Справа № 808/7803/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року о 10 год. 25 хв.Справа № 808/7803/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання Панасенка О.О.

за участю представників

позивача - Проніної С.М.,

відповідача-1 - Аксаріна Р.М.,

відповідача-2 - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА», м.

Запоріжжя

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного

управління ДФС у Запорізькій області

Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» (далі - ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА»), звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач-1) до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі - відповідач-2), в якому позивач, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача-1 щодо неправомірного застосування норм п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України та визнання відсутності права у позивача на формування податкового кредиту в розумінні ст.198 Податкового кодексу України при здійсненні господарських операцій із постачальниками ТОВ «Компанія «Укрпромторг» і ТОВ «Торговий дім «Ай-Соларс» у грудні 2013 р.; ТОВ «Лонгкон», ТОВ «БК «Мангустін» і ТОВ «Рамбутан» у квітні 2014 р., ТОВ «БК «Карамбола» у квітні-травні 2014 р., ТОВ «Проф інком груп» у травні 2014 р., ТОВ «Ренессанс холдинг» у червні-липні 2014 р.; ТОВ «Дейтлс», ТОВ «Авімекс», ТОВ «Фірма селеста», ТОВ «Бабані-трейд», ТОВ «Гротекмакс», ТОВ «Гетьман», ТОВ «Гард фінанси», ТОВ «Бонус інформ», ТОВ «Астат рейд груп», ТОВ «Союз-лед НВП» у серпні 2014 р. на загальну суму ПДВ 956 171,17 грн. та формування податкових зобов'язань з податку на додану вартість в розумінні ст.185, ст.187 Податкового кодексу України при здійсненні господарських операцій із покупцями у перевіряємому періоді на загальну суму ПДВ 1 293 035,59 грн.;

- визнати протиправними дії відповідача-1 щодо самовільного коригування електронної бази даних щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (АІС «Податковий блок»), без винесення податкового повідомлення - рішення, суми податкових зобов'язань у розмірі 1 293 035,59 грн. і податкового кредиту у розмірі 956 171,17 грн., які позивач задекларував у перевіряємому періоді;

- зобов'язати відповідача-2 відновити в усіх інформаційних базах податкового органу, у тому числі електронній базі даних щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (АІС «Податковий блок») суми податкових зобов'язань у розмірі 1 293 035,59 грн. і податкового кредиту у розмірі 956 171,17 грн., які позивач задекларувало у перевіряємому періоді у розрізі контрагентів зазначених в акті перевірки №84/08-26-22-00/24510970 від 22.10.2014 р.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що контролюючим органом неправомірно вчинено дії щодо коригування показників податкової звітності позивача в АІС «Податковий блок» на підставі акту позапланової виїзної перевірки №84/08-26-22-00/24510970 від 22.10.2014 р., оскільки акт перевірки не є тим документом, на підставі якого контролюючим органом може здійснюватися коригування показників податкової звітності платника податків. Зазначає, що оскільки відповідачем податкове повідомлення-рішення за результатами позапланової виїзної перевірки не приймалось, то були відсутні правові підстави для коригування показників податкової звітності позивача. Також, представник позивача вказує на те, що відповідач-1 за результатами перевірки необґрунтовано та неправомірно застосував норми п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України та визнав відсутність права у позивача на формування податкового кредиту в розумінні ст.198 Податкового кодексу України, оскільки задекларований позивачем податковий кредит підтверджується належним чином оформленими документами податкового та бухгалтерського обліку. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач-1 проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що відповідно до приписів Податкового кодексу України підставою для коригування показників податкової звітності платника податків є лише самостійне подання платником податків уточнюючого розрахунку по податкової декларації, або ж прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення, яке відповідачем не приймалось. Зазначає, що відповідачем не вчинялись дії щодо коригування показників податкової звітності на підставі акту позапланової виїзної перевірки №84/08-26-22-00/24510970 від 22.10.2014 р., а лише було здійснено відображення факту проведення перевірки в АІС «Податковий блок» шляхом внесення відомостей про акт перевірки та її результати. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. В поданих до суду письмових запереченнях проти позову заперечив та зазначив, що контролюючим органом правомірно здійснено коригування показників податкової звітності на підставі акту перевірки №84/08-26-22-00/24510970 від 22.10.2014. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що в період з 09.10.2014 по 15.10.2014 співробітниками ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності вчинених правочинів та дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Компанія «Укрпромторг» () у грудні 2013 р., ТОВ «Торговий дім «Ай-Соларс» () у грудні 2013 р., ТОВ «Лонгкон» () у квітні 2014 р., ТОВ «БК «Карамбола» () у квітні, травні 2014 р., ТОВ «БК «Мангустін» () у квітні 2014 р., ТОВ «Рамбутан» () у квітні 2014 р., ТОВ «Проф інком груп» () у травні 2014 р., ТОВ «Ренессанс холдинг» () у червні, липні 2014 р., ТОВ «Дейтлс» () у липні 2014 р., ТОВ «Авімекс» () у липні 2014 р., ТОВ «Фірма селеста» () у липні 2014 р., ТОВ «Теревелко-груп» () у липні 2014 р., ТОВ «Старекс холдинг» () у липні 2014 р., ТОВ «Бабани-трейд» () у серпні 2014 р., ТОВ «Гротекмакс» () у серпні 2014 р., ТОВ «Гетьман» () у серпні 2014 р., ТОВ «Гард фінанси» () у серпні 2014 р., ТОВ «Бонус інформ» () у серпні 2014 р., ТОВ «Астат рейд груп» () у серпні 2014 р., ТОВ «Союз-лед НВП» () у серпні 2014 р. та включення до складу витрат по декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 р., за результатами якої складено акт №84/08-26-22-00/24510970 від 22.10.2014 (далі - акт перевірки).

