Справа № 826/13339/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Київ К/800/50155/14

К/800/50371/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Гончар Л.Я.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційні скарги Заступника прокурора міста Києва та Київської міської ради

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2013року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014року

у справі №826/13339/13-а

за позовом до за участю третьої особи: пропублічного акціонерного товариства «АК-Транс» Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року публічне акціонерне товариство «АК-Транс» (ПАТ «АК-Транс») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради, яким просило визнати незаконним та скасувати рішення відповідача №766/9050 від 25.12.2012 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2013року у справі №826/13339/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради № 766/9050 від 25.12.2012 року в частині визнання таким, що втратило чинність рішення Київської міської ради від 20 вересня 2012 року № 189/8473 в частині заміни цим рішенням у п.3 додатку до рішення Київради від 11.12.2008 року №777/777 слів «трьох років» на «п'яти років». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Обґрунтовуючи свою правову позицію окружний та апеляційний адміністративні суди виходили з наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки Київська міська рада, скасовуючи своє раніше прийняте рішення, вийшла за межі своїх повноважень.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Заступник прокурора міста Києва та Київська міська рада звернулись до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, в яких, посилаючись на порушення судами норм статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, частини 5 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», просять вищезазначені судові рішення скасувати та залишити позовну заяву без розгляду.

Справу розглянуто в попередньому судовому засіданні з врахуванням повноважень суду, встановлених частиною 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 грудня 2008 року Київською міською радою прийнято рішення № 777/777 «Про передачу земельної ділянки та продаж цієї земельної ділянки відкритому акціонерному товариству «АК-Транс» для будівництва, реконструкції, розширення, капітального ремонту існуючих нежитлових будівель під виробничі та адміністративно-побутові приміщення з подальшими експлуатацією та обслуговуванням на вул. Оранжерейній, 1 у Шевченківському районі м. Києва».

На підставі зазначеного рішення Київської міської ради та рішення Господарського суду м. Києва № 5/46 від 25.08.2009 р. між Київською міською радою та ПАТ «АК-Транс» 11.11.2009 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення.

Відкритому акціонерному товариству «АК-Транс» видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 727425 від 25.12.2009 року.

20 вересня 2012 року Київською міською радою прийнято рішення від № 189/8473 «Про внесення змін та доповнень до рішення Київради від 11.12.2008 № 777/777».

Так, відповідно до статті 128 Земельного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2009 № 381 «Про затвердження Порядку здійснення розрахунків з розстроченням платежу за придбання земельної ділянки державної та комунальної власності" та з метою забезпечення стабільних і прогнозованих надходжень коштів до бюджету міста Києва, Київська міська рада вирішила внести до додатка до рішення Київради від 11.12.2008 року N777/777 «Про передачу земельної ділянки та продаж цієї земельної ділянки відкритому акціонерному товариству «АК-Транс» для будівництва, реконструкції, розширення, капітального ремонту існуючих нежитлових будівель під виробничі та адміністративно-побутові приміщення з подальшими експлуатацією та обслуговуванням на вул. Оранжерейній, 1 у Шевченківському районі м. Києва» такі зміни та доповнення: у пункті 3 додатка до рішення слова «трьох років» замінити словами «п'яти років»; після слів «договору купівлі-продажу земельної ділянки» додати слова та цифри «або за бажанням покупця - одноразовим платежем до 11.11.2014»; пункт 4 вищевказаного додатка викласти в такій редакції: « 4. За кожний день прострочення платежу сплачується пеня у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, а у випадку письмового звернення покупця про сплату вартості земельної ділянки одноразовим платежем нарахування пені розпочинається з 12.11.2014».

У пункті 2 зазначеного рішення визначено: Відкритому акціонерному товариству «АК-Транс» у місячний термін звернутись до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) із клопотанням щодо організації робіт по внесенню змін до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.11.2009, зареєстрованого в реєстрі за N 902, з урахуванням пункту 1 цього рішення.

Рішенням від 25 грудня 2012 року №766/9050 відповідачем визнано таким, що втратило чинність, рішення від 20.09.2012 року N189/8473 "Про внесення змін та доповнень до рішення Київської міської ради від 11.12.2008 N 777/777».

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційних скарг, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Згідно пункту 5 Рішення Конституційного Суду України №7-пр/2009 від 16.04.2009 року у справі № 1-9/2009, в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Відповідно до ч.9 ст.128 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) розрахунки за придбання земельної ділянки можуть здійснюватися з розстроченням платежу за згодою сторін, але не більше ніж на п'ять років. Порядок здійснення розрахунків з розстроченням платежу визначається Кабінетом Міністрів України.

За приписами пункту 2 Порядку здійснення розрахунків з розстроченням платежу за придбання земельної ділянки державної та комунальної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2009№ 381, строк, на який здійснюється розстрочення платежу за придбання земельної ділянки, визначається за згодою сторін у договорі купівлі-продажу, але не більш як на п'ять років..

Враховуючи те, що відповідач оскарженим рішенням скасував своє попереднє рішення, яке було виконане та відповідало вимогам чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку, що рішення №766/9050 від 25.12.2012 року є протиправним в частині скасування свого рішення про зміну строку сплати вартості земельної ділянки з 3 років на 5 років.

В касаційних скаргах Заступник прокурора міста Києва та Київська міська рада наголошують, що ПАТ «АК-Транс» пропущено шестимісячний строк на звернення до суду за захистом порушеного права, встановлений ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення Київської міської ради №766/9050 від 25.12.2012 року було опубліковано в газеті «Хрещатик» від 05.02.2013 року №15 відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Отже, останнім строком на звернення ПАТ «АК-Транс» з указаним позовом до суду є 05.08.2013 року. Позивач звернувся до суду лише 19.08.2013 року, що є порушенням ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України.

З такою позицією судова колегія Вищого адміністративного суду України погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції чинній на час прийняття Київською міською радою рішення №766/9050 від 25.12.2012 року), рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.

Нормативно-правові акти - це правові акти управління, які встановлюють, змінюють, припиняють (скасовують) правові норми. Нормативно-правові акти містять адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин у сфері виконавчої влади, розраховані на тривале застосування. Вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однотипні суспільні відносини у певних галузях, як правило, розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування.

Другу групу актів за критерієм юридичної природи складають індивідуальні акти. Останні стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Системно аналізуючи наведене вище, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що рішення Київської міської ради №766/9050 від 25.12.2012 року є індивідуальним нормативно-правовим актом. Натомість частиною 5 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» врегульовано питання набирання чинності рішеннями ради нормативно-правового характеру, а не індивідуального характеру.

Таким чином судами не було порушено частину 5 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Також не знайшли свого підтвердження доводи касаційних скарг щодо пропущення ПАТ «АК-Транс» шестимісячного строку на звернення до суду за захистом порушеного права.

Як встановлено судами, про існування рішення №766/9050 від 25.12.2012 року ПАТ «АК-Транс» дізналось під час розгляду справи №910/4292/13 (а.с.103-106) за позовом заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до позивача про стягнення 61 790 287,37 грн. Таким чином, позов в даній справі поданий в межах строку, встановленого ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі наведеного, касаційний суд вважає, що адміністративними судами правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційних скарг не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги Заступника прокурора міста Києва та Київської міської ради - відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року у справі №826/13339/13-а - залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: