Справа № 276/74/13- а
Суддя: Мельник М. Л.
Дата ухвалення: 2013-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/74/13- а
Провадження по справі № 2-а/276/13/13
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2013 року смт. Володарськ-Волинський

Володарсько Волинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Мельника М.Л.

при секретарі Ігнатенко О.М.

позивача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4

до

Управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області

про

визнання дій незаконними та зобов'язання провести перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, вказуючи, що він з 20.06.1983 року по 17.02.1997 року працював в районах Крайньої Півночі м. Норильськ на різних посадах Міністерства кольорової металургії, які відносяться до пільгових робіт по списку № 1. По досягненню 50 річного віку він звернувся до відповідача для отримання дострокової трудової пенсії за зниженим пенсійним віком. Однак йому була призначена звичайна пенсія як інваліда загального захворювання в розмірі 1055 грн, однак з таким розміром пенсії він не погодився та звернувся до відповідача про перерахунок йому пенсії і з 01.12.2011 року став отримувати пенсію в розмірі 2338 грн. Такий розмір пенсії на думку позивача не відповідає розміру його заробітної плати, а тому звернувся до відповідача та отримав відповідь з розрахунком пенсії та періодів роботи під землею та роботи на Крайній Півночі. При обчисленні розміру пенсії відповідачем врахований період роботи з 01.08.1983 року по 31.07.1986 року в районах Крайньої Півночі, за роботу в інший період на Крайній Півночі йому не було застосовано пільговий коефіцієнт 1,5 за відсутності трудового договору, однак його стаж роботи на Крайній Півночі підтверджується записом в трудовій книжці та довідками з місця роботи, це негативно вплинуло на розмір страхового коефіцієнту і привело до зменшення розміру пенсії. Зазначає, що пільгове обчислення трудового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідок в яких зазначено періоди роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Вважає вимоги відповідача про надання письмового договору про роботу на Крайній Півночі для підтвердження пільгового стажу за період з 01.08.1986 року по 01.01.1991 року є незаконними, а дії в частині позбавлення права на збільшення пільгового обчислення страхового стажу є протиправними.

Після уточнення позовних вимог позивач просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі щодо позбавлення позивача на пільгове обчислення страхового стажу шляхом зарахування одного року роботи в районі Крайньої Півночі за один рік шість місяців за період з 01.08.1986 року по 01.01.1991 року; зменшення розміру пенсії з 2521,75 грн. до 2476,46 грн. починаючи з 01.07.2012 року; включення періоду перебування на обліку в центрі зайнятості з 24.12.2002 року по 18.12.2003 року та з 05.02.2008 року по 29.01.2009 року як страхового стажу з нульовим значенням для розрахунку коефіцієнту заробітньої плати при призначенні пенсії; не проведення оптимізації заробітної плати до належної дати відповідно до стажу роботи; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області провести позивачу перерахунок та виплату пенсії з 05.10.2010 року з врахуванням страхового стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі з 01.08.1983 року по 01.01.1991 року збільшеного на коефіцієнт 1,5; провести перерахунок заробітної плати позивача за червень 1994 року з російських рублів на гривню за відповідним курсом;

-2-

виключити періоди отримання допомоги по безробіттю з 24.12.2002 року по 18.12.2003 року та з 05.02.2008 року по 29.01.2009 року з нульовим значенням при обчисленні заробітної плати для призначення пенсії; провести оптимізацію розміру заробітньої плати для нарахування позивачу пенсії відповідно до визначеного загального стажу роботи.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та дали пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, у своєму запереченні виклав обставини невизнання позову.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі та отримує пенсію з 23.08.2008 року.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991 року, тобто Указу Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", ОСОБА_5 Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_5 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про порядок впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Управлінням Пенсійного фонду Украйни в Володарсько-Волдинському районі Житомирської області до пільгового стажу позивачу зараховано роботу в районах Крайньої Півночі лише за період з 01.08.1983 року по 31.07.1986 року, а весь інший час не зараховано через відсутність відомостей про укладення строкових трудових договорів.

При дослідженні в судовому засіданні пенсійної справи позивача № 136799 встановлено наявність копії письмового трудового договору з позивачем за період роботи з 01.08.1983 року по 01.08.1986 року в районах Крайньої Півночі.

Досліджені трудова книжка позивача та в матеріалах пенсійної справи довідки № 276 від 31.08.2009 року тресту»Норильськшахтбуд» № 3-50-02/т1190 від 03.06.2009 р., ВАТ «Норильський ГМК», №OK- 295 від 29.12.2006 р. ВАТ «Норильський ГМК» № 6 вуд 28.01.2010 р. тресту «Норильськшахтбуд», №OK-214 від 07.10.2009 року ВАТ «Норильський ГМК» підтверджують роботу позивача в районах Крайньої Півночі з 20.06.1983 року по 17.02.1997 року.

При цьому, твердження відповідача про те, що пільгове обчислення стажу роботи поширювалося на працівників Крайньої Півночі лише за умови, що вони уклали письмові трудові договори, є безпідставним з огляду на те, що Інструкція про порядок надання пільг, затверджена постановою Держкомпрані і Президії ВЦСГІС від 16.12.1967 року №520/11-28 у якій зазначена така умова, є лише підзаконним актом, а тому, виходячи з конституційного принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, вказана Інструкція не має вирішального значення при наявності інших достовірних документів, які підтверджують пільговий стаж роботи працівника.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Крім того, в п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або письмового договору або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Суд також враховує, що позивач після закінчення строку письмового трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі продовжував працювати на Норильському ГМК до 31.10.1993 року, тобто на тому ж підприємстві з яким укладено письмовий трудовий договір, а тому у відповідності до діючого на час виникнення правовідносин трудового законодавства даний трудовий договір вважається продовженим.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Тому суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що Управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області незаконно відмовило позивачу у зарахуванні до пільгового стажу стаж його роботи в районах Крайньої Півночі з 01.08.1986 року по 01.01.1991 року, внаслідок чого розмір його пенсії зменшився, а тому порушене право позивача підлягає захисту в судовому

-3-

порядку, а його позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини І статті 24 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з І липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

За вимогами статті 41 Закону № 1058 до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески;с

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої оплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум;

3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Судом встановлено, що позивач у період з 24.12.2002 року по 18.12.2003 року та з 05.02.2008 року по 29.01.2009 року перебував на обліку в центрі зайнятості і отримував допомогу по безробіттю. При цьому в ці періоди він не отримував заробітну плату або інший дохід, як передбачено частиною 1 статті 40 Закону № 1058, а врахування для обчислення пенсії сум виплаченої допомоги по безробіттю не передбачено статтею 41 вказаного Закону. Відповідач за вказані періоди страхового стажу включив у розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії дохід у розмірі 0 гривень.

Аналізуючи вищезазначені вимоги законодавства, суд приходить до висновку, що для обчислення пенсії враховується саме наявна заробітна плата (дохід), тобто її фактичне нарахування чи отримання, врахування ж для обчислення пенсії періодів, коли позивач не працював і заробітну плату (дохід) не отримував, частиною 1 статті 40 Закону № 1058 не передбачено.

Тобто для обчислення пенсії можливе врахування лише періодів, коли особа отримувала заробітну плату (дохід) і неможливе врахування, коли особа її не отримувала.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що за статтею 24 Закону № 1058 період отримання допомоги по безробіттю є страховим стажем, а тому період, коли позивач отримував допомогу по безробіттю зараховується при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії, оскільки зазначене положення Закону передбачає зарахування цього періоду саме до страхового стажу, а не для обчислення пенсії. Тобто період, коли особа отримувала допомогу по безробіттю зараховується до страхового стажу, але не враховується для обчислення пенсії, оскільки особа не працює і не отримує заробітної плати (доходу). Вимоги статей 40 та 41 Закону № 1058 не передбачають врахування періодів перебування на обліку в центрі зайнятості та утримання допомоги по безробіттю для розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії, а тому відповідачем безпідставно у вказані періоди дохід позивача врахований як нуль.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень, обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Представник відповідача в судовому засіданні не довів та не надав доказів правомірності прийнятого рішення щодо зменшення розміру пенсії позивачу з 01.07.2012 року з 2521,75 грн. до 2474,46 грн., а тому

-4-

дії відповідача в цій частині суд визнає протиправними.

За викладених обставин заявлений позов позивачем підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України суд присуджує понесені позивачем судові витрати в сумі 34,41 грн. у виді судового збору, які підтверджені відповідними документами з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, ст.ст. 62,72,73,102 ЗУ Про пенсійне забезпечення, ст.ст. 14, 15, 20, 40, 41, 42 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі про позбавлення ОСОБА_4 на пільгове обчислення страхового стажу шляхом зарахування одного року роботи в районі Крайньої Півночі за один рік шість місяців за період з 01.08.1986 року по 01.01.1991 року; зменшення розміру пенсії з 2521,75 грн. до 2476,46 грн. починаючи з 01.07.2012 року; включення періоду перебування на обліку в центрі зайнятості з 24.12.2002 року по 18.12.2003 року та з 05.02.2008 року по 29.01.2009 року як страхового стажу з нульовим значенням для розрахунку коефіцієнту заробітньої плати при призначенні пенсії; не проведення оптимізації заробітної плати відповідно до стажу роботи.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області провести ОСОБА_4 перерахунок та виплату пенсії з 05.10.2010 року з врахуванням страхового стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі з 01.08.1983 року по 01.01.1991 року збільшеного на коефіцієнт 1,5; провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_4 за червень 1994 року з російських рублів на гривню за відповідним курсом; виключити періоди отримання допомоги по безробіттю з 24.12.2002 року по 18.12.2003 року та з 05.02.2008 року по 29.01.2009 року з нульовим значенням при обчисленні заробітної плати для призначення пенсії; провести оптимізацію розміру заробітньої плати для нарахування ОСОБА_4 пенсії відповідно до визначеного загального стажу роботи.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати в сумі 34,41 грн судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Володарсько-Волинський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: М.Л. Мельник