Справа № 162/457/15-а, 2а-162/1075/15
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року Справа № 876/3880/15
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 26 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання протиправними дій та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 12.02.2015 року звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області в якому просив визнати протиправними дії відповідача, зобов'язати останнього провести перерахунок та виплату пенсії в межах строку позовної давності, відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням її на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений мінімальний стаж роботи 20 років, звернути постанову в межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 26 лютого 2015 року (прийнятою в порядку скороченого провадження) позов задоволено частково, визнано протиправними дії відповідача, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області починаючи з 05.12.2014 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку, постанову у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання, в решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивачу пенсія по віку призначена на підставі заяви з 19.10.2012 року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку відповідно ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На момент призначення пенсії і до проведення її перерахунку по заяві позивача пенсію було призначено з врахуванням вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме за кожен наступний рік роботи понад встановлений страховий стаж 35 років для чоловіків розмір пенсії збільшувався на 1 відсоток розміру пенсії. Судом першої інстанції не взято до уваги, що позивач доплату за понаднормативний стаж вже отримує.

У зв'язку з проведенням пенсійної реформи та введення в дію з 01.01.2004 року Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» порядок здійснення перерахунку змінився. Так згідно ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше як: чоловіки - 20 років із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж не вище 75 % заробітку. Дана стаття Закону визначає розмір пенсії громадянина залежно від наявного в нього стажу, але аж ніяк не розмір доплати до пенсії за понаднормовий стаж. Вперше, поняття доплати до пенсії за понаднормативний страховий стаж законодавцем закладено в ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що за кожен повний рік страхового стажу понад 25 років для чоловіків пенсія за віком збільшується на один відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї статті.

Також апелянт вказує, що порушення норм матеріального права полягає зокрема в тому, що судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що з 01.01.2004 р. набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким з 12.01.2005 р. було встановлено доплату за понаднормативний стаж шляхом збільшення розміру пенсії на 1 відсоток мінімальної пенсії за віком за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років для чоловіків. Оскільки з набранням чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (з наступними змінами), призначення пенсії проводиться згідно норм вище вказаного Закону, то і вказані підвищення до пенсії за понаднормативний стаж здійснювалися відповідно до вимог ст. 28 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років для чоловіків, з 01.10.2011 року. Згідно, ч. 5 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачає проведення перерахунку пенсії згідно Закону, а лише її призначення.

Оскільки позивачу обраховано пенсію відповідно до Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» то і перерахунки пенсії проводилися згідно норм вище вказаного закону, то і вказані підвищення до пенсії за понаднормовий стаж здійснювалися відповідно до вимог ст. 28 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років для чоловіків.

На підставі вище викладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в заявлених позовних вимогах повністю.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2 цього кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, пенсію за віком призначена згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням положень ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 отримує пенсію на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд першої інстанції вірно зазначив, що згідно ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85% заробітку.

Оскільки позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то і її збільшення повинно проводитись відповідно до положень цього ж Закону.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно вважав, що позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягають задоволенню, однак, помилковим є висновок, що позовні вимоги слід задовольнити з 05.12.2014 року, оскільки такі, відповідно до вимог ч. 2 ст. 99 КАС України слід задовольнити починаючи з 12.08.2014 року.

З врахуванням вище наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст.197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254, ст. 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області - задовольнити частково, скасувати постанову Любешівського районного суду Волинської області від 26 лютого 2015 року по справі № 162/457/15-а.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений мінімальний стаж роботи 20 років протиправними.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений мінімальний стаж роботи 20 років починаючи з 12 серпня 2014 року.

Постанову у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин