Справа № 807/2805/14
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року Справа № 876/3179/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Хобор Р.Б., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (далі - Хустська ОДПІ) від 07.07.2014 року № 1718 та від 26.06.2014 року № .

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 січня 2014 року у справі № 807/2805/14 вказаний позов було задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач Хустська ОДПІ просить зазначену постанову скасувати і прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що проведеною відповідачем перевіркою встановлено факт реалізації фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 1 пляшки горілки без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим ОСОБА_2 порушила ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Бармен ОСОБА_3 здійснила 17.06.2014 року реалізацію 1 пляшки горілки «Саме та» ємністю 0,5 л та вмісту спирту 40% об.

Також встановлено, що ФОП ОСОБА_2 в порушення вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», ст. 226 Податкового кодексу України зберігала в приміщенні кафе «АДРЕСА_1» за бар стійкою 1 пляшку горілки «STOLYPIN VODKA» ємністю 1 л та вміст спирту 40 % об. без наявності марки акцизного податку.

Апелянт зазначає, що під час перевірки ОСОБА_2 не представила перевіряючим свідоцтво про сплату єдиного податку, ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та інші документи, що стосуються предмету перевірки, проте бармен ОСОБА_3 підтвердила факт перебування з ФОП ОСОБА_2 у трудових відносинах та здійснення в приміщенні кафе господарської діяльності ФОП ОСОБА_2, з чим погодилась позивач, підписавши акт перевірки.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що в рапорті від 04.06.2014 року ст. о/у ВОСА ПДВ ОУ ГУ Міндоходів у Закарпатській області підполковника податкової міліції ОСОБА_4 зазначено що кафе «АДРЕСА_1», яке знаходиться на центральному ринку м. Хуст (Хустської РСС), належить ФОП ОСОБА_2, однак такий факт спростовується тим, що ФОП ОСОБА_2 не здійснює жодної підприємницької діяльності в кафе-барах.

Матеріалами справи встановлено, що такою діяльністю займається ОСОБА_5, який має відповідну реєстрацію в органах ДПІ та здійснює підприємницьку діяльність в даному приміщенні кафе-бару на підставі договору оренди укладеного між ним та Хустським міським ринком РСС.

Підприємницька діяльність позивачки пов'язана тільки з продажем супутніх товарів, у зв'язку із чим нею і було отримано свідоцтво платника єдиного податку в Хустській ОДПІ, а діяльність проводиться за іншою адресою.

В акті перевірки від 17.06.2014 року також зазначено, що бармен ОСОБА_3 перебуває з позивачкою ФОП ОСОБА_2 у трудових відносинах, однак ці твердження не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи наявний трудовий договір між працівником і особою, яка використовує найману працю від 26.03.2013 року, укладений саме між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, та який належним чином зареєстрований в Хустському міськрайонному центрі зайнятості.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Відповідно до матеріалів справи відповідачем було прийнято оспорювані рішення про застосування фінансових санкцій від 26.06.2014 року № та про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 07.07.2014 року № 1718 щодо ОСОБА_2 на підставі матеріалів фактичної перевірки від 17.06.2014 року з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено акт № 000050.

Відповідно до зазначеного акту перевірки, встановлено, що барменом ОСОБА_3 було здійснено реалізацію однієї пляшки горілки без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим було порушено ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Крім того, як зазначено в акті перевірки, у порушення ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та ст. 226 Податкового кодексу України позивачка зберігала в приміщенні кафе «АДРЕСА_1», яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2, за барною стійкою одну пляшку горілки «STOLYPIN VODKA» без наявності марки акцизного податку.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Відповідно до абзаців 5 та 15 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень.

виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 8500 гривень.

Пунктом 226.3 статті 226 Податкового кодексу України встановлено, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку вимог, встановлених пп. 291.5.1 п. 295.1 ст. 295, анулювання реєстрації платника єдиного податку проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції, підприємницьку діяльність в кафе «АДРЕСА_1» здійснює фізична особа-підприємець ОСОБА_6 (а.с. 8-11).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АА № 625457 фізичною особою-підприємцем зареєстровано ОСОБА_6 з правом здійснення господарської діяльності за КВЕД 56.10 «Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування», 47.19 «Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах», 47.99 «Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами», 4789 «Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами» (а.с. 14).

Крім того, бармен ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах саме з ФОП ОСОБА_5, що підтверджується трудовим договором від 26.03.2013 року, який належним чином зареєстрований в Хустському міськрайонному центрі зайнятості (а.с. 17).

Виходячи з наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у податкового органу правових підстав для винесення оспорюваних рішень від 07.07.2014 року № 1718 та від 26.06.2014 року № щодо ФОП ОСОБА_2

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 січня 2014 року у справі № 807/2805/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Р.Б.Хобор

Л.П.Іщук