Справа № 826/18153/13-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" звернувся до суду з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару від 21.05.2013 р. № 100270000/2013/300586/2;- визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.05.2013 р. № 100270000/2013/00969; -стягнення надмірно сплаченого ввізного мита в розмірі 20948,05 грн. та надмірно сплаченого податку на додану вартість в розмірі 68 645,16 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2014 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано картку відмови Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100270000/2013/00969 від 21.05.2013 року. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України № 100270000/2013/300586/2 від 21.05.2013 року про коригування митної вартості товару «Хімічна окрема органічна речовина L-Lysine (L-лізин) моногідрохлорид» виробництва Південної Кореї за резервним методом (метод № 6). Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» суму надмірно сплаченого ввізного мита в розмірі 20 948,05 грн. та суму надмірно сплаченого податку на додану вартість в розмірі 68 645,16 грн.

Не погоджуючись із постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2014 року, відповідач - Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині щодо стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Аскоп-Україна» суму надмірно сплаченого ввізного мита в розмірі 20 948,05 грн. та суму надмірно сплаченого податку на додану вартість в розмірі 68 645,16 грн. та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права.

На час розгляду апеляційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві по даній справі була винесена постанова Вищого адміністративного суду України від 09 грудня 2014 року, якою касаційну скаргу задоволено частково.

Однак, оскільки дана апеляційна скарга на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2014 року надійшла до винесення рішення Вищого адміністративного суду України від 09 грудня 2014 року, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне розглянути дану апеляційну скаргу.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, з урахуванням вищезазначеного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 20.05.2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна", згідно митної декларації № 100270000/2013/162853 від 20.05.2013 року, було надано Київській регіональній митниці (правонаступником якої є Київська міжрегіональна митниця Міністерства доходів і зборів України) до митного оформлення товар «Хімічна окрема органічна речовина L-Lysine (L-лізин) моногідрохлорид» виробництва Південної Кореї в кількості 144 000,00 кг за кодом УКТЗЕД .

Митна вартість товару була задекларована позивачем за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, в розмірі 288 000,00 доларів США (по ціні 2.00 долара США за один кг) або 2 301 984,00 грн. (згідно з офіційним курсом НБУ, встановленого станом на 20.05.2013 року в розмірі 7, 993 грн. за 1,00 долар США).

Сума митних платежів, що підлягала сплаті при митному оформленні товару за ціною договору становила 639 951, 55 грн. (ввізне мито в розмірі 149 628,96 грн. та ПДВ в розмірі 490 322,59 грн.).

На підтвердження митної вартості товару за ціною договору, позивачем подано до митного органу всі необхідні документи, а саме: декларацію митної вартості від 20.05.2013 року № 100270000/2013/162853 електронному вигляді; зовнішньоекономічний контракт від 04 жовтня 2009 року № L0909-U0002, укладений з компанією Glarn Invest LLP (Великобританія); додаткову угоду від 22.03.2013 року № 44 до зовнішньоекономічного контракту № L0909-U0002 від 04.10.2013 року; інвойс від 22.03.2009 року № L 1303-0086; та додаткові документи: виписку бухгалтерської документації (копію видаткової накладної від 03.04.2013 року № 5199 та копію податкової накладної від 03.04.2013 року № 5471, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 20.03.2013 року б/н, копію митної декларації країни відправлення від 18.03.2013 року № 080-10-13-00056965, висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза) від 14.05.2013 року № 1709.

В той же день, 20.05.2013 року митний орган для підтвердження митної вартості товару витребував від декларанта-позивача додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Так, 21.05.2013 року ТОВ «Аскоп-Україна» листом повідомило митний орган про те, що додаткові документи витребувані митним органом, були надані в повному обсязі, також в зазначеному листі декларант просив митний орган, у випадку не визнання останнім митної вартості товару, визначеної декларантом за першим методом, провести процедуру консультацій з декларантом саме у письмовому вигляді.

21.05.2013 року митним органом було відмовлено ТОВ «Аскоп-Україна» у митному оформленні задекларованого товару, оформивши відповідну картку відмови № 100270000/2013/00969 на підставі рішення № 100270000/2013/300586/2.

У зв'язку з незгодою декларанта з вищевказаним рішенням митного органу, товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом оформлення нової митної декларації № 100270000/2013/163026 від 21.05.2013 року зі сплатою митних платежів в розмірі 639 951,55 грн. (ввізне мито в розмірі 149 628,96 грн. та ПДВ в розмірі 490 322,59 грн.), згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом за першим методом, та внесенням на депозитний рахунок митного органу грошової застави в розмірі 89 593,21 грн. (ввізне мито в розмірі 20 948,05 грн. та ПДВ в розмірі 68 645,16 грн.), що складає різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.

Крім того, 21.06.2013 року ТОВ «Аскоп-Україна», на виконання вимог ст. 55 МК України та на підтвердження митної вартості товару, заявленої декларантом за першим методом, надіслало на адресу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів заяву та повторно надало митниці додатково витребувані нею документи: виписку з бухгалтерської документації (копії видаткових накладних № 7703 від 22.05.2013 року та № 8257 від 31.05.2013 року, а також копії податкових накладних № 7893 від 22.05.2013 року та № 8548 від 31.05.2013 року; прайс-лист (прейскурант) від 20.03.2013 року б/н; висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 14.05.2013 року № 1709, згідно якого рівень цін на хімічну окрему органічну речовину L-Lysine (L-лізин), імпортовану за інвойсом № L1303-0086, відповідає кон'юнктурі ринку.

З приводу інших документів, витребуваних митним органом, то позивач в зазначеній вище заяві повторно повідомив митницю про те, що договір (угода, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, ТОВ «Аскоп-Україна» не укладали; будь-які рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця не виставлялись, такі платежі за умовами, визначеними контрактом № L0909-U0002 від 04.10.2009 року, ТОВ «Аскоп-Україна» не здійснюються; будь-які рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), не виставлялись; між ТОВ «Аскоп-Україна» та компанією Glarn Invest LLP (Великобританія) відсутні будь-які посередники. Вказана заява і додаткові документи отримані митним органом 02.07.2013 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (номер відправлення 322).

Разом з тим, лише 10.07.2013 року, тобто з пропуском встановленого ст. 55 МК України строку, митний орган надіслав на адресу ТОВ «Аскоп-Україна» лист-відмову від 08.07.2013 року № 14.1/2-11/1671 у визнанні заявленої митної вартості, з урахуванням додаткових документів.

Внаслідок пропуску Київською міжрегіональною митницею Міндоходів строку на надання відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості товару, ТОВ «Аскоп-Україна» 01.08.2013 року надіслали заяву, щодо скасування рішення про коригування заявленої митної вартості та повернення митних платежів (грошової застави), на що отримали відмову митного органу.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями митниці, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статей 49, 51, 53, 57, 58 Митного кодексу України, митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, до переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як визначено ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З огляду на вищенаведені норми, обов'язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може витребувати додаткові документи. Водночас, митниця може витребувати, а декларант зобов'язаний надати лише ті документи, які здатні такі сумніви усунути. При цьому, законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Зазначеною імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнiвiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні зазначених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбiжностi, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхiднiсть перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Матеріали справи свідчать, що 21.05.2013 року ТОВ «Аскоп-Україна» листом повідомило митний орган про надання додаткових документів, витребуваних митним органом, а саме: виписки з бухгалтерської документації (копія видаткової накладної № 5199 від 03.04.2013 р. та копія податкової накладної № 5471 від 03.04.2013 р.); прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 20.03.2013 р.; копія митної декларації країни відправлення № 080-10-13-00056965 від 18.03.2013р.; висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 1709 від 14.05.2013 р. вже були надані митному органу разом з МД № 100270000/2013/162853 від 20.05.2015 року.

З приводу інших документів, витребуваних митним органом, то позивачем було зазначено, що договір (угода, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, ТОВ «Аскоп-Україна» не укладало; будь-які рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця не виставлялись; такі платежі за умовами, визначеними контрактом № L0909-U0002 від 04.10.2009 р., ТОВ «Аскоп-Україна» не здійснюються; будь-які рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), не виставлялись; між ТОВ «Аскоп-Україна» та компанією Glarn Invest LLP (Великобританія) відсутні будь-які посередники.

Також, згідно частин 8-10 статті 55 МК України, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом. Якщо орган доходів і зборів протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку орган доходів і зборів скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Як встановлено судом, внаслідок пропуску Київською міжрегіональною митницею Міндоходів строку на надання відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості товару, ТОВ «Аскоп-Україна» 01.08.2013 року надіслали заяву, щодо скасування рішення про коригування заявленої митної вартості та повернення митних платежів (грошової застави), на що отримали відмову митного органу.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що Київська міжрегіональна митниця Міндоходів України, як суб'єкт владних повноважень, не довела суду правомірності прийнятого рішення про коригування митної вартості товару від 21.05.2013 р. № 100270000/2013/300586/2, а також не довела правомірності складення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 21.05.2013 р. № 100270000/2013/00969.

Крім того, колегія суддів зазначає, що, встановивши неправомірність спірного рішення Митниці, на підставі якого позивачем до Державного бюджету України додатково сплачено ПДВ та мито, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення через Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві вказаної суми.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки у випадку прийняття рішення про стягнення суми надміру сплаченого ПДВ та/або мита, одночасно скасовуючи рішення митного органу про визначення митної вартості товарів, фактично визначається вартість ввезеного товару, чим підмінюється виняткова компетенція митних органів в питаннях перевірки, контролю правильності обчислення декларантом і визначення митної вартості.

Даний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, що визначена, зокрема, у постановах від 07.09.2012 року у справі № 21-242а12, від 17.12.2013 року у справі № 21-439а13.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційних скаргах, спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві задовольнити повністю.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2014 року в частині стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» суми надмірно сплаченого ввізного мита в розмірі 20 948,05 грн. та суми надмірно сплаченого податку на додану вартість в розмірі 68 645,16 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову в цій частині - відмовити.

В решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 січня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст постанови виготовлено 19.05.2015 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: