Справа № 809/1893/14
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Львів Справа № 876/8392/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області та Державного підприємства «Богородчаниенергобуд» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2014 року по справі № 809/1893/14 за позовом Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області до Державного підприємства «Богородчаниенергобуд» про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція в Івано-Франківській області (далі - ДФІ в Івано-Франківській області) звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Богородчаниенергобуд» (далі - ДП «Богородчаниенергобуд»), в якому просила зобов'язати відповідача виконати повністю пункти 2, 3, 4 вимоги від 25 березня 2014 року № 09-05-14-14/2111 у зв'язку з невиконанням їх в добровільному порядку в повному обсязі, зокрема, на виконання пункту 2 перерахувати на рахунок місцевого бюджету кошти в сумі 25261,90 грн.; на виконання пункту 3 стягнути з осіб, що допустили порушення, кошти в сумі 21354,82 грн. в порядку, встановленому чинним законодавством, провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з управлінням Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області та повернути зайво сплачені кошти в сумі 9981,00 грн., а також провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум прибуткового податку з Державною податковою інспекцією в Богородчанському районі Івано-Франківської області та повернути зайво сплачені кошти в сумі 4209,68 грн.

02 липня 2014 року ДФІ в Івано-Франківській області подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій, окрім викладених в позовній заяві вимог, просила зобов'язати відповідача на виконання пункту 4 вимоги від 25 березня 2014 року № 09-05-14-14/2111 стягнути з осіб, що допустили порушення, кошти в сумі 284,00 грн. у порядку встановленому чинним законодавством, провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області та повернути зайво сплачені кошти в сумі 98,55 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2014 року відмовлено в прийнятті вказаної заяви, оскільки позивачем при її поданні не було долучено доказу надіслання такої заяви відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2014 року вказаний позов задоволено частково, зобов'язано відповідача виконати пункти 2, 3 вимоги від 25 березня 2014 року № 09-05-14-14/2111, зокрема, перерахувати місцевому бюджету кошти в розмірі 25261.90 грн., провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з управлінням Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі та повернути зайво сплачені кошти в розмірі 9981,00 грн., провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум прибуткового податку з Державною податковою інспекцією в Богородчанському районі та повернути зайво сплачені кошти в розмірі 4209,68 грн. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ДФІ в Івано-Франківській області та ДП «Богородчаниенергобуд» оскаржили його в апеляційному порядку.

ДФІ в Івано-Франківській області просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове, яким зобов'язати відповідача виконати вимоги пунктів 3, 4 оскаржуваної вимоги, в решті позовних вимог щодо пункту 2 та задоволеної частини пункту 3 оскаржуваної вимоги залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції безпідставно повернено йому заяву про уточнення позовних вимог без надання можливості усунути виявлені недоліки такої. Також зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що ДП «Богородчаниенергобуд» як роботодавець зобов'язане визначити осіб, винних у вчиненні порушень фінансової дисципліни, обсягу завданої кожною з них шкоди та наявності у їх діях вини, пов'язаної із заподіяною шкодою, що і вимагалось пред'явленою йому вимогою.

ДП «Богородчаниенергобуд» просить скасувати оскаржуване рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що судом першої інстанції при вирішенні справи допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилалось на те, що судом першої інстанції протиправно залишено поза увагою подане ним клопотання про відкладення розгляду справи та прийнято рішення без участі його представника, що унеможливило реалізацію ним права на захист інтересів в суді. Зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про зобов'язання виконати окремі пункти вимоги, не перевірив правомірність проведеної перевірки, наявності чи відсутності факту оскарження акта ревізії та не врахував відсутності в матеріалах справи підтверджуючого документа про отримання вимоги позивача.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому на підставі пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі акта ревізії від 12 березня 2014 року № 05-21/1, складеного за результатами позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Богородчаниенергобуд» за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2012 року, ДФІ в Івано-Франківській області листом від 25 березня 2014 року № 09-05-14-14/2111 надіслано відповідачу вимогу щодо усунення виявлених ревізією фінансових порушень.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 вказаної вимоги вимагалось:

у зв'язку з завищенням відповідачем вартості виконаних робіт з капітального та поточного ремонту на території Богородчанського району за 2010-2012 роки на суму 25261,90 грн., перерахувати на рахунок місцевого бюджету вказані кошти;

у зв'язку з внесенням недостовірних даних до відомостей нарахування та виплати заробітної плати протягом 2011-2012 років здійснено нарахування заробітної плати шести фізичним особам в сумі 28890,50 грн. та виплачено заробітної плати в розмірі 23854,82 грн., яка не підтверджена одержувачами, а тому слід стягнути з осіб, що допустили порушення зазначену суму в порядку, встановленому законом, провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з управлінням Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області та повернути зайво сплачені кошти в сумі 10851,00 грн., а також провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум прибуткового податку з Державною податковою інспекцією в Богородчанському районі Івано-Франківської області та повернути зайво сплачені кошти в сумі 4209,68 грн.;

у зв'язку з безпідставним нарахуванням індексації в жовтні 2010 року на суму 284,00 грн. та зайвою сплатою єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 98,55 грн., стягнути з осіб, що допустили порушення, кошти в сумі 284,00 грн. у порядку встановленому чинним законодавством, та провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області і повернути зайво сплачені кошти в сумі 98,55 грн. (зарахувати в рахунок майбутніх платежів).

Вказуючи на невиконання в добровільному порядку в повному обсязі зазначених вище пунктів вимоги від 25 березня 2014 року № 09-05-14-14/2111 у визначений строк, ДФІ в Івано-Франківській області звернулась до суду з позовом про зобов'язання відповідача їх виконати.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем добровільно усунуто виявлені ревізією порушення лише в частині виявлених порушень, а відтак, не виконані в повному обсязі пункт 2 та частково пункт 3 законної вимоги позивача від 25 березня 2014 року № 09-05-14-14/2111 відповідач зобов'язаний виконати. Відмова суду в задоволенні вимоги позивача про зобов'язання відповідача виконати пункт 3 згаданої вимоги в частині стягнення з осіб, що допустили порушення, коштів в сумі 21354,82 грн. обґрунтована посиланням на те, що позивачем не зазначено, які особи є винними у відповідному правопорушенні, на наведено складу правопорушення як дисциплінарного проступку, що позбавило відповідача можливості її виконати.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Що стосується заперечень ДФІ в Івано-Франківській області, викладених у поданій нею апеляційній скарзі, на прийняту судом першої інстанції ухвалу про відмову у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог, то слід зазначити наступне.

Частиною 1 статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується.

Як видно із поданої позивачем заяви, вона містить уточнені позовні вимоги первинно поданої позовної заяви, оскільки в позовній заяві наведено виклад обставин, якими обґрунтовано необхідність зобов'язання відповідача виконати пункт 4 відповідної вимоги, однак, у змісті вимог вказано лише на згаданий пункт без конкретного зазначення що саме слід зобов'язати відповідача вчинити та додано копію самої вимоги, а шляхом подання заяви, яку суд першої інстанції не прийняв, позивач уточнив зміст самого пункту, не збільшуючи при цьому позовних вимог.

Відтак, застосування судом першої інстанції до такої заяви вимог статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України та відповідно її неприйняття з огляду на невідповідність вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України є помилковим.

Враховуючи те, що вимога про зобов'язання відповідача виконати пункт 4 вимоги ДФІ в Івано-Франківській області від 25 березня 2014 року № 09-05-14-14/2111 була заявлена позивачем в суді першої інстанції, помилково не прийнята судом першої інстанції до розгляду, таку на підставі вимог частини 4 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства слід розглянути.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Положення), визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Також цим Положенням передбачено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», якими передбачено право органу державного фінансового контролю пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, орган державного фінансового контролю вправі заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки.

Як видно з матеріалів справи, ДФІ в Івано-Франківській області пред'явлено ДП «Богородчаниенергобуд» вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії, аналіз пунктів 2, 3, 4 якої вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю до особи, якою заподіяно такі збитки, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ДФІ в Івано-Франківській області про зобов'язання відповідача виконати пункти 2, 3, 4 вимоги від 25 березня 2014 року № 09-05-14-14/2111.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою, зокрема, в постановах від 15 квітня 2014 року по справі № 21-40а14, від 13 травня 2014 року по справі № 21-89а14 та від 28 жовтня 2014 року по справі № 21-462а14.

Викладене свідчить, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області та Державного підприємства «Богородчаниенергобуд» задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2014 року по справі № 809/1893/14 - скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області до Державного підприємства «Богородчаниенергобуд» про зобов'язання вчинити дії.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_1