Справа № 2а-5577/11/1370
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року № 2а-5577/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лейко-Журомської М.В.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання незаконною та скасування державної реєстрації транспортних засобів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (надалі - УДАІ ГУ МВС у Львівській області), у якому просить суд визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію транспортних засобів, а саме:

- VOLKSWAGEN T4 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, дата реєстрації - 26.12.2009 року;

- VOLKSWAGEN T4 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, дата реєстрації - 11.12.2009 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем проведено незаконну реєстрацію на його ім'я вказаних транспортних засобів, оскільки ні позивачем, ні його уповноваженим за довіреністю представником до органів УДАІ ГУ МВС у Львівській області не подавалось квитанції чи інших платіжних документів про сплату податку з власників транспортних засобів, а також заяви про першу реєстрацію цих транспортних засобів.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник позивача позовні вимоги підтримав. Додатково пояснив, що позивач з заявою про проведення спірної державної реєстрації транспортних засобів не звертався, податку з власників транспортних засобів не сплачував. Вказав, що ДПІ у Шевченківському районі м. Львова звернулась до суду з позовом про стягнення з позивача нарахованого податку з власників транспортних засобів на загальну суму 43 570,00 грн. та до вказаного позову долучено документи про те, що кошти по сплаті цього податку до місцевого бюджету Шевченківського району міста Львова не надходили. Зазначив, що вказані обставини додатково свідчать про порушення відповідачем встановленого порядку реєстрації транспортних засобів.

Відповідач явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Клопотань процесуального характеру та заперечень на позов не подав.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті першої Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» №1963-ХІІ від 11.12.1991 року, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, - платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є суб'єктами оподаткування.

Згідно з статтею 3 згаданого Закону перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» передбачено, що вказаний вид податку сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрації, перереєстрації транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому проводиться технічних огляд. При цьому, сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, що сплачується фізичними особами, розраховується саме фізичною особою за ставками, встановленими цим Законом.

Як вбачається з частини четвертої статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» - фізичні особи - платники податків, зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Одночасно з цим, частиною шостою статті 5 вказаного Закону передбачено, що у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не проводяться.

Враховуючи наведені вище правові норми, суд приходить до висновку, що ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року (далі - Порядок) передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Міністерством промислової політики, Державною митною службою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Як вбачається з вказаного Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків та зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до підпункту 40 пункту 4 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №341 від 14.04.1997 року Державтоінспекція, відповідно до покладених на неї завдань, контролює внесення обов'язкових платежів власниками транспортних засобів.

Згідно з статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією України та Законами України.

Отже, проведенню державної реєстрації транспортного засобу обов'язково передує попередня сплата за нього податку з власників транспортних засобів. Реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність посадових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, які здійснили таку реєстрацію.

Як встановлено судом з матеріалів справи, довіреністю від 02.10.2009 року, дія якої припинена 02.07.2010 року, позивач уповноважив відповідних осіб бути представниками його інтересів з питань купівлі, транспортування автомобіля будь-якої марки з-за кордону в Україну, його розмитнення, постановки на облік та отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що на ім'я ОСОБА_1 26.12.2009 року та 11.12.2009 року зареєстровано два автомобілі марки: VOLKSWAGEN T4 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та VOLKSWAGEN T4 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2. Однак при цьому не сплачено податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

На запит суду Центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування міста Львів та Пустомитівського району УДАІ ГУ МВС України у Львівській області №9/7633зп від 19.11.2013 року надано копії протоколів виїмки документації від 22.22.2011 року та від 24.11.2011 року, яка проводилась в приміщенні Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області.

Як вбачається з пункту (42)1 протоколу виїмки від 22.11.2011 року, в якому вказана інформація щодо ОСОБА_1 у переліку вилучених документів по заяві №667 від 26.12.2009 року - квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів не виявлено. Пунктом (73)1 протоколу виїмки від 24.11.2011 року викладено аналогічну інформацію: в переліку вилучених документів по заяві №9847 від 20.10.2009 року доказу щодо сплати ОСОБА_1 податку з власників транспортних засобів немає.

Судом встановлено, що ДПІ у Шевченківському районі м. Львова зверталась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 43 570,00 грн. у зв'язку з тим, що при проведенні першої реєстрації транспортних засобів VOLKSWAGEN T4 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та VOLKSWAGEN T4 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ним не сплачено до бюджету суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Згідно з довідкою №28470/10-010 від 26.11.2010 року, наданою ДПІ у Шевченківському районі м. Львова кошти по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації в Україні на суму 18 960,00 грн. (згідно даних МРЕВ - в період від 07.12.2009 до 15.12.2009 року) від громадянина ОСОБА_1 до місцевого бюджету Шевченківського району не надходили.

