Справа № 820/20544/14
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 р.Справа № 820/20544/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Кудіній Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної санітарно-епідеміологічної служби України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2015р. по справі № 820/20544/14

за позовом Директора Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" ОСОБА_1

до Державної санітарно-епідеміологічної служби України , Тимчасово виконуючого обов'язки Голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України ОСОБА_2 треті особи Державна установа " Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" , Заступник директора-завідувач відділу дослідження біологічних факторів Державної установи " Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" ОСОБА_3

про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Директор Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної санітарно-епідеміологічної служби України, тимчасово виконуючого обов'язки Голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України ОСОБА_2, третіх осіб: Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України", заступника директора-завідувача відділу дослідження біологічних факторів Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" ОСОБА_3, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. Голови Держсанепідслужби України ОСОБА_2 від 21 листопада 2014 №82-о "Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1С."; визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. Голови Держсанепідслужби України ОСОБА_2 від 05 грудня 2014 №87-о "Про покладання виконання обов'язків на ОСОБА_3С.".

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що згідно з контрактом № 25 від 05.06.2013 р., укладеного Держсанепідслужбою України з ОСОБА_1, на посаду директора Центру призначена ОСОБА_1 на строк з 05.06.2013 до 05.06.2014, який був подовжений відповідно до додаткової угоди №1 від 20.05.2014 р., на строк з 05.06.2014 до 05.06.2017. Наказом т.в.о. Голови Держсанепідслужби України ОСОБА_2 від 21 листопада 2014р. №82-о було надано ОСОБА_1, директору Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України», відпустку без збереження заробітної плати тривалістю 38 календарних днів з 24 листопада по 31 грудня 2014 року на підставі пункту 66 Прикінцевих Положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (зі змінами). Вказаний наказ отримано Центром засобами електронного зв'язку 21.11.2014 о 16-00 год. Наказом Держсанепідслужби України від 05.12.2014 №87-о «Про покладання виконання обов'язків на ОСОБА_3С.» на період тимчасової відсутності ОСОБА_1 покладено виконання обов'язків директора Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держасанепідслужби України» з 08 грудня 2014 року на ОСОБА_3, заступника директора-завідувача відділу дослідження біологічних факторів, у зв'язку з перебуванням директора Центру ОСОБА_1 у відпустці без збереження заробітної плати (наказ № 87-о отримано позивачем засобами електронної пошти о 16-25 год. 08.12.2014). Позивач вважає зазначені накази безпідставними, незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ т.в.о. Голови Держсанепідслужби України ОСОБА_2 від 21 листопада 2014 №82-о "Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1С."; визнано протиправним та скасовано наказ т.в.о. Голови Держсанепідслужби України ОСОБА_2 від 05 грудня 2014 №87-о "Про покладання виконання обов'язків на ОСОБА_3С.".

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 17.06.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що згідно з контрактом №25 від 05.06.2013, укладеним Держсанепідслужбою України з ОСОБА_1, на посаду директора Центру призначена ОСОБА_1 на строк з 05.06.2013 р. до 05.06.2014 р. Зазначений контракт був подовжений відповідно до додаткової угоди №1 від 20.05.2014 р. на строк з 05.06.2014 р. до 05.06.2017 р.

08.11.2014 в центральному апараті Держсанепідслужби України т.в.о. Голови ОСОБА_2 надав вказівки керівникам установ, що входять до сфери управління Держсанепідслужби України, в тому числі директору Центру, щодо втілення заходів з економії бюджетних коштів, а саме рекомендував мінімізувати до кінця року перебування керівного складу на робочих місцях.

На виконання зазначеного доручення наказами директора Центру заступнику директора - завідувачу відділу з дослідження фізичних та хімічних факторів ОСОБА_4 надано відпустку без збереження заробітної плати на 12 календарних днів з 24.11.2014 по 05.12.2014 (наказ від 20.11.2014 №1422-ОС) та заступнику директора - завідувачу відділу з дослідження біологічних факторів ОСОБА_3 надано відпустку без збереження заробітної плати на 8 календарних днів з 21.11.2014 по 28.11.2014 (наказ від 20.11.2014 №1420-ОС), а з 01.12.2014 по 07.12.2014 щорічну додаткову відпустку на 7 календарних днів (наказ від 20.11.2014 №1431-ОС), про що 21.11.2014 о 15-00 год. листом від 21.11.2014 вих.№2.0/8043 проінформовано т.в.о. Голови Держсанепідслужби України ОСОБА_2 за відповідним запитом від 20.11.2014 №07.01-52/790-1

Т.в.о Голови Держсанепідслужби України ОСОБА_2 видав наказ від 21.11.2014 № 82-о, відповідно до якого, позивачу було надано відпустку без збереження заробітної плати тривалістю 38 календарних днів з 24 листопада по 31 грудня 2014 року на підставі пункту 6-6 Прикінцевих Положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік».

