Справа № 522/26188/13-а (2а/522/116/14)
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Київ К/800/33424/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року у справі № 522/26188/13-а (2а/522/116/14) за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: обслуговуючий кооператив "МЖСТ ДОМ", молодіжне житлово-будівельне товариство "ДОМ" про визнання незаконним та скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися в суд з позовом до виконавчого комітету Одеської міської ради, в якому просили визнати рішення відповідача № 160 від 25.04.2013 року незаконним, таким, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили та скасувати вказане рішення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуване рішення є протиправним з огляду на те, що порушує право власності позивачі та затверджує тариф організації, діяльність якої, на думку позивачів, є не легітимною.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради 160 від 25.04.2013 року встановлено для населення тарифи на теплову енергію та послуги з опалення й гарячого водопостачання, які надаються обслуговуючим кооперативом "МЖСТ ДОМ" мешканцям будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що обслуговуючий кооператив "МЖСТ ДОМ", як виробник/виконавець житлово-комунальних послуг, відповідно до положень підпункту 2 пункту "а" статті 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статті 7, 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", статті 20 Закону України "Про теплопостачання", постанови Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги", рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.01.2004 року № 51 "Про затвердження Порядку розрахунку тарифів на послуги теплопостачання, а також визначення та розподілу дотації на компенсацію різниці між необхідними та встановленими рівнями тарифів" подав до виконавчого комітету Одеської міської ради розрахунки економічно-обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг, зокрема опалення для мешканців будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_1.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що обслуговуючий кооператив "МЖСТ ДОМ", як виробник/виконавець житлово-комунальних послуг, надавав послуги мешканцям будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, зокрема з теплопостачання та гарячого водопостачання.

Відповідно до наданих відповідачем документів, які слугували підставою для винесення оскаржуваного рішення, обслуговуючий кооператив "МЖСТ ДОМ" відповідно до положень чинного законодавства виконало свій обов'язок щодо здійснення розрахунку економічно-обґрунтованих витрат на виробництво(надання) житлово-комунальних послуг.

Відповідачем було перевірено обґрунтованість та правильність такого розрахунку, що і стало підставою для встановлення тарифу. Зокрема, в.о. начальника управління економіки, промисловості та інвестицій Одеської міської ради Шило І.В., в своєму листі заступнику міського голови - директору департаменту фінансів Бедреге С.М. під № 567 від 28.02.2013 року зазначив, що надані розрахунки тарифів на послуги з опалення та гарячого водопостачання надані обслуговуючим кооперативом "МЖСТ ДОМ" проведені відповідно до Порядку формування тарифів на виготовлення, транспортування, поставку теплової енергії та послуги опалення та гарячого водопостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що позивачами не було доведено факту порушення відповідачем процедури прийняття рішення №160 від 25.04.2013 року, оскільки воно було прийнято відповідно до положень законодавства та не порушує право власності позивачів.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між молодіжним житлово-будівельним товариством "ДОМ" та обслуговуючим кооперативом "МЖСТ ДОМ" було укладено договір про спільну діяльність б/н від 10.01.2011 року, відповідно до пункту 1.1. якого сторони зобов'язуються шляхом об'єднання своїх зусиль спільно діяти для досягнення спільної господарської цілі з експлуатації будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, а також надання житлово-комунальних послуг мешканцям будівель.

Пунктом 4.1.1. договору про спільну діяльність було передбачено зобов'язання обслуговуючого кооперативу "МЖСТ ДОМ" отримати всі необхідні документи для експлуатації будівель, а також дозвільну документацію передбачену законодавством для надання мешканцям будівель житлово-комунальних послуг.

На виконання положень договору про спільну діяльність, рішенням загальних зборів учасників (засновників) молодіжного житлово-будівельного товариства "ДОМ" 24.11.2011 року, оформлене протоколом № 1, було вирішено передати обслуговуючому кооперативу "МЖСТ ДОМ" на обслуговування та управління будинки, зокрема будинок за адресою: АДРЕСА_1. Підтвердженням факту приймання вказаного будинку на обслуговування та управління є також акт приймання-передачі в управління об'єктів від 25.11.2011 року.

В свою чергу обслуговуючий кооператив "МЖСТ ДОМ" обґрунтовано та відповідно до положень чинного законодавства здійснив розрахунок економічно-обґрунтованих витрат на виробництво(надання) житлово-комунальних послуг та надав відповідачу.

Підпунктом 2 пункту "а" статті 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вказаного закону ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом. Залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи, зокрема: перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території.

Статтею 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про теплопостачання" тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги": виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

Таким чином, враховуючи, що обслуговуючий кооператив "МЖСТ ДОМ", як виробник/виконавець житлово-комунальних послуг, надає послуги мешканцям будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, зокрема з теплопостачання та гарячого водопостачання, що не заперечувалось позивачами, відтак відповідно до положень статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", кооператив зобов'язаний здійснювати розрахунок економічно-обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг.

Крім того, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, оскаржуване рішення жодним чином не впливає на режим права власності, та не вирішує питання щодо належності чи не належності майна тій чи іншій особі, а тільки встановлює тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання для мешканців будинку.

Колегія суддів вказує на недоречність посилань в касаційній скарзі на рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2011 та №4-рп/2004, оскільки питання належності допоміжних та інших приміщень будинку не звільняє кооператив, який надає житлово-комунальні послуги мешканцям будинку здійснювати розрахунок економічно-обґрунтованих витрат на виробництво (надання) цих послуг.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)