Відповідно до довідки ДПІ у Шевченківському районі м.Львова №28468/19-010 від 26.11.2010 року ОСОБА_1 не сплачувався податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації в Україні до місцевого бюджету Шевченківського району в сумі 24 610,00 грн. (згідно даних МРЕВ - в період з 21.12.2009 до 30.12.2009 року).

Як вбачається з листа Залізничного районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області №16/14-6144 від 07.06.2013 року - 31.05.2013 року з прокуратури Залізничного району м..Львова до слідчого відділення Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області надійшла кримінальна справа №181-0062, за фактом підроблення документів та використання невстановленими особами підроблених документів за ознаками злочину, передбачених ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України. Станом на час надсилання вказаного листа - по вказаному кримінальному провадженню тривало досудове розслідування.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25 жовтня 2013 року зобов'язано старшого слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області Жовківську С.І. визнати ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001674 від 31 травня 2013 року

Суд зазначає, що при здійсненні державної реєстрації транспортного засобу органи ДАІ МВС України зобов'язані провести перевірку сплати вказаного мита та інших податків (зборів) і лише при наявності квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації в Україні разом з іншими необхідними документами, - здійснювати реєстрацію такого автомобіля.

У разі відсутності відомостей про сплату мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при імпорті автомобілів, або встановлення факту, що документи, які підтверджують їх сплату, є фіктивними чи підробленими, органи ДАІ відмовляють у реєстрації транспортних засобів, а якщо такий факт встановлено в період експлуатації автомобіля після його реєстрації, відповідно до абзацу 3 п. 40 Порядку, скасовують реєстрацію незалежно від того, хто є власником автомобіля - особа, що придбала за кордоном та ввезла в Україну цей транспортний засіб, чи інша особа, яка набула право власності на нього в подальшому.

Таким чином, встановлення факту несплати податку з власників транспортних засобів, самохідних машин та механізмів при першій реєстрації транспортного засобу є підставою для скасування такої державної реєстрації. Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 22.10.2013 року у справі № 21-104а13.

Оскільки з поданих суду матеріалів та пояснень вбачається, що позивач як особа яка зазначена в реєстраційних документах, а також його довірений представник при проведенні першої реєстрації транспортних засобів сум податку з власників транспортних засобів не сплачував; про вчинення протиправних дій на предмет реєстрації на його ім'я вищезгаданих транспортних засобів повідомив правоохоронні органи, вказане дає суду підстави вважати, що дана реєстрація транспортних засобів проведена із порушенням Порядку, що є наслідком визнання дій УДАІ ГУ МВС у Львівській області щодо здійснення державної реєстрації на ім'я позивача автомобілів марки Volkswagen T4 2000 року випуску (д.н.з. НОМЕР_3); марки Volkswagen T4 1999 року випуску (д.н.з. НОМЕР_4) протиправними та сама реєстрація на ім'я позивача підлягає скасуванню.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Закріплений у частині 2 статті 11 КАС України принцип диспозитивності полягає у тому, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до статті 162 КАС України у разі задоволення позовних вимог суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що необхідно визнати протиправними дії УДАІ ГУ МВС України у Львівській області щодо реєстрації на ім'я ОСОБА_1 транспортних засобів: марки Volkswagen T4 2000 року випуску (д.н.з. НОМЕР_3) (11.12.2009 року дата реєстрації); марки Volkswagen T4 1999 року випуску (д.н.з. НОМЕР_4) (26.12.2009 року дата реєстрації) та скасувати першу реєстрацію на ім'я ОСОБА_1 транспортних засобів: марки Volkswagen T4 2000 року випуску (д.н.з. НОМЕР_3) (11.12.2009 року дата реєстрації); марки Volkswagen T4 1999 року випуску (д.н.з. НОМЕР_4) (26.12.2009 року дата реєстрації).

Відповідно до статті 94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір у сумі 3,40 грн.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії УДАІ ГУ МВС України у Львівській області щодо реєстрації на ім'я ОСОБА_1 транспортних засобів: марки Volkswagen T4 2000 року випуску (д.н.з. НОМЕР_3) (11.12.2009 року дата реєстрації); марки Volkswagen T4 1999 року випуску (д.н.з. НОМЕР_4) (26.12.2009 року дата реєстрації).

Скасувати першу реєстрацію на ім'я ОСОБА_1 транспортних засобів: марки Volkswagen T4 2000 року випуску (д.н.з. НОМЕР_3) (11.12.2009 року дата реєстрації); марки Volkswagen T4 1999 року випуску (д.н.з. НОМЕР_4) (26.12.2009 року дата реєстрації).

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3,40 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 22 червня 2015 року.

Суддя М.В. Лейко-Журомська