Справа № П/811/1357/15
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2015 року справа № П/811/1357/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у затвердженні (погоджені) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду загальною площею 20,00 га, у тому числі 20,00 га - ріллі строком на 25 років для ведення фермерського господарства із земель запасу, що перебувають у державній власності на території Оситнязької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області;

- зобов'язати Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області надати ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 20,00 га, у тому числі 20,00 га - ріллі (кадастровий номер НОМЕР_2) за проектом землеустрою щодо її відведення, строком на 25 років для ведення фермерського господарства із земель запасу, що перебувають у державній власності на території Оситнязької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивачу листом від 19.03.2015 року відмовлено у наданні дозволу на затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі та пропонував повторно звернутись із відповідним клопотанням.

Позивач, зазначені дії відповідача вважав протиправними, а відмову безпідставною.

Відповідачем до суду надано письмові заперечення на позов, відповідно до яких встановлено, що Головне управління Державного агентства земельних ресурсів у Кіровоградській області діяло з дотриманням законодавства та прав, наданих Головному управлінню, а тому у задоволені позовних вимог слід відмовити.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі відповідно до адміністративного позову (а.с.92).

Відповідач в судове засіданні представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.85).

Відповідно до ч. 6 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників сторін та положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 02 червня 2015 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Отже, справа вирішується судом за наявними доказами, дослідивши які та оцінивши пояснення позивача у позові обставини, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 року здійснено заміну неналежного відповідача - Головне управління Держземагенства у Кіровоградській на належного - головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що розпорядженням Кіровоградської районної державної адміністрації Кіровоградської області №1348-р від 27 грудня 2012 року позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду загальною площею 20,00 га, у тому числі 20,00 га - ріллі строком на 25 років для ведення фермерського господарства із земель запасу, що перебувають у державній власності на території Оситнязької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (надалі - земельна ділянка) (а.с.48).

Рішенням Кіровоградської сільської ради №263 від 20 грудня 2013 року затверджено розроблену технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.54-56).

23 січня 2013 року позивачем замовлено виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки (а.с.36).

Як вбачається з матеріалів справи, 03 лютого 2014 року розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який в електронному вигляді перевірено та внесено до Державного земельного кадастру (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, дата реєстрації 11.08.2014).

02 жовтня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.61).

Листом від 19 березня 2015 року №31-11-0.21-5298/2-15, Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1, що у зав'язку з ненаданням останнім документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі не має підстав для задоволення заяви (а.с.62).

Зважаючи на зміст зазначеного листа суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою вищезазначений лист фактично є відмовою Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області у затвердженні ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 20,00 га для ведення фермерського господарства.

Правомірність та законність дій відповідача щодо відмови у затверджені проекту землеустрою та зобов'язання його затвердити є предметом спору переданого на вирішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначені статтею 116 Земельного кодексу України, відповідно до частини першої якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч.2,3 ст. 123 Земельного кодексу України (в редакції станом на 2012 рік) особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної місцевої державної адміністрації.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подана заява Голові Кіровоградської районної державної адміністрації подано у 2012 році з додержанням вказаної норми закону, та Розпорядженням Кіровоградської районної державної адміністрації Кіровоградської області №1348-р від 27 грудня 2012 року позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який розроблено 03.02.2014 року.

17 липня 2011 року набули чинності зміни до Земельного кодексу України та Закону України "Про фермерське господарство", внесені Законом України № 3523-VI від 16.06.2011 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань створення та діяльності фермерських господарств". Так, з урахуванням внесених змін, у п. 6 статті 118 ЗК визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, подають клопотання до відповідної районної державної адміністрації. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Статтею 7 Закону України "Про фермерське господарство" (на час подання заяви до Кіровоградської РДА) визначено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Досліджуючи спірні правовідносини судом встановлено, що позивачем 07.12.2012 року до зави про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки додано документ, що підтверджують його досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (а.с.41).

Разом з тим, суд встановив, що ОСОБА_1 у 2010 році закінчив Вищій навчальний заклад «Кіровоградський технікум механціхації сільського господарства» за спеціальність «механізація сільського господарства» та отримав диплом молодшого спеціаліста (а.с.64-65).

Більш того, у травні 2012 році позивач закінчив Кіровоградський національний технічний університет і отримав базову вищу освіту за напрямом «Машинобудування» отримав диплом та здобув кваліфікацію бакалавра (а.с.66-67).

Виходячи з наведених норм права та встановлених по справі дійсних обставин, що ОСОБА_1 при зверненні до Кіровоградської РДА із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки загальною площею 20,0 га із земель державної власності Оситнязької сільської ради Кіровоградської області для ведення фермерського господарства дотримано вимоги Земельного кодексу України та Закону України "Про фермерське господарство" і надано документи, що підтверджують його досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Як вже встановлено судом, розпорядженням голови Кіровоградської РДА №1348-р від 27.12.2012 року позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 20,0 га із земель запасу в оренду для ведення фермерського господарства (а.с.48).

Частина 2 ст. 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до Закону України "Про місцеві державні адміністрації", місцева державна адміністрація є державним органом, що входить до системи органів виконавчої влади. В межах своїх повноважень, остання здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Згідно із ст.17 Земельного кодексу України, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; участь у розробленні та забезпеченні виконання загальнодержавних і регіональних (республіканських) програм з питань використання та охорони земель; координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель; підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок; викуп земельних ділянок для суспільних потреб у межах, визначених законом; підготовка висновків щодо встановлення та зміни меж сіл, селищ, районів, районів у містах та міст; здійснення контролю за використанням коштів, що надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, пов'язаних із вилученням (викупом) земельних ділянок; координація діяльності державних органів земельних ресурсів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно із ст. 33 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", яка регулює відносини обласної та районної місцевих державних адміністрацій, обласні державні адміністрації в межах своїх повноважень спрямовують діяльність районних державних адміністрацій та здійснюють контроль за їх діяльністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Голови обласних державних адміністрацій мають право скасовувати розпорядження голів районних державних адміністрацій, що суперечать Конституції України та законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України, Кабінету Міністрів України, голів обласних державних адміністрацій, а також міністерств, інших центральних органів виконавчої влади.

Враховуючи наведене, даючи правову оцінку обставинам справи, суд дійшов висновку про те, що Кіровоградська РДА діяла у відповідності до Конституції України, Закону України "Про місцеві державні адміністрації", з урахуванням вимог Земельного кодексу України, які були чинні на момент існування правовідносин між сторонами, а відтак, вказане розпорядження яким надано позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою є ненормативним правовим актом одноразового застосування, яке вичерпує свою дію фактом його виконання, а є діючим і чинним на час звернення позивача до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області.

Так, подання документів, які підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі на час звернення позивача з заявою до Кіровоградської РДА були обов'язковими.

Суд звертає увагу, що подання вищезазначених документів є обов'язковими на стадії отримання дозволу, а не на стадії затвердження документації із землеустрою. Чинним законодавствам не передбачено подання додаткових документів з проектом землеустрою.

Суд також враховує, що Згідно з ч.ч. 6, 10 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

- затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

- надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем відмовлено позивачу у затвердженні проекту відведення, мотивуючи це тим, що документів, які підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Відповідно до ч.13 ст.123 ЗК України визначає, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Отже, законодавством встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Дослідивши зміст відмови у наданні дозволу на погодження проекту землеустрою, суд вважає, що дії відповідача є протиправними, оскільки останній не наділений повноваженнями змінювати підстави для відмови у затверджені проекту землеустрою, як то визначено у Земельному Кодексі України.

Відповідно до частини 2 статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Судовим рішенням Європейського Суду з прав людини від 26.03.2013 р. у справі Рисовський проти України, Євпропейський Суд зауважив, що державні органи, які не впроваджують або недотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п.74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatismutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovaandPinc v. theCzechRepublic), п.58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, п.67, від 11 червня 2009 року).

Отже, позивач правомірно очікував на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 20,0 га із земель запасу на території Оситнязької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області в оренду для ведення фермерського господарства.

Судовому захисту підлягає не лише порушене право, а й порушений інтерес, при цьому інтересом юридичної особи у сфері публічно-правових відносин слід розуміти не будь-який інтерес, а правовий, тобто такий, що може бути об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення потреб юридичних особи, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 р., поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (1501-06) та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції (254к/96-ВР) і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Поняття "охоронюваний законом інтерес", означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції (254к/96-ВР) і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Відповідно до частини 2 статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу в задоволенні його заяви, відповідач порушив норми Земельного Кодексу України та принцип розсудливості, оскільки дії відповідача, як на думку суду, всіляко спрямовані на перешкоджання позивачу в реалізації його права отримати дозвіл на затвердження проекту землеустрою.

Щодо зобов'язання Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою щодо відведення в оренду громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 20,00 га, що розташована на території Оситнязької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області та надання в оренду терміном на 25 (двадцять п'ять) років вищезазначену земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Оситнязької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст.10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.5.2013 р. «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначається, що суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Оскільки позивач виконав всі передбачені законодавством умови, необхідні для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування, а відповідач у свою чергу не довів факт їх невиконання ОСОБА_1 (обов'язок суб'єкта владних повноважень довести правомірність своїх дій (ч.2 ст.71 КАС України) суд приходить до висновку про необхідність зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, відмовляючи ОСОБА_1 у затвердження проекту землеустрою і надаючи відповідь не по суті звернення, відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), небезсторонньо (упереджено), недобросовісно, непропорційно, без дотриманням необхідного балансу між будь-яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, тобто всупереч приписам ч.3 ст.2 КАС України.

На момент вирішення спору по суті та відповідно до положення про головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області функції Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області виконує головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

У відповідності до ч.1 ст.94 КАС України, позивачу необхідно повернути сплачений ним судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов - задовольнити.

2.Визнати протиправними дії Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у затвердженні (погоджені) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду загальною площею 20,00 га, у тому числі 20,00 га - ріллі строком на 25 років для ведення фермерського господарства із земель запасу, що перебувають у державній власності на території Оситнязької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

3.Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 20,00 га, у тому числі 20,00 га - ріллі (кадастровий номер НОМЕР_2) за проектом землеустрою щодо її відведення, строком на 25 років для ведення фермерського господарства із земель запасу, що перебувають у державній власності на території Оситнязької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

4.Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ід. код - НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Жук