Справа № К/9991/1251/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2015 р. м. Київ К/9991/1251/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в місті Мелітополі Запорізької області на по-станову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2010 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в місті Мелітополі Запорізької області до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про скасування постанови про накладення штрафу,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2010 року Управління Пенсійного фонду України в місті Мелітополі Запорізької області звернулося в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, що 03 листопада 2009 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про накладення штрафу за невиконання виконавчого листа №2а-438/09.

Посилаючись на необґрунтованість постанови, позивач просив її скасувати, поновивши строк звернення до суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2010 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року рішення суду першої інстанції змінено: виключено з мотивувальної частини посилання на пропуск строку звернення до суду та відмову у задоволенні клопотання про його поновлення.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, позивач просив суд скасувати судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22 вересня 2009 року старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про від-криття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2а-438/09, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в місті Мелітополі Запорізької області донарахувати та виплатити ОСОБА_4 недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу з 22 травня 2008 року по 31 січня 2009 року з урахуванням підвищення у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та надано строк для добровільного виконання рішення до 29 вересня 2009 року.

У зв'язку із невиконанням судового рішення у добровільному порядку та відсутністю повідомлень про вчинення дій щодо виконання судового рішення головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області 03 листопада 2009 року винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 340 грн. та листом від 04 листопада 2009 року було направлено на адресу управління Пенсійного фонду України в місті Мелітополі Запорізької області копію постанови для виконання з зазначенням реквізитів для сплати штрафу.

Вирішуючи спір окружний суд виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України, та відсутні поважні причини для його поновлення.

Змінюючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Позивач звернувся до суду з позовною вимогою до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, у виконанні якого перебував виконавчий лист № 2а-438/09.

Відповідно до частини третьої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Такими органами державної виконавчої служби відповідно до статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, є Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділи державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції; районні, міські (міст обласного значення), районні в містах відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним.

Структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - не визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Позивач звернувся з позовною вимогою до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, тобто до неналежного відповідача.

Суд першої інстанції, відповідно до вимог статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, не вирішив питання про заміну первинного відповідача на належного, перелік, яких визначено статтею 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», що призвело до процесуальних порушень, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд, змінюючи рішення окружного суду, на дану правову помилку не звернув увагу.

Допущені судами порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Мелітополі Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року та змінену нею постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2010 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалу набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді: С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/