Справа № 815/4677/13-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 р. Справа № 815/4677/13-а

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря - Шановської М.О.

за участю представника позивача - Віноградової С.А.

за участю представника апелянта - Мальцева Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еві Текс" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еві Текс" до Південної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, за участю прокуратури Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення надмірно сплачених платежів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еві Текс" (надалі по тексту - позивач або ТОВ "Еві Текс") звернулося до суду з позовом до Південної митниці (правонаступник - Південна митниця Міндоходів), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (надалі по тексту - ГУДКСУ в Одеській області), за участю прокуратури Одеської області в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Південної митниці щодо повернення надмірно сплачених до бюджету ТОВ "Еві Текс" мита у сумі 2 005 280,56 грн. та податку на додану вартість у сумі 4 210 856,20 грн., які було зараховано до бюджету, у загальній сумі 6 216 136,76 грн., та стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ "Еві Текс" надмірно сплачених до бюджету ТОВ "Еві Текс" мита у сумі 2 005 280,56 грн. та податку на додану вартість у сумі 4 210 856,20 грн., які було зараховано до бюджету, у загальній сумі 6 216 136,76 грн. В обґрунтування позову, позивач послався на наступне: згідно інвойсів ТОВ "Еві Текс" на виконання умов Контракту були поставлені товари загальною фактурною вартістю 5 510 856,90 грн., що відображено у митних деклараціях. Інвойси скріплені печатками продавця. Дані щодо фактурної вартості, дат та номерів митних декларацій відображені у митних деклараціях (ряд. 22, 42) та у стовбцях 2, 3, 5 Розрахунку надмірно сплачених коштів, які підлягають стягненню на користь позивача. Однак, мито та ПДВ були сплачені з митної вартості, зазначеною у графі 45 митних декларацій (шостий (резервний) метод). Відповідно до цих декларацій з урахуванням коригування ціна товару склала 24 539 877,22 грн. (відповідно ряд. 45 або 12 митних декларацій; стовбець 4 Розрахунку). Таким чином, на думку позивача, декларантом була здійснена переплата мита та ПДВ.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2014 року - в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, "Еві Текс", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду від 19.05.2014 року -скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.06.2012 року між ТОВ "Еві Текс" (Покупець) та компанією "CORTDALE ENTERPRISES S. А." (Продавець) було укладено контракт № ЕСЕ-1 (надалі - контракт), згідно п.1.1 якого Продавець зобов'язується поставляти, а Покупець приймати й оплачувати Товар відповідно до специфікації поставки або інвойсів. Валюта Контракту згідно п. 2.3 - долари США, валюта платежу згідно п. 3.2 - долари США або євро. Продавець здійснює поставку товару на умовах, які оговорюються на кожну партію в інвойсах, при тлумаченні термінів зазначеного контракту має чинність документ Інкотермс 2000 року і Конвенція ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товару 1980 року. Ціна товару визначається для кожної партії та зазначається в інвойсах на окрему поставку, умови поставки - СІР, CIF, DDU, DAF, СРТ (у редакції ІNCOTERMS-2000) - згідно п. п. 4.2, 4.3 контракту (а.с. 102-111 том І).

Відповідно до умов контракту № ЕСЕ-1від 12.06.2012 року, згідно відповідних інвойсів, складених продавцем, ТОВ "Еві Текс" були поставлені товари загальною фактурною вартістю 5 510 856,90 грн., що відображено у митних деклараціях (а.с. 12-101).

ТОВ "Еві Текс" підготовлені та подані до Південної митниці митні декларації, відповідно до яких задекларовані товари, поставлені йому згідно вищезазначених інвойсів.

Фактурна вартість товарів згідно інвойсів зазначена у митних деклараціях (графи 22, 42) та складає 5 510 856,90 грн. Митна вартість товарів в цих деклараціях зазначена згідно 6 (резервного) методу визначення митної вартості та склала 24 539 877,22 грн.

25 січня 2013 року ТОВ "Еві Текс" звернулося до Південної митниці із заявою (вихід. № 25-01/2) про повернення надмірно сплаченого мита та ПДВ у загальній сумі 6 216 136,76 грн., в якій позивач зазначив: "…ТОВ "Еві Текс" до Південної митниці були підготовлені та подані вантажні митні декларації, ціна товару яких була підтверджена контрактами та інвойсами до них. Ст. 57 МК України також визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Однак мито та податок на додану вартість були сплачені з митної вартості, визначеної за шостим методом визначення митної вартості, яка документально не підтверджується, а не з митної вартості, визначеної за першим методом. В результаті чого, ТОВ "Еві Текс" було надмірно сплачено ввізне мито та ПДВ на загальну суму 6 216 136,76 грн., які набули статусу надмірно сплачених коштів…Враховуючи вищенаведені обставини та норми законодавства, просимо Вас повернути надмірно сплачене ввізне мито та ПДВ на загальну суму 6 216 136,76 грн. згідно митних декларацій форм МД-2, документів, що підтверджують суму надмірно сплаченого мита та ПДВ, а саме контрактів, додаткових угод до контрактів, інвойсів; розрахунку надмірно сплачених платежів, які додаються…" (а.с. 112 том І).

Південною митницею надано позивачу письмову відповідь від 05.02.2013 року № 11/4.2-8/1692, згідно якої, митний орган, зокрема, зазначив, що декларантом ТОВ "Еві Текс" за митними деклараціями, перелік яких наведений у додатках до вищезазначених листів, було самостійно заявлено до митного оформлення товари за митною вартістю визначеною декларантом, визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів та ДМВ 2-6 (резервний метод). За результатами контролю за правильністю визначення митної вартості Південною митницею прийнято рішення про можливість застосовування митної вартості, заявленої декларантом, та здійснено митне оформлення за митними деклараціями, які зазначені у додатках до вищезазначених листів (а.с. 143 том І).

Також як вбачається з вказаної відповіді, Південна митниця з метою об'єктивного опрацювання листів ТОВ "Еві Текс" запросила у позивача надати на адресу Південної митниці належним чином завірені копії карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, та Рішень про визначення митної вартості за митними деклараціями, які наведені у додатках до вищезазначених листів.

Проте, запитувані документи позивачем митному органу надані не були.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1, 8 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про товари: фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Згідно з частинами 1, 3 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 55 МК України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Форма такого рішення та порядок його заповнення встановлені наказом Державної митної служби України від 29.05.2009 року № 506 "Про затвердження форми рішення про визначення митної вартості товарів, Порядку його заповнення та Класифікатора додаткових складових до ціни договору", який був чинний на день прийняття митних декларацій Південною митницею.

Відповідно до опису графи 44 пункту 2 глави 2 розділу II Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, яка затверджена наказом Державної митної служби України від 09.07.1997 року № 307, у редакції яка була чинною на день прийняття митним органом митних декларацій, у графі 44 "Додаткова інформація / Подані документи / Сертифікати і дозволи" митної декларації зазначаються коди згідно з Класифікатором документів і реквізити документів, поданих при декларуванні.

Судом встановлено, що в усіх митних деклараціях позивача в графі 44 відсутні відомості стосовно рішення про визначення митної вартості товарів, що означає, що позивач, самостійно визначив митну вартість під час переміщення товарів через митний кордон України, яка зазначена у поданих ним митних деклараціях (а.с. 12-101 том І).

Крім того, відповідно до пункту 5.3 розділу І "Загальні положення" Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, у редакції що була чинною на день прийняття митних декларацій, графи А, С, D/J, E/J, G, Н, І, F митної декларації заповнюються посадовими особами митних органів. Інші графи митної декларації заповнюються декларантом.

Отже, графи митної декларації, що містять дані про ціну товару, метод визначення митної вартості, про митну вартість товару (тобто графи 12, 42, 43, 45) заповнюються декларантом, а не посадовими особами митних органів.

Відповідно до пункту 1 Порядку оформлення й використання Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 12.12.2005 року № 1227, який був чинним на день прийняття митних декларацій митним органом України, він визначає механізм надання митним органом письмового повідомлення заінтересованим особам про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Пунктом 2 Порядку оформлення й використання Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 12.12.2005 року № 1227, передбачено, що у всіх випадках відмови невідкладно оформлюється Картка

відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Отже, законодавством України не передбачено усної відмови митного органу в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Позивач не надав до суду карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, як доказу відмови Південною митницею у прийнятті митних декларацій.

Відповідно до абз. 1 п. 2. ч. 3 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю.

Судом також встановлено, що товар не був випущений у вільний обіг під сплату гарантійних зобов'язань відповідно до ст.ст. 52, 55 МК України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що у випадку відсутності письмового рішення митниці про відмову в митному оформленні товару та добровільного внесення позивачем даних до ВМД заявник не може

посилатися на порушення свого права.

Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено, що Південна митниця, за вищевказаними ВМД не приймала ані рішення про відмову в митному оформленні товару, ані рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, а також не складала карток відмов в прийнятті митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, тому доводи позивача про наявність факту надмірної сплати митних платежів за вказаними ВМД є безпідставними, у зв'язку з чим вимога щодо стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ "Еві Текс" надмірно сплачених до бюджету ТОВ "Еві Текс" мита у сумі 2 005 280,56 грн. та податку на додану вартість у сумі 4 210 856,20 грн., які було зараховано до бюджету, у загальній сумі 6 216 136,76 грн. задоволенню не підлягає.

Виходячи з цього, колегія суддів також погоджується з думкою суду стосовно того, що не підлягає задоволенню і вимога позивача щодо визнання протиправною бездіяльності Південної митниці щодо повернення надмірно сплачених до бюджету коштів TOB "Еві Текс".

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив всі обставини справи, прийняв постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 254 КАС

України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еві Текс" - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 травня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еві Текс" до Південної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, за участю прокуратури Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення надмірно сплачених платежів - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: