Справа № 806/2089/15
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

806/2089/15

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м.Житомир справа № 806/2089/15

час прийняття: 10 год. 50 хв. категорія 8.3.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чернової Г.В.,

секретар судового засідання Халімончук С.С.,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиртепломаш" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення суми бюджетного відшкодування у розмірі 830772,00 грн,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить: визнати протиправною бездіяльність Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області, яка виразилась у невиконанні обов'язку щодо підготування та подання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновків із зазначенням сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню Товариству з обмеженою відповідальністю "Житомиртепломаш" з бюджету за лютий 2015 року у сумі 830772 грн; стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиртепломаш" суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року у сумі 830772 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що товариством 20.03.2015 було подано до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 року, відповідно до якої, сума бюджетного відшкодування складає 830772 грн. Проведеною податковим органом документальною позаплановою перевіркою, за результатами якої було складено акт перевірки № 3138/36575373 від 20.05.2015р., підтверджено заявлену товариством до бюджетного відшкодування вказану суму в розмірі 830772 грн. Відповідно до п.200.12, п.200.13 Податкового кодексу України, податкова інспекція в 5-денний строк після закінчення перевірки зобов'язана подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування, на підставі якого останній перераховує ці кошти на поточний рахунок платника податку. Всупереч вказаним нормам, Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області не вчиняє дій, які є обов'язковими, спрямованих на відшкодування коштів, що в свою чергу унеможливлює отримання підтвердженої суми бюджетного відшкодування на банківський рахунок товариства. Враховуючи викладене, з метою захисту порушених прав товариства, необхідно в судовому порядку визнати бездіяльність податкової інспекції протиправною та стягнути з Державного бюджету України 830772 грн бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий 2015 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, заявлені в позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області надав письмове заперечення на адміністративний позов та просив відмовити у його задоволенні, зазначаючи про те, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не передбачений нормами законодавства України, а відшкодування відбудеться у разі наявності відповідних коштів у Державному бюджеті України в загальному порядку.

Представник Головного управління Державної казначейської служби в Житомирській області підтримав позицію Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.03.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиртепломаш" подало до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 року з розрахунком суми бюджетного відшкодування та заявою про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 625 950 грн та 204822 грн, а всього 830772 грн (а.с.10-13,16-20).

З метою визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування, податковою інспекцією проведено документальну позапланову виїзну перевірку, за результатами якої, актом від № 3138/36575373 від 20.05.2015 підтверджено заявлену товариством до бюджетного відшкодування суму ПДВ за лютий 2015 року в розмірі 830772 грн (а.с.24-41).

Відповідно до пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі по тексту - Кодекс) бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено ст. 200 Податкового кодексу України.

Так, пунктом 200.7 встановлено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно пунктів 200.11, 200.12, 200.13 за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Таким чином, враховуючи дату закінчення перевірки - 20.05.2015р., граничним терміном подачі контролюючим органом висновку із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, є 25.05.2015р.

Проте, на момент пред'явлення позову до суду та на час розгляду справи судом, в порушення вимог п.200.12 ст.200 Податкового кодексу України, Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області не подано висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, сума ПДВ не відшкодована.

Пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Тому невідшкодоване ПДВ в сумі 830772 грн є заборгованістю державного бюджету перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомиртепломаш".

Суд не приймає до уваги посилання представників відповідачів на положення Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 р. № 39 та Порядку формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, затвердженого спільним наказом Державної податкової адміністрації України, Державного казначейства України від 03.02.2011р. № 68/23, щодо необхідності отримати узагальнену інформацію Центрального органу державної податкової служби щодо обсягів сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, а також висновку про суми відшкодування податку на додану вартість, адже така необхідність в інформації не передбачена Податковим кодексом України, а право платника на бюджетне відшкодування податку на додану вартість не може ставитись у залежність від зволікань при формуванні висновку та взаємодії органів доходів і зборів та органу казначейства України.

Також безпідставним є посилання представника Головного управління Державної казначейської служби в Житомирській області, що рішення про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів виконується на підставі виконавчих листів, оскільки пунктом 200.13 Податкового кодексу прямо передбачений спеціальний механізм бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість на рахунок платника податку на підставі висновку контролюючого органу.

Щодо твердження представника податкового органу про те, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав - звернення до суду із вимогою про стягнення з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування, не передбачений чинним законодавством України, а Державний бюджет не є відповідачем в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Відповідно до норм ч.1 ст. 6 та ч.1, п.1 ч.2 ст.17 кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що суб'єктами владних повноважень - відповідачами по справі, порушено право позивача на володіння, користування та розпорядження своїм майном - коштами, які підлягають бюджетному відшкодуванню, що виразилось в бездіяльності органів податкової служби та органів державного казначейства України. Тому ефективним і належним способом захисту порушеного права в даному випадку є звернення до суду із вимогою про стягнення таких коштів на користь платника податку.

Така ж позиція висловлена в листі Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010р. № 1112/11/13-10 та зазначено, що в разі, коли податковий орган в установлений законом строк не надає відповідного висновку органу державного казначейства, платник податку має право скористатися своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів з державного бюджету. Відповідачами у справах такої категорії виступають податковий орган та орган державного казначейства.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 24 лютого 2009 року у справі за позовом Закритого акціонерного товариства "Авангард" до Державної податкової інспекції у Тисменицькому районі Івано-Франківської області, Головного управління Державного казначейства в Івано-Франківській області, - у разі невідшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість право платника порушується внаслідок неодержання коштів з бюджету, тому способом захисту цього права повинна бути вимога про стягнення зазначених коштів (відшкодування заборгованості).

Враховуючи вищевикладене, заперечення відповідачів не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даної справи.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ч.1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, відсутності доказів неправомірності заявлених позивачем вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову ТОВ " Житомиртепломаш" у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір у сумі 546,28 грн. підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Позовні вимоги задовільнити.

Визнати протиправною бездіяльність Житомирської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ " Житомиртепломаш" суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015року у сумі 830772 грн.

Відшкодувати з Державного бюджету України на користь ТОВ "Житомиртепломаш" сплачений судовий збір в розмірі 546, 28 грн.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Г.В. Чернова

Повний текст постанови виготовлено: 22 червня 2015 р.