Справа № 279/5588/14-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Загуменнова Н.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"09" червня 2015 р. Справа № 279/5588/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Волянській О.В. ,

за участю представника позивача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "07" травня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Коростенської міської ради, про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання видати свідоцтво на право власності,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014р. ОСОБА_4 звернувся з позовом до суду про:

- визнання неправомірним рішення Виконавчого комітету Коростенської міської ради від 22.07.2014р. №376/25-09 з приводу відмови йому у приватизації квартири по вул.Щорса, 8, кв.№1 м.Коростеня Житомирської області;

- зобов'язання Виконавчий комітет Коростенської міської ради видати йому свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог позивач просив: визнати неправомірною бездіяльність виконавчого комітету Коростенської міської ради стосовно непроведення приватизації квартири по вул.Щорса, 8, кв.№1 м.Коростеня та зобов"язати виконавчий комітет Коростенської міської ради видати йому свідоцтво про право власності на зазначену квартиру.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07.05.2015р. ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду від 07.05.2015р. скасувати та прийняти нову про задоволення його позовних вимог. Посилаючись на висновок експертизи щодо технічного стану житлового приміщення - квартири АДРЕСА_2, скаржник зазначає, що фізичний знос складає 39,03%, елементи будинку придатні для експлуатації, але потребують ремонту, квартира обвалом не загрожує, проживання в квартирі та її експлуатація можлива. Однак, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаному.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, підставою звернення ОСОБА_4 до суду слугував лист Виконавчого комітету Коростенської міської ради №376/25-09 від 22.07.2014р., що за своїм змістом є фактично відмовою у проведенні процедури приватизації квартири, в якому останній вказав на те, що будинок по вул.Щорса, 8, м.Коростеня відповідно до рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради є аварійним та будинки, що перебувають в аварійному стані приватизації не підлягають.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість фактично відмови Виконавчого комітету Коростенської міської ради ОСОБА_4 у приватизації квартири АДРЕСА_2, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до абзацу першого преамбули Закону № 2482-ХІІ, саме цей законодавчий акт визначає правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання.

У статті першій цього Закону, значиться, приватизація державного житлового фонду (далі також - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. До державного житлового фонду Закон відносить житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Згідно до норм пунктів першого та другого статті 2 Закону № 2482-ХІІ до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

При цьому частиною 2 ст.2 вище вказаного закону визначено, що не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно з частиною 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 10 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону.

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

При цьому суд враховує наступне.

Судом встановлено, що позивач з 14.08.1987 року постійно проживає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказане житло є комунальною власністю і складається з 1/2 частини одноповерхового житлового будинку і має кімнату - 14,5 кв.м., кухню - 6,6 кв.м., коридор 4,2 кв.м., санвузол.

Згідно Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 26 квітня 1984 року № 189, жилі будинки державного і громадського житлового фонду підлягають суцільному обстеженню з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним нормам. Для обстеження стану жилих будинків виконавчий комітет відповідної місцевої Ради призначає комісію, склад якої визначається п.6 зазначеного положення. Відповідно до п. 8 вказаного положення, виконавчий комітет відповідної місцевої Ради розглядає подані комісією матеріали і приймає рішення щодо придатності жилого будинку (жилого приміщення) для проживання.

Як свідчить рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради № 111 від 19.04.1995 року, житловий будинок по вул.Щорса,8 м.Коростень, процент зносу якого становить 81, 2 %, визнано аварійним. Вказане рішення ніким не скасоване, не змінене і є на даний час чинним ( а.с. 88).

Як свідчать докази, зібрані в матеріалах справи (рішення суду від 27.03.2006р.), що у зв"язку з визнанням будинку аварійним позивачу було виділено інше житло, в яке позивач переселитись відмовився (а.с.13).

Посилання позивача в обгрунтування заявлених вимог та апеляційної скарги, що висновком експертизи в зазначеному судовому рішенні 2006 року, визначено ступінь фізичного зносу його квартири - 39, 03 % та визнано можливим її експлуатацію, не могло слугувати як для задоволення позову так і задоволенню апеляційної скарги, так як зазначене не змінює статусу будинку, як аварійного, в якому знаходиться зазначена квартира.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові, враховуючи норми ч.2 ст.2 ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" та той факт, що будинок, в якому розміщена квартира АДРЕСА_2 (питання про приватизацію якою ставиться позивачем), на даний час рахується аварійним.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують рішення виконавчого комітету щодо аварійності будинку та не впливають на правільність оскарженої постанови.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "07" травня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "10" червня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_3,11500

3- відповідачу/відповідачам: Виконавчий комітет Коростенської міської ради вул.Грушевського,22,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500

4 - Управління житлово- комунального господарства виконавчого комітету Коростенської міської ради вул.Грушевського,22,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500

5 -представнику позивача ОСОБА_3, м.Коростень, вул.П.Морозова, б.17, Житомирська обл., - ,