Справа № 820/1253/15
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 р.Справа № 820/1253/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Любчич Л.В. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

представників сторін: позивача - Атаманіченко Н.Є., Перевєрзєвої К.М., відповідача - Рязанцева В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015р. по справі № 820/1253/15

за позовом Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Дочірнє підприємство "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі по тексту - позивач, ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України") звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі по тексту - відповідач, СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального ГУ Міндоходів), в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення від 31.01.2015 року № по зменшенню розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі суми завищення від'ємного значення податку на додану вартість у загальному розмірі 297298,00 грн., в т.ч. за червень 2014 року 98856 грн., за липень 2014 року 198442 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015р. по справі №820/1253/15 адміністративний позов Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено у повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 31.01.2015 року №.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015р. по справі №820/1253/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі, а також його представник у судовому засіданні, зазначив про порушення судом першої інстанції, зокрема, вимог ст. 7, 9, 11, 86, 138, 159 КАС України. Вказав на не підтвердження реальності здійснення господарський операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ "Благовест". Стверджує, що до перевірки не надано підтверджуючих документів щодо направлення заявок ДП "Харківський облавтодор" на постачання ПММ та їх отримання постачальником, повідомлень щодо відвантаження продукції, які направляються покупцю протягом доби до моменту відвантаження. Також, вказав на те, що податковим органом направлялись до ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" листи № 11810/10/28-09-49-24 від 26.12.2014 року та №79/10/28-09-48-24 від 12.01.2015 року, в яких було запропоновано у термін до 12 години 14.01.2015 року надати до перевірки пояснення та копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою) на підставі яких здійснювались письмові заявки постачальнику ТОВ «Благовест» на партію продукції, вказати дату направлення заявок постачальником, надати повідомлення від постачальника про відвантаження товару, надати документи по яким оприбутковано товар від підприємства ТОВ «Благовест", документи складського обліку та внутрішнього переміщення, однак документи до перевірки не були надані, про що складено акт від 14.01.2015 року №4/28-09-48-13/31941174. Крім того, звертає увагу на ненадання до перевірки документів, підтверджуючих облік руху нафтопродуктів, не надано документів, що свідчать про прийняття на облік паливо настильних матеріалів отриманих від ТОВ „Благовест", відсутні акти приймання передачі ПММ, Довіреності на отримання товару як ДП "Харківський облавтодор" від ТОВ „Благовест, так і філій на отримання ПММ від головного підприємства, порушено порядок заповнення товарно-транспортних накладних, відсутні повідомлення щодо поставки ПММ, документи складського обліку та внутрішнього переміщення, документи щодо подальшого використання ППМ в господарській діяльності, яким чином було використано в господарській діяльності ПММ філіями. Таким чином, вважає, що взаємовідносини між позивачем та ТОВ „Благовест" мають безтоварний характер, угоди укладені між ними не спричинили реального настання правових наслідків, складались без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкту оподаткування. Отже, стверджує про правомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у загальному розмірі 297298,00 грн., в т.ч. за червень 2014 року 98856 грн., за липень 2014 року 198442 грн.

Позивач, у надісланих запереченнях на апеляційну скаргу, письмових поясненнях, а також його представники в судовому засіданні, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказав на те, що реальність здійснення господарських відносин ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" із ТОВ „Благовест", в повній мірі підтверджена оформленими належним чином наданими первинними документами, які містять відомості щодо змісту наданих послуг та узгоджуються між собою. Пояснив, що ДП «Харківський облавтодор» надано до перевірки оригінали документів, а саме: договір з додатками; податкові накладні; реєстри отриманих податкових накладних, в яких відображені податкові накладні, що отримані від ТОВ «ПБФ «Благовест»; видаткові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні, документи, по яким оприбутковано товар, документи складського обліку, відомості бухгалтерського обліку щодо відображення розрахунків, сертифікати виробника, дані щодо об'ємів резервуарів у пункті розвантаження ПММ (Пісочин та Нова Водолага). З викладених підстав вважає, що мав право на формування податкового кредиту по господарським операціям з ТОВ „Благовест" за період червень-липень 2014 року, а тому оскаржене податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що працівниками СДПІ з ОВП у м. Харкові міжрегіонального головного управління Міндоходів була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (), з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "ПБФ "Благовест" () за період червень-липень 2014 року.

По наслідкам зазначеної перевірки складений акт перевірки від 21.01.2015 року № 8/28-09-48-13/31941174, яким встановлено порушення позивачем вимог п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755 -VI (із змінами та доповненнями), зайво включено до складу податкового кредиту суми ПДВ з витрат по придбанню у ТОВ "Благовест" на загальну суму 297297,85 грн., у т. ч. по періодам: червень 2014 р. у сумі ПДВ 98855,72 грн., липень 2014 р. у сумі ПДВ 198442,13 грн.

На підставі акту перевірки від 21.01.2015 р. № 8/28-09-48-13/31941174 згідно податкового повідомлення-рішення від 31.01.2015 року № ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі суми завищення від'ємного значення податку на додану вартість за червень 2014 р. 98856 грн., за липень 2014 р. 198442 грн. Загальний розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 297298,00 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням від 31.01.2015 року №, ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" звернулось до суду з вимогою про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесенні вказаного податкового повідомлення - рішення діяв не в межах наданих повноважень та не у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України.

Так, судом першої інстанції зазначено, що реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ "ПБФ "Благовест" підтверджується належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського обліку та податкової звітності, а податковим органом не надано доказів того, що спірні операції позивачем не проводились. В зв'язку з чим, позивач мав встановлене законом право на віднесення сум по даним взаємовідносинам до складу витрат, що підлягають оподаткуванню та формування на їх підставі суми податку на додану вартість, у зв'язку з чим, вказав на неправомірність висновків посадових осіб податкового органу про завищення позивачем від'ємного значення податку на додану вартість на загальну суму 297298,00 грн., в т.ч. за червень 2014 року 98856 грн., за липень 2014 року 198442 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального ГУ Міндоходів на підставі висновків відповідача про безтоварний характер господарських операцій позивача із ТОВ "ПБФ "Благовест" у зв`язку з тим, що позивачем до перевірки не були надані документи (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою) на підставі яких здійснювалися письмові заявки Постачальнику ТОВ „Благовест" на партію продукції, підписані виконавцем Кузнєцовою В.В., не вказано дату направлення заявок та підтверджуючі документи щодо отримання даних заявок Постачальником; не надано повідомлення від Постачальника про відвантаження товару, документи (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою) підтверджуючих прийняття ПММ (акт прийняття нафтопродуктів матеріально відповідальною особою за своїм підписом, підписами водія та представника одержувача), документи (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою) щодо подальшого використання ППМ в господарській діяльності, детальну (зведену) інформацію, з документальним підтвердженням, яким чином було використано в господарській діяльності ПММ філіями (податкові накладні, видаткові накладні подорожні листи, акти виконаних робіт тощо) та на підставі яких документів було здійснено розподіл паливо-мастильних матеріалів філією „Н-Водолазький ДЕП" та філією „Пісочинський ДЕП" на адресу інших філій підприємства ДП „Харківський облавтодор", отриманих від ТОВ „Благовест", документи (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою) по яким оприбутковано товар від підприємства ТОВ „Благовест", документи складського обліку та внутрішнього переміщення, про що складено акт від 14.01.2015 року № 4 /28-09-48-13/31941174. Таким чином, відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем вимог п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України внаслідок зайво включеної до складу податкового кредиту суми ПДВ з витрат по придбанню у ТОВ "Благовест" в загальному розмірі 297297,85 грн., у т. ч. по періодам: червень 2014 р. у сумі ПДВ 98855,72 грн., липень 2014 р. у сумі ПДВ 198442,13 грн.

Колегія суддів вважає такі висновки відповідача хибними, виходячи з наступного.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Правовідносини щодо формування платником податків податкового кредиту з ПДВ з 01 січня 2011 року врегульовано статтею 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України).

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Вимоги до оформлення податкової накладної передбачено пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), відповідно до якого, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Із системного аналізу вказаних вище правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг) платник повинен мати податкові накладні, первинні бухгалтерські документи, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначені для використання у власній господарській діяльності.

Крім того, колегія суддів зазначає, що вимоги щодо документального забезпечення записів у бухгалтерському обліку визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 р. № 996-Х1У та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 24.05.95р. №88 (зареєстровано в Мін'юсті України 05.06.95р. №168/704).

За змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Тобто, відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтвердженням здійснення господарської операції є належним чином оформлені первинні документи, що містять дані про зміст господарських операцій.

У відповідності до п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Мінфіну України від 24.05.95р. №88, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно з п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) встановлено статтею 200 Податкового кодексу України, за приписами пунктів 200.1 - 200.4 якої сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

З огляду на вищезазначені норми, колегія суддів зазначає, що право на формування податкового кредиту з ПДВ, а також бюджетне відшкодування безпосередньо пов'язане з господарською діяльністю платника податку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного розгляду, у перевіряємий період позивач мав господарські відносини із ТОВ "ПБФ "Благовест".

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та ТОВ "Благовест" було укладено угоду поставки №1804/14 від 18.04.2014р. згідно "п. 1.1 Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставляти товар (продукцію) - паливо-мастильні матеріали, а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, приймати названий товар та оплачувати його. Найменування (номенклатура, асортимент) Товару визначаються Сторонами в накладних та специфікаціях окремо на кожну партію товару. П.1.3 Договору визначено "Обсяги придбання Товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків: зазначена в п.1.2 Договору кількість Товару є орієнтовною, остаточна кількість Товару, що підлягає поставці за цим Договором визначається відповідно до заявок Покупця, оформлених згідно вимог цього Договору".

ТОВ "Благовест" на виконання умов зазначеного договору поставило ДП "Харківський облавтодор" бензин А-92 та дизельне паливо згідно видаткових накладних та специфікацій окремо на кожну партію товару, а саме:

- згідно специфікації №1 від 20.06.2014р. до договору поставки №1804/14 від 18.04.2014р по видатковій накладній № 2006/01 від 20.06.2014 р. бензин А-92 в кількості 13161 л на суму 165302,16 грн., дизельне паливо 26523 л на суму 318276,00 грн., компенсація транспортних послуг на суму 2522,53 грн. та компенсація транспортних послуг на суму 8177,93 грн., сума ПДВ 98855,72 грн., загальна сума поставки 593134,34 грн.;

- згідно специфікації №2 від 02.07.2014р. до договору поставки №1804/14 від 18.04.2014р по видатковій накладній № 207/1 від 02.07.2014 р. бензин А-92 в кількості 20205 л на суму 253774,80 грн., компенсація транспортних послуг на суму 5350,23 грн., сума ПДВ 51825,01 грн., загальна сума поставки 310950,04 грн.;

- згідно специфікації №3 від 03.07.2014р. до договору поставки №1804/14 від 18.04.2014р по видатковій накладній № 0307/1 від 03.07.2014 р. дизельне паливо в кількості 19432 л на суму 233184,00 грн., компенсація транспортних послуг на суму 5350,23 грн., сума ПДВ 47706,85 грн., загальна сума поставки 286241,08 грн.;

- згідно специфікації №4 від 17.07.2014р. до договору поставки №1804/14 від 18.04.2014р по видатковій накладній № 1707/1 від 17.07.2014 р. бензин А-92 в кількості 13648 л на суму 171418,88 грн., компенсація транспортних послуг на суму 5350,23 грн., сума ПДВ 35353,82 грн., загальна сума поставки 212122,93 грн.;

- згідно специфікації №5 від 20.06.2014р. до договору поставки №1804/14 від 18.04.2014р по видатковій накладній № 1807/1 від 18.07.2014 р. дизельне паливо в кількості 26036 л на суму 312432,00 грн., компенсація транспортних послуг на суму 5350,23 грн., сума ПДВ 63556,45 грн., загальна сума поставки 381338,68 грн.

Від ТОВ "Благовест" були отримані податкові накладні № 2 від 20.06.14р. на суму 593134,34 грн., в.ч. ПДВ 98855,72 грн., № 2 від 02.07.14р. на суму 310950,04 грн., в.ч. ПДВ 51825,01 грн., № 3 від 03.07.14р. на суму 286241,08 грн., в.ч. ПДВ 47706,85 грн., № 10 від 18.07.14р. на суму 381338,68 грн., в.ч. ПДВ 63556,45 грн., № 9 від 17.07.14р. на суму 212122,93 грн., в.ч. ПДВ 35353,82 грн., які зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних та ДП "Харківський облавтодор" включено до реєстру отриманих та виданих податкових накладних та до податкових декларацій з податку на додану вартість за червень, липень 2014 року.

