Справа № 872/5722/15
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2015 рокусправа № 804/1458/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

секретар судового засідання: Портненко М.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 березня 2015 року у справі № 804/1458/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про скасування картки відмови та визнання недійсним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товару, транспортних засобів комерційного значення № 110010000/2014/20062 від 14 липня 2014 року та визнати недійсним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2014/600135/1 від 14 липня 2014 року.

В обґрунтування позову зазначив, що подані ними документи не мали розбіжностей, ознак підробки, містили всю необхідну інформацію для визначення митної вартості товару по першому методі (контрактній вартості). Проте, митним органом без достатніх для цього підстав прийнято рішення про визначення митної вартості товарів за іншим (резервним) методом.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 березня 2015 року адміністративний позов задоволено. Скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товару, транспортних засобів комерційного значення № 110010000/2014/20062 від 14 липня 2014 року, визнано недійсним та скасувано рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2014/600135/1 від 14 липня 2014 року.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити у повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована доводами Митниці про наявність у митної служби виключних повноважень щодо контролю правильності визначення митної вартості товару. Позивачем до митного оформлення надано документи на підставі яких неможливо достовірно стверджувати про правильність визначення митної вартості товару за ціною зовнішньоекономічного контракту, оскільки документи містили розбіжності. У зв'язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів, митницею було послідовно застосовано резервний метод визначення митної вартості.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 25.02.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" та компанією "PHI AG" (Австрія) укладено зовнішньоекономічний контракт № 14-0415-1,при цьому витрати на транспортування товару за умовами DAP - ПАТ «Дніпровський меткомбінат», м. Дніпродзержинськ, включені до вартості товару.

11 липня 2014 року для здійснення митного оформлення товару, а саме: Гніздового блоку марки SANIT 185MAW 0-6 формат АС8085 (вироби з вогнетривкої кераміки) - 5089 кг (15шт.); мертель марки RESITECT K89PCR (вогнетривка суміш неорганічних речовин алюмосилікатного типу вогнетривів у вигляді порошку) - 2010 кг. Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» подано митну декларацію № 110010000/2014/003994. Митна вартість товару заявлена за ціною договору (контракту). На підтвердження митної вартості товару позивачем надано наступні документи: контракт № 14-0415-12 від 25.02.2014 року; додаткову угоду № 1 від 28.03.2014 року; додаток (специфікація) до контракту № 2 від 14.04.2014 року; довідку банку № 385 від 11.07.2014 року; рахунок-проформу № НОМЕР_1 від 21.05.2014 року; рахунок-фактуру (інвойс) № 104068144 від 03.07.2014 року.

Крім документів поданих відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, декларантом додатково були надані наступні документи: міжнародна автомобільна накладна CMR № 008377 від 03.07.2014 року; лист ПАТ "ДМКД" № 062Д/1004 від 11.07.2014 року; комерційна пропозиція CIS/14/847/041 від 12.02.2014 року; пакувальний лист б/н від 03.07.2014 року; сертифікат про походження товару загальної форми № L989. від 08.07.2014 року; сертифікат якості б/н від 05.06.2014 року; 2 сертифікати якості б/н від 11.06.2014 року; копія митної декларації країни відправлення № 14АТ100000EVKE3RG2 від 03.07.2014 року; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №1/1-0-0-0/1/00/1/1/1.5.6 від 14.07.2014 року.

За результатами проведеного контролю, із застосуванням системи управління ризиками Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР), відповідно до статті 337 Митного кодексу України митним органом виявлено, що документи, які підтверджують митну вартість, містять розбіжності відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, а саме: копія декларації країни експорту не містить умов поставки визначених контрактом купівлі-продажу від 25.02.14 № 14-0415-12; вартість товарів зазначена в декларації країни експорту не відповідає заявленій до митного оформлення, тому не виконано вимоги п. 3 ст. 53 Митного кодексу України; відсутня інформація, щодо відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Посадовою особою митниці, в зв'язку з наявними розбіжностями, що містилися в поданих до митного оформлення документах, для підтвердження заявленої митної вартості у відповідності до розділу ІІІ «Митна вартість товарів та методи її визначення», пункту 3 статті 53 «Документи, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості» Митного кодексу України було запропоновано позивачу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» надані додаткові документи: висновок ТПП № ГО-3290 від 01.08.2014. При цьому, листом від 14.07.2014 р. вх. № 062Д/1023 позивач повідомив відповідача, що не має можливості подати витребовані документи та про залишення за собою права надати додаткові документи в термін до 80 днів з дня випуску товарів у вільний обіг відповідно до п. 8 ст. 55 МК України. (а.с. 18 об).

14 липня 2014 року відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 110010000/2014/20062 за його контрактною вартістю. Відповідно до рішення про коригування митної вартості № 110010000/2014/600135/1 від 14.07.2014 року митну вартість 1 тони: мертель марки RESITECT K89PCR-03 (вогнетривка суміш неорганічних речовин алюмосилікатного типу вогневитривів у вигляді порошку) збільшено з 2312 EUR/кг до 2723 EUR/кг.

Товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов'язання за митною декларацією від 14.07.2014 року № 110010000/2014/004048 з митною вартістю, визначеною Декларантом, та з забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів визначених Відповідачем відповідно до прийнятого рішення про коригування митної вартості № 110010000/2014/600135/1 від 14.07.2014 року, яка становить 3416 грн. 91 коп.

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України декларація митної вартості - документ встановленої форми, що подається декларантом і містить відомості щодо митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України чи стосовно яких змінюється митний режим.

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, частиною 3 статті 53 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів має право вимагати надання (за наявності) протягом 10 календарних днів додаткових документів, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відповідно до статті 337 Митного кодексу України, перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Статтею 55 Митного кодексу України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статтей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій, митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією, за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статтей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю, відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом, відповідно до вимог встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Статтею 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Розрахунки, згідно із цією статтею, робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, колегією суддів встановлено, що позивачем на підтвердження заявленої митної вартості надано комплект обов'язкових документів, передбачений ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, які є належним чином оформленими, містять достовірні відомості, базуються на об'єктивних і документально підтверджених даних, підтверджують правомірність визначення митної вартості товару за ціною договору.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Разом з цим, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача щодо неможливості подання ним документів щодо договорів з третіми особами та здійснених платежів на користь останніх, зокрема відносно витрат на транспортування, оскільки, враховуючи умови поставки, а саме, DAP-ПАТ «Дніпровський меткомбінат» - витрати на транспортування включені до вартості товару, у зв'язку з чим відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України подання транспортних (перевізних) документів не вимагається для підтвердження митної вартості товару.

Крім того, судова колегія зазначає, що при митному оформленні спірного товару відповідачем не вимагалось подання платіжного доручення щодо сплати останнього і відсутність такого доручення не була підставою для прийняття картки відмови, у зв'язку з чим доводи відповідача щодо його ненадання є безпідставними. При митному оформленні позивачем надавалась довідка банку ДОД АТ «ОСОБА_3 ОСОБА_2», що платіжне доручення від 27.06.2014 року на суму 119183,95 EUR за контрактом від 25.02.2014 року № 14-0415-12 виконано банком 27.07.2014 року (передплатний рахунок № НОМЕР_1 від 21.05.2014) (а.с. 37), що не заперечується відповідачем. При цьому в детальній специфікації до вказаного контракту (додаток № 2) зазначено вартість як гніздового блоку, так і мертелю, які подавались до митного оформлення, що спростовує доводи відповідача щодо неможливості визначити вартість вказаного товару. (а.с. 35).

Жодних інших доводів щодо якихось розбіжностей чи неточностей у поданих позивачем для митного оформлення та визначення митної вартості товарів за ціною договору документах відповідачем не заявлялось.

Митна вартість товару позивачем додатково підтверджена висновком експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати від 01.08.2014 року № ГО-3290. (а.с. 57-58).

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що картка відмови у митному оформленні товарів та рішення про коригування заявленої митної вартості прийняті Дніпропетровською митницею Міндоходів не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим рішення про коригування заявленої митної вартості товарів №110010000/2014/600135/1 від 14.07.2014 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2014/20062 від 14.07.2014 року є протиправними.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

Повний текст складений 18 червня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України,суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 березня 2015 року у справі № 804/1458/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко