Справа № 810/1881/15
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/1881/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2015 року 810/1881/15

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий - суддя Волков А.С.,

фіксування судового засідання технічними засобами та ведення журналу забезпечував секретар судового засідання Гузік М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрветпромпостач" до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрветпромпостач" з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області. Враховуючи заяву про зміну позовних вимог, позивач просив суд:

визнати протиправними дії відповідача, що виявились у незарахуванні суми переплати з авансових внесків з податку на прибуток за 2013 рік у сумі 253195,00 грн. в рахунок погашення податкових зобов'язань позивача з податку на прибуток за 2014 рік;

визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 20.03.2015 № 1298-23, згідно з якою вимагається сплата податкового боргу з податку на прибуток у сумі 252403,19 грн., а також дії відповідача по її прийняттю;

зобов'язати відповідача зарахувати суму переплати авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств за 2013 рік та за 2014 рік в розмірі 253195,00 грн. у рахунок платежу з податку на прибуток приватних підприємств за 2014 рік;

зобов'язати відповідача здійснити коригування показників в інтегрованій картці платника податків шляхом виключення з неї відомостей про наявність суми податкового боргу з податку на прибуток в розмірі 252403,19 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що впродовж 2012, 2013 та 2014 років у встановленому законом порядку подавав до податкового органу податкову звітність з податку на прибуток та сплачував авансові внески за цим видом податку у визначеному законом розмірі. Таким чином, позивач стверджував, що в нього утворилась переплата за цим платежем. Водночас, за результатом діяльності у 2014 році у позивача виникли податкові зобов’язання з податку на прибуток, однак, податковий орган припустився бездіяльності, не здійснив погашення вказаних сум податку за рахунок існуючої переплати з авансових внесків з податку на прибуток, незаконно сформував та надіслав позивачу податкову вимогу про сплату податкового боргу. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суду позов задовольнити.

Відповідач позову не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що діяв правомірно. Податковий орган не заперечував факту наявності у позивача переплати з авансових внесків з податку на прибуток, однак, зазначав, що умовою для погашення податкового боргу за рахунок різних податків є заява платника податків, з якою позивач до податкового органу не звертався. У судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення проти позову, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши представлені документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

20 березня 2015 року Броварська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області сформувала і направила на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрветпромпостач" податкову вимогу форми "Ю" від 20.03.2015 № 1298-23, згідно з якою вимагала від позивача сплати податкового боргу з податку на прибуток у сумі 252403,19 грн.

Позивач, не погоджуючись з вимогою, звернувся до суду з цим позовом.

Під час судового розгляду позивач стверджував, що має переплату за цим видом податку за рахунок сплати авансових внесків з податку на прибуток, що здійснювались ним упродовж 2012 – 2014 років, тому заборгованість, сплати якої вимагає податковий орган, має бути погашена за рахунок існуючої переплати.

Броварська ОДПІ не заперечувала факту наявності у позивача переплати з авансових внесків, однак, як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, облік вказаних зобов’язань здійснюється податковим органом за різними обліковими картками, тому автоматичного погашення заборгованості не відбувалось. Представник також зазначив, що підстав для погашення заборгованості позивача з податку на прибуток за рахунок переплати у інший спосіб у відповідача не було, оскільки позивач не подавав до податкового органу відповідної заяви.

Позивач тверджень відповідача про те, що не звертався до податкового органу із заявою про погашення суми податкового боргу за рахунок переплати, не заперечував, однак зазначав, що цей обов’язок податкового органу ґрунтується на положеннях Податкового кодексу України і для цього жодна заява від платника податків не потрібна.

З метою перевірки суми податкової заборгованості з податку на прибуток та суми переплати з авансових внесків суд витребував від податкового органу облікові катки позивача з податку на прибуток та зі сплати авансових внесків з податку на прибуток.

Звірку облікових даних суд здійснював станом на березень 2014 року (період формування податкової вимоги).

З даних облікової картки ТОВ "Укрветпромпостач" за платежем «Податок на прибуток приватних підприємств» убачається, що станом на 11.03.2015 та 31.03.2013 позивач має недоїмку за цим платежем у сумі 252403,19 грн., що збігається із сумою податкової вимоги від 20.03.2015 № 1298-23.

З даних облікової картки ТОВ "Укрветпромпостач" за платежем «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств» убачається, що станом на 30.03.2013 позивач має переплату за цим платежем у сумі 357915,17 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Абзацом другим пункту 2 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» та пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платники податку на прибуток підприємств, які починаючи з 2013 року подають річну податкову декларацію відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу, сплачують у січні - лютому 2013 року авансовий внесок з цього податку у розмірі 1/9 податку на прибуток, нарахованого у податковій звітності за дев'ять місяців 2012 року, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Абзацом сьомим пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому - четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов’язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до контролюючого органу в порядку, передбаченому Кодексом.

Підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Абзацом другим пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що сплата грошових зобов’язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Будь-яких часових обмежень щодо використання такого права чинним податковим законодавством не встановлено, як і не встановлено окремої процедури заліку переплачених коштів з податку на прибуток у вигляді сплати авансових внесків з цього податку, яка б передбачала необхідність звернення платника податків до контролюючого органу із відповідною заявою.

Суд не приймає до уваги заперечення податкового органу з приводу того, що податок на прибуток і авансові внески з податку на прибуток є різними видами податку, адже це не відповідає положенням Податкового кодексу України. Суд зазначає, що авансові внески з податку на прибуток не передбачені в якості окремого податку, адже є елементом процедури адміністрування і сплати податку на прибуток як загальнодержавного виду податку. Суд також зазначає, що сплата авансових внесків з податку на прибуток є фактично сплатою цього ж податку наперед.

Таким чином, в силу положень пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України податковий орган був зобов’язаний здійснити погашення недоїмки з податку на прибуток, яка виникла у позивача, за рахунок переплати з авансових внесків з цього ж податку без будь-якої заяви платника податків.

Це означає, що відповідач припустився бездіяльності, яка виявилась у непогашенні податкового боргу позивача з податку на прибуток за 2014 рік у сумі 252403,19 грн. за рахунок переплати з авансових внесків з податку на прибуток, яка обліковувалась в обліковій картці ТОВ "Укрветпромпостач" за платежем «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств».

Це також означає, що надсилання податкової вимоги позивачу з приводу сплати податкового боргу з податку на прибуток є протиправною дією (рішенням), адже це є наслідком бездіяльності податкового органу.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у частині визнання протиправною бездіяльності відповідача, що виявилась у непогашенні податкового боргу позивача з податку на прибуток за рахунок переплати з авансових внесків з цього ж податку; зобов’язання відповідача здійснити таке погашення, а також в частині визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

Водночас, вимоги позивача щодо здійснення коригування даних в інтегрованій картці платника податку шляхом виключення з неї відомостей про наявність у позивача податкового боргу з податку на прибуток задоволенню не підлягають, адже ведення облікової картки платника податків є елементом бухгалтерського обліку грошових зобов’язань платника податків, який здійснюється податковим органом на підставі правових актів (правочинів) з приводу визначення грошових зобов’язань та їх погашення. Визначення способу ведення облікової картки не утворює самостійний спосіб захисту порушеного права і не належить до компетенції суду, адже є елементом внутрішньої облікової політики Державної фіскальної служби.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню з державного бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, що виявилась у непогашенні податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрветпромпостач" з податку на прибуток за 2014 рік у сумі 252403,19 грн. за рахунок переплати з авансових внесків з податку на прибуток.

Зобов'язати Броварську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області здійснити погашення податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрветпромпостач" з податку на прибуток за 2014 рік у сумі 252403,19 грн. за рахунок переплати з авансових внесків з податку на прибуток.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 20.03.2015 № 1298-23, згідно з якою від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрветпромпостач" вимагається сплати податкового боргу з податку на прибуток у сумі 252403,19 грн.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрветпромпостач" судові витрати у сумі 561 (п'ятсот шістдесят одна) гривень 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - "08" червня 2015 р.