта-Віста" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління державної фіскальної служби у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків В.Ю. Ключкович Л.П. Борисюк

Повний текст постанови виготовлено - 08.06.15 р.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Ключкович В.Ю.

Борисюк Л.П.