Справа № 820/1670/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 травня 2015 р. № 820/1670/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - Ємельяненка Д.Д.,

представника відповідача - Куроп'ятник Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Технологія"
до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області
про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Технологія", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 03.02.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.12.2014 року Західною ОДПІ м. Харкові ГУ Міндоходів у Харківській області складено акт №4392/20-33-22-01-07/21238651 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Технологія" () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Техно-Промкомплекс" () за серпень 2014 року, на підставі якого 03.02.2015 року прийнято спірне податкове повідомлення-рішення №. Позивач стверджує, що не вчиняв податкових правопорушень, про які згадується в акті перевірки. Викладені в акті судження інспекції є помилковими, не відповідають положенням закону та не узгоджуються з дійсними фактичними обставинами проведених платником податків господарських операцій. ТОВ "Технологія" виконані всі необхідні вимоги для включення до податкового кредиту сум ПДВ.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві та просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач - Західна об'єднана державна податкова інспекція м.Харкова Головного управління Міндоходів, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов (а.с.29-30) відповідач вказав, що викладені в акті №4392/20-33-22-01-07/21238651 від 08.12.2014 р. судження Західної ОДПІ про вчинення платником податків податкових правопорушень є правильними та вірними. Вказані порушення встановлені цілком об'єктивно. В ході перевірки також була досліджена вся наявна податкова інформація з контрагентом позивача - ТОВ "Техно-Промкомплекс". На думку ОДПІ, висновків інших податкових органів достатньо для судження про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України. За таких підстав, податкове повідомлення-рішення від 03.02.2015 року № є правомірним та обґрунтованим. Посилаючись на викладені вище доводи, відповідач просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у письмових запереченнях на позов, просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Технологія", пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 20.03.1995 року, код - 21238651. (а.с.60).

На обліку як платник податків підприємство перебуває у Західній ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів.

На підставі наказу від 25.11.2014 р. №2624, виданого Західною ОДПІ м. Харкові ГУ Міндоходів, відповідачем проведена документальна планова перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Технологія", код ЄДРПОУ - 21238651, з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Техно-Промкомлекс" () за серпень 2014 року.

Результати перевірки оформлені актом №4392/20-33-22-01-07/21238651 від 08.12.2014 року. (а.с.7-13).

За висновками перевірки, позивачем - ТОВ "Технологія", порушено п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755 - ІV (із змінами і доповненнями), п.3 ст.5 та п.1 ст.7 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року №436 -ІV, п.2 ст. 3 Закону України від 16.07.1999 року №996-ХІV "про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зі змінами та доповненнями. п. 1.2, п.2.7 наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88 "Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", п.3.1, п.4.1, п.8 розділу ІІІ, п.3.1 розділу V наказу ДПА України від 25.01.2011 р. №41 "Про затвердження форм та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" по ТОВ "Технологія" за серпень 2014 р., встановлено заниження ПДВ в сумі 82199,77 грн., за рахунок завищення сум податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ "Техно-Промкомплекс" (). (а.с.12-13).

З посиланням на вказаний вище акт перевірки, Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області прийнято спірне податкове повідомлення-рішення № від 03.02.2015 року, яким ТОВ "Технологія" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) у розмірі 123300,00грн., з яких 82200,00 грн. - основний платіж, 41100,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції. (а.с.6).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного податкового повідомлення-рішення, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті №4392/20-33-22-01-07/21238651 від 08.12.2014 р. на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне:

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач у перевіреному періоді мав господарські взаємовідносини з ТОВ "Техно-Промкомплекс" ().

Так, згідно договору купівлі-продажу №010714 від 01.07.2014 р., продавець (ТОВ "Техно-Промкомплекс") зобов'язується передати у власність покупця (ТОВ "Технологія") товаро-матеріальні цінності: будівельні матеріали, а покупець зобов'язуються прийняти та своєчасно оплатити ці товаро-матеріальні цінності на умовах вказаного договору. (а.с.68-70).

Суд відмічає, що за формою складення, змістом прав і обов'язків сторін, предметом домовленостей, суттєвими умовами, порядком виконання зобов'язань тощо, означений договір закону не суперечить, вчинений між реально існуючими суб'єктами права зі статусом юридичних осіб, не має відношення до обігу обмежених в цивільному/господарському обороті товарів (робіт, послуг), на порушення інтересів держави як учасника суспільних публічних правовідносин з справляння податків (зборів) не спрямовані.

На підтвердження доводів про реальність господарських операцій за правочином платник податків подав до суду складені контрагентом:

- копії видаткових накладних: №68 від 04.08.2014 р. на суму 51871,56 грн. (у т.ч. ПДВ 8645,26 грн.), №69 від 04.08.2014р. на суму 56222,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9370,33 грн.), №70 від 05.08.2014 р. на суму 54121,70 грн. (у т.ч. ПДВ 9020,29 грн.); №71 від 07.08.2014 р. на суму 58593,75 грн. (в т.ч. ПДВ 97565,63 грн.); №74 від 08.08.2014 р. на суму 50896,84 грн. (у т.ч. ПДВ 8482,81 грн.); №76 від 12.08.2014 р. на суму 56222,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9370,33 грн.); №82 від 26.08.2014 р. на суму 56222,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9370,33 грн.); №83 від 26.08.2014 р. на суму 57177,22 грн. (у т.ч. ПДВ 9529,54 грн.); №85 від 29.08.2014 р. на суму 51871,56 грн. (у т.ч. ПДВ 8645,26 грн.); (а.с.71-79);

- копії товаро-транспортних накладних: № 51 від 04.08.2014 р. на суму 108093,56 грн. (у т.ч. ПДВ 18015,59 грн.); №52 від 05.08.2014 р. на суму 54121,70 грн. (у т.ч. ПДВ 9020,29 грн.); №54 від 08.08.2014 р. на суму 50896,84 грн. (у т.ч. ПДВ 8482,81 грн.); №55 від 07.08.2014 р. на суму 58993,75 грн. (у т.ч. ПДВ 9765,63 грн.); №57 від 12.08.2014 р. на суму 56222,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9370,33 грн.); №62 від 26.08.2014 р. на суму 57177,22 грн. (у т.ч. ПДВ 9529,54 грн.); №63 від 26.08.2014 р. на суму 56222,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9370,33 грн.); №67 від 29.08.2014 р. на суму 51871,56 грн. (у т.ч. ПДВ 8645,26 грн.); (а.с.80-97);

- оборотно-сальдову відомість по рахунку 205 за серпень-2014 р. - вересень 2014 р. (а.с.150-156);

- картки рахунку 205 за серпень-вересень 2015 року (а.с.157-189)

- копії розрахунків на оплату: №91 від 26.08.2014 р. на суму 51871,56 грн. (у т.ч. ПДВ 8645,26 грн.); №71 від 01.08.2014 р. на суму 51871,56 грн. (у т.ч. ПДВ 8645,26 грн.); №75 від 06.08.2014 р. на суму 58593,75 грн. (у т.ч. ПДВ 9765,63 грн.); №74 від 06.08.2014 р. на суму 50896,84 грн. (у т.ч. ПДВ 8482,81 грн.); № 72 від 01.08.2014 р. на суму 56222,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9370,33 грн.); №78 від 11.08.2014 р. на суму 56222,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9370,33 грн.); № 90 від 22.08.2014 р. на суму 57177,22 грн. (у т.ч. ПДВ 9529,54 грн.); №92 від 24.08.2014 р. на суму 56222,00 грн. (у т.ч. ПДВ 9370,33 грн.); №73 від 04.08.2014 р. на суму 54121,70 грн. (у т.ч. ПДВ 9020,29 грн.); (а.с.217-225).

Придбані у ТОВ "Техно-Промкомплекс" будівельні матеріали були отримані водієм підприємства позивача ОСОБА_3, що підтверджується довіреностями (а.с.230-238) та наказом від 01.10.2008 р. №008-к про прийняття на роботу (а.с.131), які містяться в матеріалах справи, та перевезені на склад ПП "Донстальбуд".

Згідно договору на складське зберігання, укладеного ТОВ "Технологія" з ПП "Донстальбуд" 01.07.2014 р., ПП "Донстальбуд" (зберігач) зобов'язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем (ТОВ "Техгологія") і повернути цей товар поклажедавцеві у схоронності. (а.с.226-227).

Згідно пункту 1.2. вказаного договору, на зберігання передається наступний товар: електроди, долото, труби стальні, труби стальні безшовні, долото гідромоторне, стиснутий кисень, будівельні матеріали в асортименті, фільтри для артезіанських свердловин.

Відповідно пункту 1.4. договору, місце зберігання товару: м.Харків, вул. Крупської, буд.38.

Судом встановлено, що придбаний товар був використаний позивачем для здійснення господарської діяльності підприємства, а саме: для розвідувально-експлуатаційного буріння 1-ої артезіанської свердловини, що підтверджується договором про виконання роботи №05/14 від 08.05.2014 р. з ПРАТ "Кримська фруктова компанія" (а.с.132-136) та актом приймання виконаних будівельних робіт. (а.с.137-146а).

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст.86 КАС України, суд не вбачає недоліків у їх складанні як-то: дефектів форми, змісту або походження тощо, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак, оглянуті документи здатні призвести до зміни в структурі і стані активів платника податків - сторони правочину, у зв'язку з цим сприймаються судом як належні та допустимі в розумінні ст.70 КАС України докази реальності вчинення господарських операцій.

Фактичних даних, які б засвідчували наявність у платника податків наміру набути у спірних правовідносинах безпідставну податкову вигоду, суд в ході розгляду справи не виявив.

Добутими доказами підтверджується факт вибуття з власності суб'єкта права-платника податків коштів в оплату вартості придбаних товарів (робіт, послуг), факт юридичної непов'язаності сторін правочину, факт відсутності у сторін правочину спільних економічних інтересів, що в сукупності підтверджує звичайність умов ведення господарської діяльності.

Відносно викладених в акті перевірки обставин господарської діяльності контрагента позивача - ТОВ "Техно-Промкомплекс", які ґрунтуються на даних ДПІ У Київському районі м. харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, ст.70 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (бо діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України, а діяння по відображенню в документах обов'язкової податкової звітності, тобто в офіційних документах завідомо недостовірних відомостей, є об'єктивною стороною злочину, передбаченого ст.366 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст.207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (бо відповідно до ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Між тим, у ході розгляду справи відповідачем не подано до суду жодних доказів порушення кримінального провадження відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, доказів наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином чи рішення суду про визнання правочину недійсним суб'єктом владних повноважень до суду також не подано.

Окрім того, в силу приписів статей 207 і 208 Господарського кодексу України, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України, одного лише висновку органу державної податкової служби про нікчемність вчиненого платником податків правочину або про нереальність здійсненої платником податків господарської операції є недостатньо для судження іншого податкового органу про вчинення контрагентом такого платника порушення закону, оскільки податкові органи не наділені законодавцем виключною прерогативою на визнання правочинів такими, що суперечать закону.

Слушність наведеного висновку окружного адміністративного суду підтверджується правозастосовчою практикою Європейського Суду з прав людини (рішення від 22.01.2009р. у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також правозастосовчою практикою Верховного Суду України (постанова від 09.09.2008р. у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010р. у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень), врахування якої при відправленні правосуддя є обов'язковим в силу приписів ст.244-2 КАС України.

Оскільки, це єдина підстава, котра вплинула на висновки відповідача про відображення позивачем у звітності показників господарської операції, яка фактично не відбулася, суд не приймає їх згідно до вимог ст. 124 Конституції України, ст.70 КАС України та статей 207 і 208 Господарського кодексу України, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України.

Вирішуючи спір по суті, суд також зазначає, що правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені в ст. 198 Податкового кодексу України.

Так, згідно п.п. 198.1., 198.2 вищеназваної статті право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.6 п. 198 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Встановлені судом фактичні обставини об'єктивно засвідчують здійснення господарських операції між позивачем та його контрагентом, а також правомірність віднесення позивачем до складу податкового кредиту суми витрат на оплату вартості отриманих товарів (робіт, послуг), відповідно до первинних документів та за податковими накладними, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

За таких обставин, слід дійти висновку, що судження податкового органу про неправомірність формування податкового кредиту та завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ внаслідок чого занижено суми зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у перевіреному періоді не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Отже, в ході судового розгляду відповідачем не доведено правомірності мотивів винесення спірного податкового повідомлення - рішення, що зумовлює висновок про необґрунтованість визначення платнику податків додаткових податкових зобов'язань і, як наслідок, наявність факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Технологія". За таких підстав, позов слід задовольнити.

Судові витрати слід розподілити відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71 ,158, 159, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Технологія" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення за № від 03.02.2015 року.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 02 червня 2015 року.

Суддя О.В. Панченко