За результатами проведено перевірки відповідач-1 дійшов висновку, що господарські операції щодо придбання товарів (робіт, послуг) позивачем у контрагентів-постачальників (наведено у додатку №1) за перевіряємий період на загальну суму ПДВ 956 171,17 грн. та подальшої реалізації контрагентам-покупцям (наведено у додатку №1) на загальну суму ПДВ 1 293 035,59 грн. не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, відсутності товарно - транспортних накладних, підтверджуючих факт транспортування товару, тобто у позивача, на думу контролюючого органу, відсутні об'єкти, які підпадають під визначення п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, а отже, відсутній факт реальної поставки товарів контрагентам-покупцям (наведено у додатку №1), у яких відповідно, відсутнє право на формування податкового кредиту по операціях з ТОВ «Промелектроніка» в розумінні п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України (а.с.65, т.1).

Податкове повідомлення-рішення на підставі акту перевірки №84/08-26-22-00/24510970 від 22.10.2014 на момент вирішення справи по суті відповідачем не приймалось, уточнюючі розрахунки по податковій декларації позивачем самостійно не подавались, доказів протилежного сторонами суду не надано.

Відповідачем були внесені до АІС «Податковий блок» відомості про вищезазначений акт перевірки, а також здійснено коригування податкової звітності позивача на підставі висновків даного акту.

Позивач, не погодившись з діями відповідача щодо коригування показників податкової звітності в системі АІС «Податковий блок», на підставі акту перевірки №84/08-26-22-00/24510970 від 22.10.2014 та звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно п.61.1 ст.61 ПК України (в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 62.1.2 п. 62.2 ст. 62 ПК України способом здійснення такого контролю є, крім іншого, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів.

Статтею 71 ПК України визначено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами пп.72.1.1 та 72.1.5 п.72.1 ст.72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків, а також інформація за результатами податкового контролю.

У пункті 74.1 статті 74 ПК зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Судом встановлено, що відповідачем відображено акт проведеної перевірки позивача та його результати в системі АІС «Податковий блок».

Суд зазначає, що висновки, викладені у зазначеному акті, є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно такий акт не порушує прав останнього. Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Вищезазначене повністю узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 19.12.2014 по справі №21-511а14.

Разом з тим, судом встановлено, що окрім відображення у відповідних в інформаційних базах інформації про проведену перевірку та її результати, контролюючим органом було здійснено коригування податкового кредиту позивача з податку на додану вартість.

Суд зазначає, що відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Також, відповідно до пункту 54.3 вищезазначеної статті у встановлених випадах визначення суми грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, здійснюється контролюючим органом самостійно.

При наявності таких обставин відповідно до положень ст.58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Аналізуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що податковий обов'язок в грошовому еквіваленті підлягає відображенню платником податків у складеній і поданій до контролюючого органу податковій декларації, або уточнюючому розрахунку по податковій декларації, або у прийнятому контролюючим органом за правилами ст.ст.54, 58 ПК України податковому повідомленні-рішенні. При цьому, відповідно до ст.54 Податкового кодексу України підставою для винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення є встановлення факту як заниження, так і завищення платником податків грошових зобов'язань з податку (збору).

Будь-яких інших документальних підстав для виникнення чи зміни податкового обов'язку, в тому числі і у спосіб зменшення розміру грошового зобов'язання з податку і збору, закон не містить.

З вищенаведеного вбачається, що підставою для здійснення податковим органом коригування показників, які були відображені у податковій звітності платником податків самостійно, може бути або самостійне падання платником податків уточнюючого розрахунку до податкової декларації, або ж прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення.

Суд зауважує, що складений контролюючим органом акт перевірки не віднесений законодавцем до тих обставин, котрі зумовлюють зміну розміру грошових зобов'язань з податків і зборів. Податкового повідомлення-рішення за результатами дій по проведенню перевірки позивача прийнято не було, що не заперечується представником відповідача.

