Справа № 569/6917/15-а
Суддя: Музичук Н.Ю. Н. Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6917/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі суддi ОСОБА_1, pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне в порядку письмового провадження спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

13 Травня 2015 року ОСОБА_2 звернулась в Рівненський міський суд із позовом про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне неправомірними щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_2 та провести перерахунок призначеної пенсії із врахуванням надбавки за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи, премій до державних, професійних свят та ювілейних дат, індексації грошових доходів, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, водночас перерахунок проводити без перевизначення базового місяця для індексації пенсії, виходячи із розміру 85% заробітної плати, починаючи із часу призначення 02.02.2010 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що із 02.02.2010 року перебуває на обліку Пенсійного фонду України в м. Рівне та отримує пенсію відповідно до Закону України Про державну службу. Відповідно до вимог статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № З 723-XII Про державну службу на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Її пенсія державного службовця обчислювалась із розрахунку 85 % заробітної плати з урахуванням набутого стажу державної служби 15 років 6 днів та загального страхового стажу 32 роки 11 місяців 23 дні.

27 Квітня 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії із врахуванням додаткових виплат відповідно до довідки територіального управління ДСУ України в Рівненській області від 21 квітня 2015 року № 95, з розрахунку 85%, а саме: надбавки за високі досягнення праці або виконання особливо важливої роботи; премій; премій до державних, професійних свят та ювілейних дат; індексації грошових коштів; матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань; матеріальної допомогу на оздоровлення.

В довідці зазначено, що на всі вищезазначені додаткові виплати нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Листом від 06.05.2015 року за № 170/10 управлінням Пенсійного фонду України в м. Рівне позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку з посиланням на те, що порядок та умови визначення розміру заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям визначено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року за № 865 Про деякі питання вдосконалення розмірів заробітку для обчислення пенсії, відповідно до п. 5 якої форма довідки про заробітну плату, що додається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики України. Позивач вважає, що відмова УПФ України суперечить нормам Конституції України та нормам чинного законодавства та порушує право позивача на пенсію відповідно страхового стажу та розміру заробітку, на перерахунок пенсії, відповідно до чинного законодавства.

Згідно письмових заперечень відповідача на адміністративний позов вбачається, що УПФ України в м. Рівне позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на правомірність своїх дій із урахуванням Закону України від 28.12.2014 року №76-УІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України».

Ухвалою суду від 15 травня 2015 року відкрито скорочене провадження в межах строку звернення до адміністративного суду, тобто із 13 листопада 2014 року.

Справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами в порядку скороченого провадження, відповідно положень ч. 6 ст. 183-2 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадови і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2. перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Рівне і з 02.02.2010 року призначено пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції закону до 01.10.2011 року.

Її пенсія державного службовця обчислювалась із розрахунку 85 % заробітної плати з урахуванням набутого стажу державної служби 15 років 6 днів та загального страхового стажу 32 роки 11 місяців 23 дні.

27 Квітня 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії із врахуванням додаткових виплат відповідно до довідки територіального управління ДСУ України в Рівненській області від 21 квітня 2015 року № 95, з розрахунку 85%.

Листом від 06.05.2015 року за № 170/10 управлінням Пенсійного фонду України в м. Рівне позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку з посиланням на те, що порядок та умови визначення розміру заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям визначено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року за № 865 Про деякі питання вдосконалення розмірів заробітку для обчислення пенсії, відповідно до п. 5 якої форма довідки про заробітну плату, що додається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики України. Зокрема із відповіді встановлено, що розмір заробітної плати позивача обрахований станом на 29.01.2009 року за посадовим окладом, надбавками за ранг та за вислугу років. Також для розрахунку суми посадового окладу для обчислення пенсії враховано скориговану суму надбавок і премій за 24 місяці роботи, отриманих перед зверненням за призначенням пенсії. В довідку, надану для перерахунку пенсії по формі за постановою правління ПФУ №5-1 від 14.02.2011 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва в справі №2а-4753/09/2670 лише затверджено форму довідки про складові заробітної плати, в яку зокрема включено пункт «Інші доплати», однак не внесені відповідні зміни до нормативних актів, які регламентують порядок перерахунку пенсії державним службовцям.

Таким чином, на підставі на підставі Листа відповідача від 06.05.2015 року за № 170/10 встановлено, при призначенні пенсії позивачу на підставі довідок ДСА від 01.02.1010 року №№10,11 для розрахунку суми посадового окладу для обчислення пенсії враховано скориговану суму надбавок і премій /в тому числі надбавка за високі досягнення праці або виконання особливо важливої роботи, премії, премії до державних, професійних та ювілейних дат, за 24 місяці роботи, отриманих перед зверненням за призначенням пенсії. Відповідно вимоги в частині подвійного включення таких виплат при проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки нового зразка є безпідставними.

Суд вважає дії УПФ у м. Рівне неправомірними з тих підстав, що відмовлено в перерахунку пенсії позивачу із включенням до заробітної плати позивача обрахованої для призначення пенсії отриманих позивачем індексації грошових коштів; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; матеріальної допомоги на оздоровлення, які додатково включені в графу «Інші виплати», наданої позивачем 27.04.2015 року для відповідача довідки ТУ ДСА в Рівненській області від 21.04.2015 року №95, на які нарахований збір на обов»язкове державне пенсійне страхування.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Статтею 64 Конституції України встановлено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені крім випадків, передбачених Конституцією України.

У рішенні від 5 квітня 2001 року Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Як встановлено, пенсія ОСОБА_2 призначена за нормами Закону України Про державну службу в редакції до 01 жовтня 2011 року, відповідно до якої пенсія державним службовцям призначалась в розмірі 80 % від суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Оскільки пенсію позивачу було призначено у 2010 році, виходячи із розрахунку 85 % від суми заробітної плати відповідно до положень ст. 37 Закону України "Про державну службу" у чинній на той час редакції, зменшення відповідачем розміру пенсії до 80% або 60 % від суми заробітної плати згідно спірного розпорядження від 21.03.2013 року №173599 з посиланням на Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року N 3668-У1 та Закон України від 28.12.2014 року №76-УІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», якими в подальшому до статті 37 Закону України "Про державну службу" були внесені зміни, є необґрунтованим, таким що обмежують права позивача, суперечить положенням ст. ст. 58,64 Конституції України.

Вирішуючи спір, суд приймає до уваги, що відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно п. 2.3.3 ст. 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004р. № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004р. за № 114/8713, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, входить до складу фонду оплати праці.

Згідно ч.6 ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до с. 33 Закону України «Про оплату праці», у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації, згідно із чинним законодавством.

Згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 року передбачено, що обєктом індексації грошових доходів населення є в тому числі заробітна плата, підстави для індексації грошових доходів населення наявні у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка, те що індексація грошових доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України від 17.07.2003 року №1078. Згідно вказаного Закону, індексація встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Згідно порядку, обєктом індексації грошових доходів населення є оплата праці, як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України який не має разового характеру.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, в тому числі матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та суми виплат, повязаних з індексацією заробітної плати працівників, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Приймаючи до уваги судову практику Верховного суду України в справах щодо ідентичних правовідносин в тій частині, що перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, суд приходить до висновку, що для вирішення спірних правовідносин в справі підлягають застосуванню саме такі спеціальні норми, що визначають виплати /доходи/для обчислення пенсії, зокрема ст. 41 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не положенням Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу», саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги.

Таким чином, висновки управління Пенсійного фонду в місті Рівне про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, що мають систематичний характер, суми виплат, повязаних з індексацією заробітної плати працівників, надана всім або більшості працівників, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права відповідачем.

Суд вважає, що перерахунок та виплата позивачу пенсії у вказаному розмірі мають бути проведені із 01 травня 2015 року, оскільки звернення позивача до УПФУ в місті Рівне з приводу перерахунку її пенсії із довідкою ТУ ДСА в Рівненській області від 21.04.2015 року №95, яка відповідає фактично одержаним сумам інших виплат, зокрема матеріальної допомоги, що має систематичний характер, та виплат, повязаних з індексацією заробітної плати працівника на загальну суму 8 152,87 грн., мало місце 27.04.2015 року /після 15 числа поточного місяця звернення/, що унеможливлює вчинення перерахунку пенсії позивачу в межах шестимісячного строку звернення до суду відповідачем без наявних вищенаведених довідок про такі виплати.

Враховуючи положення чинного пенсійного законодавства, а саме, статей 83, 84, 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статей 43, 44, 45, 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами.

Судом встановлено, що жоден із таких випадків, передбачених Законами України «Про пенсійне забезпечення» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не поширюється на правовідносини сторін, а тому відсутні і підстави для проведення перерахунку пенсії позивача за період до її звернення до відповідача, в тому числі із 13.11.2014 року.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкту владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, порушене право позивачки підлягає захисту шляхом зобовязання відповідача до проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням «інших виплат» - матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомога на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відповідно до довідки встановленого зразка про складові заробітної плати, виданої ТУ ДСА в Рівненській області № 95 від 21.04.2015 року, виходячи із розрахунку 85% заробітної плати, починаючи із 01.05.2015 року, згідно ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вимоги позивача в частині проведення перерахунку пенсії відповідачем без перевизначення базового місяця для індексації пенсії в позовній заяві не обґрунтована, не визначена, вказане порушення інтересів позивача не витікає за змістом листа або заперечень відповідача, у цьому звязку вказана вимога до задоволення не підлягає. У відповідності до положень ст. 2 КАС України, до захисту в судовому порядку підлягає порушене право позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 9, 18, 71, 72, 79, 86, 122, 158-163, 167, 185, 186, 254-256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне неправомірними в частині відмови в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_2 на підставі наданої 27.04.2015 року довідки територіального управління Державної судової адміністрації в Рівненській області №95 від 21.04.2015 року, із врахуванням індексації грошових доходів, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, виходячи із розміру 85% заробітної плати, починаючи із 01 травня 2015 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у місті Рівному провести перерахунок та виплату пенсії по віку по Закону України «Про державну службу» ОСОБА_2, виходячи із розрахунку 85% заробітної плати, із урахуванням отриманих матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відповідно до довідки встановленого зразка про складові заробітної плати, виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Рівненській області №95 від 21.04.2015 року, починаючи із 01 травня 2015 року.

Постанову суду звернути до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, відповідно до частини 3 статті 160 КАС України, а також прийняття постанови в письмовому провадженні протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо була подана апеляційна скарга судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю. Музичук