Справа № 820/5534/15
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 червня 2015 р. № 820/5534/15

Харківський окружний адміністративний суд складі: головуючого судді Сагайдак В.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 30.04.2015 року №.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що мав право віднести до складу податкового кредиту у податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року податкові накладні, одержані від контрагента за грудень 2014 року.

У судове засідання представник позивача не зявився. Довіреність на представництво інтересів в суді містить 8 прізвищ представників. До суду представником ОСОБА_1 надано клопотання, що представник ОСОБА_2 знаходиться на лікарняному, але причин власної відсутності у судовому засіданні, чи лікарняного листа до суду не надано. В судові засідання, призначені на 11.06.2015 року та 23.06.2015 року представники позивача не зявились, обґрунтованих причин неявки в судові засідання представники суду не надали.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав письмові заперечення проти позову, просив у задоволенні позову відмовити.

Органом ДПІ проведена камеральна перевірка, яка стала предметом виникнення спірних правовідносин. При проведенні перевірки використано лише звітність з ПДВ позивача, яка надана до ДПІ, первинна документація не досліджувалась.

Згідно ст. 122 КАС України, справу повинно розглянути в суді протягом місяця.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників, за наявними в с справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Веста" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації, набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 31060248 та перебуває на податковому обліку в Західній об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "Веста" за січень 2015 року, за результатами якої складено акт від 20.03.2015 р. за № 332/20-33-15-01-08/31060248 ( а.с.8-13).

За результатами перевірки податковою інспекцією було встановлено порушення: п. 198.3, п.198.6 т.198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством позивача було завищено податковий кредит у податковій декларації з ПДВ за січень 2015 року на суму ПДВ 25000,00 грн., у звязку з чим, в порушення п. 200.1 ст. 200 ПК України занижено суму податку на додану вартість.

На підставі висновків згаданого акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення від 30.04.2015 року за № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 31250,00 грн., з яких за основним платежем 25000,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 6250,00 грн. ( а.с.14).

Фактичною підставою для відображення в акті порушень п. 198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України і винесення спірного податкового повідомлення - рішення стало включення у податковому періоді січня 2015 року до податкового кредиту сум ПДВ на підставі отриманих податкових накладних грудня 2014 року.

Отже, контролюючий орган дійшов висновку про завищення податкового кредиту у січні 2015 року.

В ході розгляду справи встановлено, що позивачем було подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року, з якої вбачається, що до складу податкового кредиту були включені отримані від контрагента ПАТ «Харківміськгаз» податкові накладні за грудень 2014 року на суму ПДВ 25000,00 грн.

Відповідно до ст. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду ( п. 198.3 ст. 198 ПКУ).

З 01 січня 2015 року статтю 198.6 ПК України викладено в новій редакції. Згідно з п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку; для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

Отже, законодавчо встановлено право віднесення до податкового кредиту податкових накладних протягом 180 днів лише в разі порушення терміну реєстрації, та 60 календарних днів для платників податку, що застосовують касовий метод.

З 01 січня 2015 року з пункту 198.6 Податкового кодексу України вилучено норми, що дозволяли платнику, який не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних, скористатися правом на включення цього ПДВ до податкового кредиту протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Таким чином, всі податкові накладні, складені в звітних податкових періодах 2014 року, могли бути включені до складу податкового кредиту не пізніше грудня 2014 року (за умови дотримання інших вимог ПКУ щодо формування податкового кредиту), а починаючи з 2015 року виключно в податковому періоді їх складення та реєстрації, за винятком випадків порушення терміну реєстрації, коли такий строк складає 180 днів.

Платники, які не включили податкові накладні, складені до 1 січня 2015 року, до складу податкового кредиту відповідних періодів, могли реалізувати своє право на формування податкового кредиту шляхом подання уточнюючих розрахунків за відповідні звітні періоди з урахуванням вимог пункту 198.2 статті 198 розділу V ПКУ. Зазначене стосується податкових накладних, складених до 1 січня 2015 року, як в електронному, так і паперовому вигляді, як зареєстрованих в ЄРПН, так і тих, що за правилами, діючими до цієї дати, не підлягали реєстрації в ЄРПН.

Починаючи з 1 січня 2015 року всі податкові накладні, складені з 1 січня 2015 року, та розрахунки коригування до них складаються платниками податку обовязково в електронному вигляді, та за вимогою покупця в паперовому вигляді.

Тобто на час складення відповідних податкових накладних у грудні 2014 році, існувала норма, за якою позивач мав право на включення до податкового кредиту сум ПДВ протягом 365 днів з дати складання податкової накладної.

З 1 січня 2015 року реалізувати право на включення до податкового кредиту сум ПДВ, враховуючи зміни до ПКУ, товариство могло лише шляхом включення відповідних сум податку до податкової декларації того звітного періоду, в якому отримано податкову накладну - у грудні 2014 році. До складу податкового кредиту наступних звітних періодів такі податкові накладні не можуть бути включені.

Посилання позивача на ст. 58 Конституції України суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

З 01 січня 2015 року законодавцем змінено не тільки час, протягом якого можливе включення до податкового кредиту сум ПДВ, тобто формування ПДВ, а й взагалі змінено правило отримання податкової накладної.

Так з 01 січня 2015 року наявність податкової накладної для включення до податкового кредиту в паперовому вигляді у платника податку не є обовязковою. Вимагається її наявність в електронному вигляді, та в разі необхідності її реєстрації, обовязковість самої реєстрації. При порушенні правил реєстрації законодавець п. 198.6 ст. 198 ПК України передбачив можливість щодо включення податкової накладної протягом 180 днів.

Таким чином, як вже зазначалось, законодавчо визначено можливість включення податкової накладної протягом 180 днів лише в разі порушення правил її реєстрації.

Ст. 201.10. Податкового кодексу України викладена в такій редакції: При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією. (Ст. 201.10. Податкового кодексу України)

Таким чином, наявність податкової накладної в паперовому вигляді у платника податку не є обовязковою. Вимагається її наявність в електронному вигляді, та в разі необхідності її реєстрації, обовязковість самої реєстрації. Надання покупцю накладної обовязкове лише за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Така думка суду також підтверджується тим, що статтю 201.11 доповнено пунктом г: Підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є: г) податкова накладна, складена платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних. (Стаття 201. Податкова накладна (Кодекс податковий, ВР України, від 02.12.2010, № 2755-VI "Податковий кодекс України")

Отже, законодавчо змінено не тільки час, протягом якого можливе включення до податкового кредиту податкових накладних, а й взагалі змінено правило отримання податкової накладної, правило її реєстрації (обовязковість), та правило складання звітності з ПДВ, яке відбувається в електронному вигляді без обовязкової наявності податкових накладних в паперовому вигляді.

Законодавчо також виключено з п. 198.6 ст. 198 ПК України право на включення до податкового кредиту податкової накладної протягом 365 днів. Інший, будь який строк, податковий кодекс з цього приводу не містить.

Також слід зазначити, що зміни до п. 198.6 ст. 198 ПК України були внесені Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 № 71-VIII, який набрав чинності 01.01.2015 року. Текст даного закону був у вільному доступі на офіційних сайтах, тобто позивач не був позбавлений можливості з ним ознайомитись та прийняти відповідні заходи, з метою правильного формування податкового кредиту, як то: віднести до складу податкового кредиту згадані накладні у грудні 2014 року або подати відповідні уточнюючі розрахунки.

Крім того, платник податку звітність за грудень 2014 року повинен скласти до певної дати січня 2015 року.

Податкова звітність за грудень 2014 року була складена позивачем вже під час набрання чинності змін до п. 198.6 ст. 198 ПК України, які були внесені Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII.

Таким чином, позивач був обізнаний, що п. 198.6 ст. 198 ПК України викладений в новій редакції, і мав можливість включити податкові декларації до податкового кредиту грудня 2014 року своєчасно.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем субєктом владних повноважень, під час розгляду справи доведено правомірність винесеного податкового повідомлення рішення від 30.04.2015 року №, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 94, ст. 158 - 163, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста" (, 61010, м. Харків, пров. Ващенківський , 28-а, оф. 32) на користь Державного бюджету України (р/р 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, код 37999628, банк ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011) судовий збір у розмірі 1644,3 грн. ( одну тисячу шістсот сорок чотири гривні 30 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Сагайдак В.В.