Справа № 0670/5147/12
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/9991/71708/12

К/9991/67788/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області та Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області щодо безпідставного стягнення з нього збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкового автомобіля Skoda Octavia A5 Ambition 1.8 НОМЕР_1; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі та Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області повернути йому помилково сплачені внески за придбання легкового автомобіля в сумі 4604,85 грн. шляхом списання зазначеної суми з рахунків Головного управління Державного казначейської служби України в Житомирській області.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2012 року (з урахуванням ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2012 року про виправлення описки), залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2012 року, позов задоволено частково; визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області від 11 липня 2012 року щодо повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 4604,85 грн. протиправною та стягнуто з Державного бюджету через Головне управління державної казначейської служби України в Житомирській області на користь ОСОБА_4 помилково сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 4604,85 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів, відповідачі звернулись до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просили рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач у квітні 2012 року придбав автомобіль Skoda Octavia A5 Ambition 1.8 НОМЕР_1, й при реєстрації придбаного автомобіля він сплатив збір до Пенсійного фонду на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 4604,85 грн., тобто 3 % його вартості. Така сплата передбачена пунктом 12 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року № 1740 (далі - Порядок).

10 липня 2012 року вважаючи, що зазначений збір сплачено ним помилково, позивач звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про повернення суми сплаченого збору в розмірі 4604,85 грн.

Проте, листом №14797/03 від 11 липня 2012 року Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області у поверненні сплаченого позивачем збору на обов'язкове державне пенсійне страхування відмовило.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанції виходили із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема пункту 7 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР) над пунктом 12 Порядку.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначений в Законі №400/97-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Пунктом 7 статті 1 Закону №400/97-ВР, якою визначено вичерпний перелік осіб - платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, передбачено, що платниками збору є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Натомість, відповідно до пункту 12 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03 листопада 1998 року, платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на такі автомобілі, зокрема, шляхом їх купівлі, у тому числі у виробників або торгівельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно із законодавством).

Отже, на час виникнення спору положення Порядку суперечили вимогам Закону №400/97-ВР у частині регулювання правовідносин зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів.

Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У роз'ясненні Пленуму Верховного Суду України, яке міститься в постанові від 1 листопада 1996 року №9 (пункт 5), зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Враховуючи наведене та виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при вирішенні цього спору пріоритетними є норми Закону №400/97-ВР, а отже, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 4604,85 грн., помилково сплачених позивачем як збір на обов'язкове державне пенсійне страхування при реєстрації легкового автомобіля.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстав для скасування ухвалених судами попередніх інстанцій судових рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.210,220,222,223,224,230,231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області та Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Швець В.В.