Таким чином, аналізуючи наведені вище норми, суд дійшов висновку, що у будь-яких інформаційних базах контролюючих органів підлягають відображенню, насамперед, числові показники розміру грошових зобов'язань з податку (збору), що містяться у складених платниками податків документах обов'язкової податкової звітності, поданих платниками податків до територіальних органів доходів і зборів та прийнятих останніми. Ці показники підлягають незмінному збереженню до моменту набрання за правилами ст.56 Податкового кодексу України чинності податковими повідомленнями-рішеннями.

Отже, враховуючи те, що за наслідками проведеної перевірки позивача податкові повідомлення-рішення не приймались, відповідно встановлені податкові зобов'язання не узгоджувались, позивачем самостійне не коригувались, суд вважає, що відповідачем - ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області безпідставно внесено зміни до показників податкового кредиту позивача в систему АІС «Податковий блок».

Щодо посилань представника відповідача - 1 на те, що контролюючим органом не здійснювалось коригування показників, які були відображені у податковій звітності позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.11 КАС України суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Ухвалою суду від 28 квітня 2015 року витребувано у ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві докази по справі, а саме інформацію щодо здійснених коригувань та наявних розбіжностей по податкових зобов'язань по податку на додану вартість ТОВ «Промелектроніка», які здійснені на підставі висновків перевірки (акт ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя №84/08-26-22-00/24510970 від 22.10.2014) та відображені в електронній базі даних щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів з контрагентами-покупцями у періоді з 01.12.2014 по 31.08.2014.

На виконання ухвали суду відповідачем-2 до матеріалів справи надано витяги з АІС «Податковий блок», в яких зазначено відхилення по контрагентам зазначеним в акті перевірки (а.с. 9-52, т.8).

Конституційний Суд України визначив поняття «охоронюваний законом інтерес» як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам (Рішення Конституційного Суду України «У справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес)» від 01.12.2004 р. №18-рп/2004).

Таким чином, у позивача є легітимний інтерес, який полягає в достовірності податкової інформації відносно нього, яка міститься в ІС «Податковий блок» контролюючого органу, згідно раніше поданих позивачем податкових декларації з податку на додану вартість.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Таким чином, за змістом норм Податкового кодексу України у будь-яких інформаційних базах контролюючих органів підлягають відображенню, насамперед, числові показники розміру грошових зобов'язань з податку (збору), що містяться у складених платниками податків документах обов'язкової податкової звітності, поданих платниками податків до територіальних органів доходів і зборів та прийнятих останніми. Ці показники підлягають незмінному збереженню до моменту набрання за правилами ст.56 Податкового кодексу України юридичної дії податковими повідомленнями - рішеннями, котрі прийняті контролюючими органами відповідно до ст.ст.54, 58 Податкового кодексу України.

Отже, враховуючи те, що за наслідками перевірки податкові повідомлення-рішення не приймались, а відповідно податкові зобов'язання не узгоджувались, то відповідачем безпідставно внесено зміни до інформаційної системи «Податковий блок» щодо позивача.

З огляду на зазначене, суд вважає дії відповідача щодо коригування в інформаційній системі «Податковий блок» на підставі акту перевірки №84/08-26-22-00/24510970 від 22.10.2014 неправомірними та такими, що створюють негативні наслідки, усунути які можливо лише зобов'язанням Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (оскільки на даний час позивач перебуває на обліку саме у вказаному контролюючому органі) поновити в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та інших електронних баз даних показників сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» включило до податкових декларацій з ПДВ, що були відкориговані Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на підставі висновків акту №84/08-26-22-00/24510970 від 22.10.2014 про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» () з питань достовірності вчинених правочинів та дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах х контрагентами позивача.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача-1 щодо неправомірного застосування норм п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України та визнання відсутності права у позивача на формування податкового кредиту в розумінні ст.198 Податкового кодексу України, суд зазначає, що дані позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки по-перше вказаний висновок контролюючого органу закріплений лише в акті перевірки, який не створює правових наслідків для позивача, а по-друге, контролюючий орган за результатами перевірки має право встановлювати порушення п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, проте, такий висновок є лише суб'єктивною думкою перевіряючи та повинно досліджуватись під час оскарження рішення контролюючого органу прийнятого за результатами перевірки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА».

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

У судовому засіданні, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 161-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області по виключенню з електронної бази даних "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" у податкових деклараціях, що було здійснено відповідачем на підставі висновків акту №84/08-26-22-00/24510970 від 22.10.2014 про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" () з питань достовірності вчинених правочинів та дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами позивача.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві поновити в електронній базі даних "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" та інших електронних баз даних показників сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які ТОВ "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" включило до податкових декларацій з ПДВ, що були відкориговані Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на підставі висновків акту №84/08-26-22-00/24510970 від 22.10.2014 про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" () з питань достовірності вчинених правочинів та дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами позивача.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Шара