Справа № 2-а-8820/11
Суддя: Іваніна Ю. В.
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-8820/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2011 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Іваніної Ю.В.,

при секретарі Худайбердієвій Н.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, адміністративну справу №2-а-3153/11 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС взводу супроводження старшого прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05.10.2010 року відповідачем ОСОБА_2 відносно нього було складено протокол про вчинення правопорушення та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, з якою він не згоден. Відповідно до вказаної постанови від 05.10.2010 року він порушив Правила дорожнього руху України, а саме, керуючи автомобілем, перевищив швидкість в населеному пункті більш, ніж на 20 км/годину. Цією ж постановою на нього було накладено адміністративний штраф в сумі 255 гривень. З постановою він не згоден, оскільки прилад, за допомогою якого зафіксовано перевищення швидкості, не є автоматичним засобом фото- чи відео фіксації, в постанові не вказано режим, в якому здійснювалася фіксація порушення, тому така фіксація не відповідає вимогам закону. Також в постанові відсутні вказівки про те, хто саме проводив фіксацію та дані про свідків порушення.

В судовому засіданні позивач свої вимоги, викладені у позові, підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував повністю, посилаючись на те, що фіксація порушення відбувалася за допомогою приладу, який зареєстрований у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, на який видано свідоцтво про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки та про повірку робочого засобу. Згідно методичних рекомендацій по роботі з приладом «Визир»є два режими вимірювання швидкості стаціонарний і патрульний. Похибка приладу у стаціонарному режимі складає +/-1 км, у патрульному +/-2 км. Швидкість автомобіля позивача вимірювалася у стаціонарному режимі, про що свідчить відеозапис порушення та дані екрану приладу. Він здав залік щодо користування даним технічним засобом. У якості доказу відповідач також надав суду відеозапис порушення Правил дорожнього руху позивачем та інші необхідні документи. Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та докази, наданні в судовому засіданні відповідачем, вважає, що у позові потрібно відмовити у звязку з наступним.

Згідно зі ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на судом підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

На підставі ст.71 КАС України в адміністративний справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

05.10.2010 року відповідачем винесено постанову, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень (а.с.4).

Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні матеріалів адміністративної справи, 05.10.2010 року позивач, керуючи автомобілем ДЕУ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул.Набережній у м.Запоріжжі, перевищив швидкість руху в населеному пункті, більш ніж на 29 км/годину, рухався зі швидкістю 89 км/годину, швидкість вимірювалася приладом «Визир».

В судовому засіданні проглянуто наданий відповідачем відеозапис правопорушення, здійснений за допомогою приладу «Визир», який підтверджує факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, у якості доказів, відповідачем надано: паспорт вимірювача швидкості «Візір», який містить дані про його основні технічні характеристики; свідоцтво про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 11.10.2006 року, згідно з яким вимірювач швидкості радіолокаційний відеозаписувальний «Визир»зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером 31473-06 та підлягає повірці під час експлуатації; свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювача швидкості «Визир»№1-7370-10 від 29.12.2010 року, чинне до 29.12.2011 року; відомість заліків особового складу взводу ДПС (для здійснення супроводження) УДАІ ГУ МВС України в Запорізькій області щодо користування технічним засобом вимірювання швидкості «Визир»; методичні рекомендації по роботі з даним приладом (а.с.15-38).

Вивчивши в судовому засіданні вказані докази, надані відповідачем, суд приходить до висновку, що порушення позивача фіксувалося за допомогою належним чином зареєстрованого приладу, який пройшов необхідну повірку, належною особою відповідачем, який здав відповідний залік щодо роботи з даним приладом.

Швидкість автомобіля позивача вимірювалася у стаціонарному режимі, про що свідчить відеозапис порушення та дані екрану приладу, при цьому похибка приладу у стаціонарному режимі складає +/-1 км.

За таких обставин та враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, так як факт порушення Правил дорожнього руху України є доведеним, а надані суду пояснення та докази, свідчать про наявність складу правопорушення в діях позивача та відсутність підстав для скасування постанови, яка, на думку суду, є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 69, 70, 71, 87, 88, 128, 158-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора ДПС взводу супроводження старшого прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити повністю.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя підпис ОСОБА_3

Копія вірна:

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Ю.В. ОСОБА_3