При цьому, наказом Держсанепідслужби України від 21.11.2014 № 82-о «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1С.» (далі - наказ №82-0) не визначено особу, яка тимчасово повинна виконувати обов'язки відсутнього керівника.

В зв'язку з не встановленням відповідачем особи, яка б виконувала повноваження позивача, ОСОБА_1 було прийнято рішення про залишення на робочому місці та продовження здійснення своїх функціональних обов'язків щодо поточного керівництва діяльністю Центру з 24.11.2014, оскільки позивач вважала, що державна установа не може здійснювати свою діяльність без керівника установи.

09.12.2014 та 11.12.2014 позивач зверталася (листи вих. №1.5/8471 та №1.1/8528) до Держсанепідслужби України з метою врегулювання ситуації, що склалася у зв'язку з виданням наказів № 82-о та № 87-о, в яких зазначала, що оцінивши ризики та наслідки відсутності керівництва та для забезпечення стабільної санітарно-епідемічної ситуації в регіоні, фактично з 24.11.2014 присутня на робочому місці та виконує свої посадові обов'язки, та просила скасувати вищезазначені накази як нереалізовані.

На вказані звернення відповідач відповіді не надав.

Позивач звернулась до суду з позовом про скасування вищевказаних наказів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вказані рішення були прийняті відповідачем за відсутності передбачених законом підстав.

В доводах апеляційної скарги відповідач зазначив, що законодавець надав право керівникам установ відправляти працівників у відпустки без збереження заробітної плати в будь-який час на визначений керівником термін для оптимізації штатної чисельності також і в разі, коли зазначена відпустка співпадає з графіком щорічних відпусток та учбових відпусток, а тому відповідач діяв у спосіб визначений законом.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Колегія суддів зазначає, що складовим елементом правового статусу осіб, які перебувають на публічній службі, є вступ на публічну службу, умови та порядок її проходження, звільнення з публічної служби, соціальний статус осіб публічної служби.

Згідно з п. 6.2 Статуту Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України", затвердженого наказом Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 28.11.2012 року №130, центр очолює директор, який призначається на посаду і звільняється з посади керівником Органу управління або особою, яка його заміщає, в установленому законодавством порядку. Строк найму, права, обов'язки і відповідальність директора Центру, умови його матеріального забезпечення, інші умови найму визначаються контрактом.

Абзац 3 статті 21 Кодексу законів про працю України визначає, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Як свідчать матеріали справи, позивача прийнято на посаду директора Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України" за контрактом №25 від 05.06.2013 року, дія якого продовжена додаткової угодою № 1 від 20.05.2014 року.

Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є визнання протиправними та скасування наказу "Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1С." та наказу "Про покладання обов'язків на ОСОБА_3С."

Колегія суддів, дослідивши юридичну природу спору, що виник між сторонами, дійшла висновку, що даний спір не пов'язаний з питаннями прийняття на публічну службу, її проходженням та звільненням з неї, а отже не відноситься до категорії спорів, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Положенням частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється за правилами іншого судочинства.

Отже, з урахуванням положень статті 15 ЦПК України та пункту 2 частини 2 статті 17 КАС України, даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 203 КАС постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.41, п.1 ч.1 ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної санітарно-епідеміологічної служби України задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2015р. по справі № 820/20544/14 скасувати.

Провадження у справі за позовом Директора Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" ОСОБА_1 до Державної санітарно-епідеміологічної служби України , Тимчасово виконуючого обов'язки Голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України ОСОБА_2 треті особи Державна установа " Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" , Заступник директора-завідувач відділу дослідження біологічних факторів Державної установи " Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування наказів закрити.

Роз'яснити директору Державної установи "Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" ОСОБА_1, що вона має право звернутися з даним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7