На час складення податкових накладних відомості про контрагента позивача містились в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, були зареєстровані за адресами, вказаними на виданих податкових накладних.

ДП "Харківський облавтодор", за поставлений бензин А-92 та дизельне паливо, перерахувало ТОВ "Благовест" грошові кошти платіжним дорученням №962 від 29.07.2014р. в сумі 11291,00 грн., в т.ч. ПДВ 1881,83 грн. та платіжним дорученням №998 від 06.08.2014р. в сумі 110863,00 грн., в т.ч. ПДВ 18477,17 грн., що підтверджується виписками банка філія Харківське ОУ АТ "Ощадбанк" від 29.07.2014 та 06.08.2014р.

Також, згідно додаткової угоди №1 від 20.04.2014р. до договору №1804/14 від 18.04.2014р., філія "Дергачівський РАД" перерахувала ТОВ "Благовест" грошові кошти платіжним дорученням №236 від 24.06.2014р. в сумі 593109,60 грн., в т.ч. ПДВ 98851,60 грн., платіжним дорученням №263 від 07.07.2014р. в сумі 310950,04 грн., в т.ч. ПДВ 51825,01 грн., платіжним дорученням №264 від 07.07.2014р. в сумі 286241,08 грн., в т.ч. ПДВ 47706,85 грн., платіжним дорученням №344 від 08.08.2014р. в сумі 471332,35 грн., в т.ч. ПДВ 78555,39 грн.

Заборгованість станом на 31.08.2014 року відсутня, що підтверджено журналом-ордером №10 по рахунку 63.1.

ДП "Харківський облавтодор" згідно прибуткових матеріальних ордерів №149 від 20.06.2014, №162 від 02.07.2014, №168 від 03.07.2014, №71 від 17.07.2014, №66 від 18.07.2014 оприбутковано дизельне паливо, бензин А-92, компенсація транспортних послуг на загальну суму 1783787,07 грн., в. ч. сума ПДВ 297297,85 грн. на рахунок 20.3.1 "Паливо" та передано по видаткових накладних філіям ДП "Харківський облавтодор".

Матеріалами справи підтверджено, що паливно-мастильні матеріали, отримані від постачальника ТОВ "Благовест", ДП "Харківський облавтодор" передано наступним філіям підприємства: "Нововодолазьке ДЕП", "Пісочинське ДЕП", «Зачепилівський райавтодор», «Кегичівський райавтодор», «Ізюмський райавтодор», «Куп`янський райавтодор», «Куп`янське ДЕП» «Великобурлуцький райавтодор», «Балаклійський райавтодор», «П`ятихатське ДЕП», «Чугуївський райавтодор», «Красноградське ДЕП», «Дергачівський райавтодор», «Нововодолазький райавтодор», «Зміївський райавтодор», «Барвінківський райавтодор», «Харківський райавтодор», «Первомайський РАД», «Золочівський райавтодор», «Вовчанський райавтодор», «Шевченківський райавтодор», «Сахновщинський райавтодор», «Борівський райавтодор», «Лозівський райавтодор», «Краснокутський райавтодор», «Чугуївське ДЕП», «Дворічанський райавтодор», «Богодухівський райавтодор», «Валківський райавтодор».

Отримання, оприбуткування на склад, переміщення, доставка, використання бензину та дизпалива вказаними філіями ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме: податковими та видатковими накладними, журналами обліку надходження нафти і нафтопродуктів, актами вимірювання нафтопродуктів у резервуарах при отриманні дизпалива та бензину, картками складського обліку матеріалів дизпалива та бензину матеріальними звітами, прибутковими матеріальними ордерами, довіреностями, градуїровочними таблицями при зливи в ємності, заправочними відомостями, договорами перевезень, товарно-транспортними накладними, подорожніми листами.

Якість ПММ підтверджується ліцензійними картками та сертифікатами відповідності, що наявні в матеріалах справи.

Придбання бензину А-92 та дизпаливо здійснювалось з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності на експлуатаційне утримання автодоріг загального та місцевого користування у Харківській області, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робіт ф.№КБ2-в за червень-грудень 2014 року.

Колегія суддів вказує на те, що укладений між позивачем та ТОВ "Благовест" договір поставки містить положення щодо предмету, якості товарів, ціни договору, порядку здійснення оплати, поставки товарів, прав та обов`язків сторін, відповідальності сторін, обставин непереборної сили, вирішення спорів, строку дії договору, інших умов, що свідчить про намір щодо настання реальних наслідків в момент укладення договору, оскільки, укладаючи угоду, сторони домовлялися щодо істотних умов правочину.

Для бухгалтерського обліку, що базується на безперервному документуванні всіх здійснюваних господарських операцій, первинні документи є документальними свідоцтвами, що підтверджують отримання товарно-матеріальних цінностей від постачальника. Такі документи у свою чергу є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських регістрів.

Колегія суддів зазначає, що до документів, що є підставою для оприбуткування товару, належать прибутково-видаткові накладні, які виписуються постачальником та містять кількісно-вартісні відомості про товар.

З наявних в матеріалах справи копій вищезазначених первинних документів вбачається, що останні оформлені у відповідності до вимог ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704), а податкові накладні - згідно з нормами п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України. Вищевказані документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 2.4 Положення № 88 спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак, є належними та допустимими доказами реальності вчинення господарських операцій.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ "Благовест", доведеність факту подальшого використання придбаних товарів, необхідність отримання послуг від даного контрагента, та пов`язаність придбання ПММ з виробничою діяльністю ДП "Харківський облавтодор" та його філій, як таких, що повністю підтверджені належним чином оформленими первинними документами.

Щодо посилання відповідача на ненадання позивачем копій документів, витребуваних листами № 11810/10/28-09-49-24 від 26.12.2014 року та №79/10/28-09-48-24 від 12.01.2015 року, їх відсутність під час перевірки, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно листа СДПІ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів від 26.12.2014 року №11810/10/28-09-49-24 ДП «Харківський облавтодор» надав до перевірки всі оригінали документів по взаємовідносинам з ТОВ «Благовест» та по філіям ДП «Харківський облавтодор», про що зазначено в акті перевірки позивача.

Лист СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові МГУ Міндоходів від 12.01.2015 №79/10/28-09-48-24 «Про надання пояснень та документального підтвердження», а саме надати документи по переліку по взаємовідносинам з ТОВ «Благовест» за період червень-липень 2014 року з терміном надання документів та пояснень 14 січня 2015 року до 12.00 години, надійшов на адресу ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» 13.01.2015 року, що підтверджується штампом підприємства за вхідним номером №23.

Матеріалами справи підтверджено, що 14.01.2015 року ДП «Харківський облавтодор» через канцелярію СДШ ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів надав завірені копії документів, які знаходились в ДП «Харківський облавтодор», крім первинних документів по руху палива, які знаходились у 29 філіях підприємства розташованих у Харківській області.

Так, ДП «Харківський облавтодор» надано до перевірки наступні документи: договір з додатками; податкові накладні; реєстри отриманих податкових накладних, в яких відображені податкові накладні, що отримані від ТОВ «ПБФ «Благовест»; видаткові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні, документи, по яким оприбутковано товар, документи складського обліку, відомості бухгалтерського обліку щодо відображення розрахунків, сертифікати виробника, дані щодо об'ємів резервуарів у пункті розвантаження ПММ: Пісочин та Нова Водолага.

Разом з тим, Головним державним ревізор-інспектором відділу податкового супроводження підприємств житлово-комунального господарства та будівництва СДШ з обслуговування великих платників у м. Харкові МГУ Міндоходів Удовенко С. І. складено акт від 14.01.2015 № 4/28-09-48-13/31941174, в якому вказано, що пояснення та оригінали документів не надано.

ДП «Харківський облавтодор» з даного приводу підтвердив, що оригінали первинних документів по ДП «Харківський облавтодор» до перевірки було надано, однак надати документи по руху палива по філіям за один день можливості не було, у зв'язку з Новорічними та Різдвяними святами та роботою філій за скороченими графіками роботи.

Також, колегія суддів вказує на те, що бухгалтерська документація щодо прийняття паливно-мастильних матеріалів від ТОВ "Благовест" та подальше використання зазначеного палива у власній господарській діяльності знаходилась у філіях позивача в Харківській області, а тому була необхідність надання позивачу часу для витребування у філій необхідних документів.

Так, колегія суддів вважає, що відповідачем було надано недостатній час для надання витребуваних документів, з врахуванням тих обставин, що філії позивача знаходяться в Харківській області.

При цьому, колегія суддів зауважує, що до суду першої інстанції ДП «Харківський облавтодор» надано належним чином оформлені копії документів складського обліку та внутрішнього переміщення, документів підтверджуючих, яким чином було використано ПММ в господарській діяльності філій, тобто надані всі документи витребуваних під час перевірки, які підтверджують отримання паливно-мастильних матеріалів від ТОВ "Благовест" та в подальшому їх рух

Таким чином, колегія суддів вважає підтвердженим наявними в матеріалах справи доказами отримання бензину А-92 та дизпалива від ТОВ «Благовест», їх рух та використання в господарській діяльності підприємства ДП «Харківський облавтодор» та його філій.

Доводи відповідача стосовно недоліків у товарно-транспортних накладних, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем отримано від ТОВ "Благовест" податкові накладні, які саме і є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та відповідно, зазначені накладні оформлені у повній відповідності до вимог ст. 201 Податкового кодексу України, що не заперечується податковим органом.

Також, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що чинним законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб.

Крім того, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції.

Також колегія суддів зазначає, що недоліки у товарно-транспортних накладних не спростовують факту доставки ТМЦ, оскільки такий факт підкріплено не лише товарно-транспортними накладними, а й іншими первинними документами, до заповнення яких у податківців на час проведення перевірки зауваження були відсутні.

Як вбачається із преамбули наказу Мінтрансу від 14.10.1997 р. № 363 "Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні", затверджені цим наказом, розроблені у виконання цілого ряду державних документів, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів, захисту їх від розкрадання, безпеки пасажирів на транспорті, боротьби зі злочинністю.

Дотримання Правил № 363, зокрема, вимоги про наявність ТТН під час перевезення вантажів є обов'язковим для перевізників. За їх порушення останні можуть бути притягнуті до відповідальності органами, що здійснюють контроль за дотриманням вимог законодавства про автомобільний транспорт у процесі виконання перевезень вантажів.

Правила № 363, розроблені Міністерством транспорту України, стосуються, перш за все, порядку здійснення перевезень і не встановлюють правила ведення бухгалтерського й податкового обліку підприємств, які є відправниками вантажу й вантажоодержувачами.

Зі змісту Правил № 363 вбачається, що товарно-транспортні накладні є документами, що регламентують взаємини перевізника й замовника як учасників транспортного процесу, і слугують, перш за все, для обліку витрат паливно-мастильних матеріалів та інших транспортних ресурсів.

В той же час, як зазначалось вище, в даному випадку позивачем сформовано валові витрати не з вартості транспортних послуг, підставою для обліку яких є товарно-транспортна накладна, а з вартості придбаного і перевезеного товару, а тому недоліки у товарно-транспортних накладних не є підставою для позбавлення права позивача на віднесення вартості придбаного товару до складу валових витрат.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що недоліки у товарно-транспортних накладних в даному випадку не можуть свідчити про безтоварність спірних господарських операцій із ТОВ "Благовест".

Крім зазначеного, колегія суддів вказує на те, що відповідачем не надано доказів та не зазначено обставин, які б ставили під сумнів фактичне здійснення операцій між позивачем та його контрагентом. Крім того, не надано доказів, які б підтверджували, що зміст угод не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договору або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.

Наявні у справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та ТОВ "Благовест" взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в Державі суспільного ладу або моральних засад.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем було правомірно включено до податкового кредиту суми які підтверджені первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, у зв'язку з придбанням позивачем товарів (робіт, послуг), які в свою чергу були використані останнім в оподатковуваних операціях у межах своєї господарській діяльності, та, в свою чергу, відхиляє твердження відповідача про відсутність факту отримання ПММ від ТОВ "Благовест".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення податкове повідомлення - рішення від 31.01.2015 року № про зменшення суми від'ємного значення з податку на додану вартість у загальному розмірі 297298,00 грн., в т.ч. за червень 2014 року 98856 грн., за липень 2014 року 198442 грн., діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015р. по справі № 820/1253/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Любчич Л.В. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений 22.06.2015 р.