Справа № 813/1754/15
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року справа № 813/1754/15

18 год. 21 хв. зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Павлишин Ю.І.,

за участю:

представника позивача Фостяка О.Я.,

представника відповідача Дуля Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність - приватного нотаріуса Сокальського районного нотаріального округу Бойчук Наталії Іванівни до Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій, -

встановив:

фізична особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність - приватний нотаріус Сокальського районного нотаріального округу Бойчук Наталія Іванівна звернулась до суду з позовом до Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - Сокольської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області) про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу № Ф від 23 грудня 2014 року і рішення про застосування штрафних санкцій № від 23 грудня 2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем повністю дотримано порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Позивач зазначає, що нарахування сум збору здійснювалось, виходячи із сум чистого річного доходу, заявленого в податкових деклараціях. Також позивач вказує на те, що діюче законодавство не передбачає обов'язку самозайнятої особи розраховувати суми щомісячного доходу й відповідно такі визначались позивачем самостійно.

Відповідач подав до суду заперечення та додаткові заперечення на позовну заяву, в яких проти позову заперечив та просив суд відмовити в задоволені позову. Заперечення мотивовані тим, що оскаржені рішення про застосування штрафних санкцій та вимога про сплату боргу (недоїмки) складені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України від 08.07.2010 № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Крім того, вказує на те, що розміри щомісячних доходів позивача визначались відповідно до наданої ним інформації у листі від 25.11.2014 року № 395/01-16.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та письмових поясненнях до неї. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечив у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях. Просив у задоволенні позові відмовити повністю.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 головний державний податковий ревізор - інспектор сектору контрольно - перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб відділу доходів і зборів з фізичних осіб, пояснив, що ним при проведенні перевірки використовувались інформація про доходи та витрати за 2011-2013 роки на 14 аркушах, яка надана разом з листом позивача. При цьому, на аркушах, де зазначалась така інформація не містилось підпису та печатки позивача.

Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідка, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав.

Фізична особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність - приватний нотаріус Сокальського районного нотаріального округу Бойчук Наталія Іванівна зареєстрована 08.08.2002року, на податковому обліку перебуває з 22.08.2002 року.

Відповідно до наказу від 04.11.2014 року № 387 та направлення від 19 листопада 2014 року виданих Сокальською ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області проведена планова виїзна документальна перевірка фінансово - господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, а також сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичною особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність - Бойчук Наталією Іванівною, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року. За наслідками проведеної перевірки складено відповідний акт № 843/1702/НОМЕР_3 від 09.12.2014 року. Актом встановлено порушення самозайнятою особою пункт 5 частини 1 статті4; п.2 частини 1 статті 7; частини 11 статті 8 Закону України від 08.07.2010 № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» внаслідок чого встановлено заниження єдиного внеску на загальну суму 74880,16 гривень, а саме: за 2011 рік - на 22428,67 гривень, за 2012 рік на 44035,34 гривень та за 2013 рік на 8416,15 гривень. На підставі акта перевірки Сокальською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Львівській області 23.12.2014 року видано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 74800,06 грн. № Ф- та прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від № на суму 8188,64 грн.

Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області від №1211/10/13-01-07-05 від 02.03.2015 року та рішенням Державної фіскальної служби від 01.04.2015 року № 2971 (Б) 99-99-10-07-15 оскаржувані вимога та рішення залишені без змін, а подані позивачем в порядку адміністративного оскарження скарги без задоволення.

Не погодившись із зазначеною вимогою про сплату боргу та рішенням про застосування штрафних санкцій, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання їх протиправними та скасування.

Суд при вирішенні спору виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464 (далі - Закон № 2464). Виключно зазначеним Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Згідно із п. 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 5 ч.1 статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно із п. 2 ч.1 ст. 7 та ч.11 ст. 8 Закону № 2464 єдиний внесок для платників, зазначених, зокрема, у п. 5 частини першої ст. 4 Закону № 2464, встановлюється у розмірі 34,7 відсотків суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального єдиного внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом (ч.3 ст.7 Закону № 2464). Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону № 2464 обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до вказаного Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 вказаного Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року (ч.8 ст.9 Закону № 2464). Отже, приватні нотаріуси сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Звітним періодом для приватних нотаріусів визначено календарний рік.

Таким чином, сума доходу, з якої розраховується єдиний внесок має відповідати чистому доходу, заявленому в податковій декларації, яка подається фізичною особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, до органів доходів і зборів за результатами календарного року.

На підставі ст. 6 Закону № 2464 Міністерством доходів та зборів України видано наказ від 09.09.2013р. № 454 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Пунктом 3.4 зазначеного наказу передбачено, що фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт один раз на рік до 1 травня року, наступного за звітним періодом. Звітним періодом для вказаних осіб є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з таблицею 3 додатка 5 до Порядку № 454.

Аналогічне положення міститься в Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 № 22-2, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01.11.2011 за №1014/18309, яка діяла до 03.12.2013 року.

З огляду на зазначені норми, сума доходу, з якої розраховується єдиний внесок в графі «усього» таблиці 3 додатка 5 до Порядку № 454 має відповідати чистому доходу, заявленому в податковій декларації, поданій фізичною особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, до органів доходів і зборів за результатами календарного року. Цей висновок підтверджується також наказом Міністерства доходів та зборів від 09.09.2013 № 455 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в якому зазначено, що платники, визначені підпунктом 4 п. 2.1 розділу II Інструкції (фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно) сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 01 травня наступного року на підставі даних річної податкової декларації.

Таким чином, жоден із зазначених нормативних актів не вимагає від самозайнятої особи - приватного нотаріуса проводити обчислення суми чистого доходу в розрізі місяців за податковий період - календарний рік, не посилається при проведенні розрахунку єдиного внеску на Книгу обліку доходів та витрат, єдиною вимогою є відповідність річній податковій декларації.

Визнаючи правомірність нарахування та сплати єдиного внеску позивачем, суд також наголошує, що Законом України від 04.07.2013 № 406-УІІ внесено зміни до Закону № 2464, відповідно до яких центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надає роз'яснення з питань застосування законодавства, про збір та ведення обліку єдиного внеску, а Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань взаємодіє в установленому законодавством порядку з центральним органом виконавчої влади.

На виконання зазначеної норми Закону № 2464 Міністерством доходів та зборів України та Пенсійним фондом України було видано спільний лист від 27.12.2013 № 21052/5/99-99-17- 03-01-16; № 36398/05.10, згідно з яким Міністерство доходів і зборів України та Пенсійний фонд України повідомляють, що консультації з питань ведення Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, включаючи питання заповнення таблиць 5-9 Додатка 4, всіх таблиць Додатка 5, Додатка 6 та Додатка 7 звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкові державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 454 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальникам звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.09.2013 за № 1628/2416, надають органи Пенсійного фонду України.

Відповідно до роз'яснення Пенсійного фонду України «Опис формату звіту щодо суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування органами Пенсійного фонду України відповідно до Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 № 22-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 за № 1014/18309, враховуючи зміни постанови правління Пенсійного фонду № 18-1 від 23.06.2011, зміни постанови правління Пенсійного фонду № 24-1 від 10.12.2012» згідно з яким особи, які забезпечують себе роботою самостійно, тобто займаються незалежною професійною діяльністю, формують та подають звіт згідно з таблицею 3 додатка № 5 до Порядку. У графі 2 таблиці 3 Додатка № 5 «Сума доходу, заявлена в податковій декларації» відображаються в розрізі місяців суми доходу (прибутку), отриманого від відповідної діяльності та задекларованого до органу податкової служби за результатами звітного року. При цьому слід зазначити, що у графі 3 таблиці 3 додатка № 5 зазначені особи самостійно визначають суму доходу у розрізі кожного місяця відповідного звітного року».

Судом встановлено, що подані позивачем звіти з єдиного внеску за 2011, 2012, 2013 роки заповнені з урахуванням вказаних вище вимог та відповідають приписам Закону № 2464. Розміри річного чистого доходу зазначені в звітах повністю відповідають розмірам чистого доходу, що вказані в деклараціях про майновий стан та доходи за відповідний рік. А розміри місячних доходів, вказані в звітах визначені самозайнятою особою самостійно в межах сум загального чистого річного доходу.

Судом відхиляються посилання відповідача на лист приватного нотаріуса Сокальського районного нотаріального округу Бойчук Наталії Іванівни від 25.11.2014 року № 395/01-16, яким податковий орган повідомлявся про розміри місячних доходів та витрат позивача за період 2011 - 2013 року.

Відповідно до п.п. 1.7 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами», що затверджений наказом Міністерства фінансів України 14.03.2013 N 395 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Згідно з ч.ч. 1,2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи повинні складатись під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Також, відповідно до п.4.4, 4.5 Національного стандарту України Державна уніфікована система документації. Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003) документи, що їх складають в організації, повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва організації (07), назва виду документа (10) (не зазначають на листах), дата (11), реєстраційний індекс документа (12), заголовок до тексту документа (19), текст документа (21), підпис (23). У документах, що їх оформлюють на двох і більше сторінках, реквізити 22 - 28 ( в т.ч. й підпис - 23) проставляють після тексту (21).

Проте, пред'явлені та долучені до матеріалів справи представником відповідача документи не відповідають наведеним вимогам й відповідно не можуть вважатись первинними документами, в контексті викладеного. Зокрема, в них повністю відсутня інформація, яка б давала можливість встановити, що такі документи є додатками до листа приватного нотаріуса Сокальського районного нотаріального округу Бойчук Наталії Іванівни від 25.11.2014 року № 395/01-16, як це стверджує представник відповідача, а також те, що наведені в них дані підтверджені позивачем. При цьому, надання вказаних документів із зазначеною в них інформацією заперечила позивач та її представник, одночасно надавши власні примірники додатків до листа від 25.11.2014 року №395/01-16, що завірені підписом та печаткою на кожному аркуші.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Сокальської державної об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 23.12.2014р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Сокальської державної об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску № від 23.12.2014р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Бойчук Наталії Іванівни (ідентифікаційний код НОМЕР_3) судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві)грн. 70 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний 09 червня 2015 року.

Суддя А.Г. Гулик