Справа № 807/4093/14
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 р. Справа № 876/5950/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Закарпатського обласного центру зайнятості на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року у адміністративній справі №807/4093/14 за позовом ОСОБА_1 до Закарпатського обласного центру зайнятості третя особа Головне управління Державної служби України в Закарпатській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Закарпатського обласного центру зайнятості третя особа Головне управління Державної служби України в Закарпатській області, в якому просить визнати дії Закарпатського обласного центру зайнятості, щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи на посаді спеціаліста по обліку в Хустському районному агропромисловому об'єднанні та Хустському агропромисловому об'єднанні «Тиса» з 03 вересня 1986 року по 11 квітня 1988 року до стажу державної служби - неправомірними, зобов'язати Закарпатський обласний центр зайнятості зарахувати період ОСОБА_1 роботи на посаді спеціаліста по обліку в Хустському районному агропромисловому об'єднанні та Хустському агропромисловому об'єднанні «Тиса» з 03 вересня 1986 року по 11 квітня 1988 року до стажу перебування на державній службі та зобов'язати Закарпатський обласний центр зайнятості здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 заробітної плати з урахуванням надбавки за вислугу років залежно від стажу державної служби строком 25 років за період з 10 січня 2013 року і до 28 березня 2014 року.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року позов задоволено частково. Визнано дії Закарпатського обласного центру зайнятості щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1, періоду роботи на посаді спеціаліста по обліку в Хустському районному агропромисловому об'єднанні та Хустському агропромисловому об'єднанні «Тиса» з 03 вересня 1986 року по 11 квітня 1988 року до стажу державної служби неправомірними. Зобов'язано Закарпатський обласний центр зайнятості повторно розглянути питання щодо зарахування періоду роботи ОСОБА_1 на посаді спеціаліста по обліку в Хустському районному агропромисловому об'єднанні та Хустському агропромисловому об'єднанні «Тиса» з 03 вересня 1986 року по 11 квітня 1988 року до стажу перебування на державній службі. Зобов'язано Закарпатський обласний центр зайнятості повторно розглянути питання щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 заробітної плати з урахуванням надбавки за вислугу років залежно від стажу державної служби строком 25 років за період з 10 січня 2013 року і до 28 березня 2014 року. Стягнуто з Державного (відповідного місцевого) бюджету України судовий збір відповідно до задоволеної частини позовних вимог на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 24,36 грн. сплачений відповідно до квитанції №216 від 15.12.2014 року. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій вказує на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з'явились хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Розпорядженням Мукачівського міського виконавчого комітету №15/02-5 від 21 лютого 1984 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду економіста міської планової комісії Мукачівського міського виконавчого комітету, де вона пропрацювала з 21 лютого 1984 року по 26 грудня 1985 року, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Наказом №45-К від 03.09.1986 року Хустського районного агропромислового об'єднання позивачка була прийнята тимчасово на роботу, на період декретної відпустки, спеціалістом по обміну в Хустське районне агропромислове об'єднання, де пропрацювала до 11.04.1988 року і була звільнена із займаної посади у зв'язку зі скороченням штатів в агропромисловому об'єднанні «Тиса» та переведена на роботу в Хустський агробуд по спеціальності (на підставі Постанови Ради Міністрів УССР № 47 від 19 лютого 1988 року згідно Наказу АПО «Тиса» №3-К від 06 квітня 1988 року).

Наказом Закарпатського обласного центру зайнятості №18-К від 28.06.1991 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду бухгалтера першої категорії в Мукачівський міський центр зайнятості, де працювала по 28.03.2014 року на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку-головного бухгалтера Мукачівського міського центру зайнятості.

Згідно Наказу Закарпатського обласного центру зайнятості від 2803.2014 року №85-К позивачка була звільнена з роботи внаслідок виявленої невідповідності займаній посаді за станом здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи, згідно п. 2. ст. 40 КЗпП України.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково з тих підстав, що відмова в зарахуванні періоду роботи на посаді спеціаліста по обліку в Хустському районному агропромисловому об'єднанні та Хустському агропромисловому об'єднанні «Тиса» з 03.09.1986 року по 11.04.1988 року до стажу державної служби є неправомірною, так як позивач довів обґрунтованість таких вимог.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону України «Про державну службу» надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, позивачка має стаж державної служби 23 роки, що передбачає згідно із Законом виплату надбавки за вислугу років - 30%. Проте такий стаж було обчислено Закарпатським обласним центром зайнятості без урахування періоду роботи на посаді спеціаліста по обліку в Хустському районному агропромисловому об'єднанні з 03 вересня 1986 року по 11 квітня 1988 року. З цього приводу суд констатує наступне.

17 липня 2007 року за №5587/11-07 Головним управлінням державної служби України було видано лист-роз'яснення «Щодо зарахування до стажу державної служби окремих періодів роботи, які дають право на призначення пенсії державного службовця», де зазначено наступне.

Щодо зарахування до стажу державної служби періоду роботи з 17.01.83р. до 02.01.90р. в районному агропромисловому об'єднанні, то слід зазначити, що згідно із Порядком обчислення стажу державної служби до такого стажу зараховуються періоди роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів у місцевих органах державного управління міністерств і відомств УРСР та інших республік, а також СРСР.

За період з 1962 року відбулося ряд змін у структурі управління сільським господарством колишньої УРСР.

Зокрема, постановою ЦК Компартії України і Ради Міністрів УРСР від 27 березня 1962 року «Про перебудову управління сільським господарством Української PCP» були створені територіальні виробничі колгоспно-радгоспні (радгоспно-колгоспні) управління по керівництву сільськогосподарським виробництвом, які підпорядковувались обласним управлінням і Міністерству виробництва і заготівель сільськогосподарських продуктів.

Згідно з постановою ЦК Компартії України і Ради Міністрів УРСР від 03.04.65 №334 «Про заходи по поліпшенню керівництва сільським господарством республіки», обласні управління виробництва і заготівель сільськогосподарських продуктів реорганізовані в обласні управління сільського господарства, а в районах - у районні виробничі управління сільського господарства.

Постановою ЦК Компартії України і Ради Міністрів УРСР від 30.01.70р. районні виробничі управління сільського господарства перетворені в управління сільського господарства райвиконкому.

Відповідно до постанови ЦК Компартії України і Ради Міністрів УРСР від 10.12.85 №429 «Про дальше удосконалення управління агропромисловим комплексом Української PCP» були створені обласні агропромислові комітети і районні агропромислові об'єднання під керівництвом обласних і районних Рад народних депутатів, як самостійні суб'єкти господарювання.

Постановою Ради Міністрів УРСР від 16.10.89 №253 «Про вдосконалення управління в агропромисловому комплексі республіки» передбачено заходи щодо дальшого поширення нових організаційних форм промислової інтеграції та кооперування, створення на добровільній основі агропромислових об'єднань, агрокомбінатів, агрофірм, виробничих об'єднань та інших формувань.

Для оперативного виконання функцій управління цими формуваннями на районному рівні обиралась рада і утворювався апарат - робочий орган ради. В області замість агропромислових комітетів обиралась рада агропромислових формувань і утворювався робочий орган ради.

Згідно з Законом України «Про перелік міністерств та інші центральні органи державного управління Української PCP» від 13.05.91р. та постановою Кабінету Міністрів УРСР «Про порядок реалізації Закону України «Про перелік міністерств та інші центральні органи державного управління Української PCP» від 24.05.91р. №12 створено Міністерство сільського господарства і продовольства та відповідні обласні і районні управління.

Враховуючи зміни у структурі управління сільським господарством, що проводились відповідно до постанов Уряду, періоди роботи керівних працівників і спеціалістів у вищезазначених органах управління підлягають зарахуванню до стажу державної служби, за винятком роботи в агропромислових об'єднаннях, агрокомбінатах, агрофірмах, виробничих об'єднань та інших формуваннях, які не реорганізовані в управління сільського господарства і продовольства, але до 20-річного стажу, який дає право на призначення пенсії державного службовця, незалежно від місця роботи під час досягнення пенсійного віку, зазначений період роботи, на жаль, не може бути зарахованим.

Як видно з листа Головного управління державної служби України в Закарпатській області від 06.11.2009 року №707/03-16/1, період роботи ОСОБА_1 на посаді спеціаліста по обліку в Хустському районному агропромисловому об'єднанні з 03.09.1986 по 11.04.1988р. може бути зарахований до стажу державної служби за умови підтвердження архівними документами.

Так, з наявної в матеріалах копії архівної довідки від 27.11.2009 року №389 видно, що згідно постанови ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 14 листопада 1985 року №1114 «Про дальше вдосконалення управління агропромисловим комплексом», постанови ЦК Компартії України і Ради Міністрів УРСР від 19 листопада 1985 року «Про Державний агропромисловий Комітет Української PCP», Указу Президії Верховної Ради УРСР від 23 листопада 1985 року «Про зміни в системі органів управління агропромисловим комплексом Української РСР» та рішення облвиконкому №303 від 12 грудня 1985 року на базі управління сільського господарства створено Хустське районне агропромислове об'єднання (РАПО). Постановою Ради Міністрів Української PCP №47 від 19 лютого 1988 року утворено Хустське агропромислове об'єднання «Тиса», яке виконувало функції єдиного органу управління державної влади в районі в основу якого стало РАПО, а на підставі Указу Президента України №252 від 14 квітня 1992 року та розпорядження представника Президента України Хустської районної державної адміністрації від 29 червня 1992 року №17 в складі районної державної адміністрації сформовано управління сільського господарства і продовольства, спеціалісти якого перейшли в порядку переводу із апарату реорганізованого АПО «Тиса», галузевим спеціалістам було присвоєно ранги державних службовців, а роки роботи в РАПО та АПО «Тиса» зараховані в стаж державної служби. Розпорядженням голови Хустської районної державної адміністрації від 29.04.05 року №170 Управління сільського господарства і продовольства реорганізовано в Управління агропромислового розвитку Хустської районної державної адміністрації, яке діє по сьогоднішній день.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку що позовні вимоги щодо відмови в зарахуванні періоду роботи на посаді спеціаліста по обліку в Хустському районному агропромисловому об'єднанні та Хустському агропромисловому об'єднанні «Тиса» з 03.09.1986 року по 11.04.1988 року до стажу державної служби є неправомірними, так як позивач довів обґрунтованість таких вимог.

Щодо позовних вимог позивача щодо зобов'язання відповідача зарахувати період роботи позивачки на посаді спеціаліста по обліку в Хустському районному агропромисловому об'єднанні та Хустському агропромисловому об'єднанні «Тиса» з 03.09.1986 року по 11.04.1988 року до стажу перебування на державній службі та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату заробітної плати позивачки з урахуванням надбавки за вислугу років залежно від стажу державної служби строком 25 років за період з 10 січня 2013 року і до 28 березня 2014 року, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Оскільки, в разі задоволення таких позовних вимог, суд фактично підміняє державний орган, зобов'язуючи його приймати рішення, яке належить до його компетенції та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до сфери діяльності такого суб'єкта владних повноважень, а відтак, зобов'язуючи відповідача вчинити вищевказані дії, суд перебирає на себе повноваження органу, який наділений законними повноваженнями щодо розрахунку строку перебування на державній службі, розрахунок та виплату заробітної плати.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Закарпатського обласного центру зайнятості - залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року у адміністративній справі №807/4093/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс