Справа № 805/1914/15-а
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 р. Справа №805/1914/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

час прийняття постанови: 13:13

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шувалової Т.О.,

при секретарі судового засідання - Кузьменко Н.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 за довіреністю;

представника відповідача - ОСОБА_2 за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Великоновосілківському районі Донецької області про стягнення заборгованості за період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року у розмірі 1041,69 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області звернулось до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Великоновосілківському районі Донецької області про стягнення суми витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії, у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, за період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року у розмірі 1041,69 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він направив до відповідача акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, однак відповідачем не прийнята сума 1041,69грн. Позивач вважає, що така відмова не грунтується на нормах чинного законодавства, у зв'язку з чим просив стягнути з відповідача витрати на виплату пенсій, в судовому порядку.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Великоновосілківському районі Донецької області (надалі - Відділення Фонду) позовні вимоги не визнало, в запереченнях проти позову зазначило, що згідно з Порядком, затвердженим постановою правління ПФУ від 04.03.2003р. № 5-4/4 та правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 4 передбачено звірку витрат за особовими справами потерпілих між органами ПФУ та відділеннями ВД ФССНВВ та ПЗ України в районах та містах обласного значення, тобто Порядком передбачено лише звірку витрат, а не відшкодування.

Крім цього, відповідач вважає, що у Відділення Фонду не має підстав для відшкодування витрат на виплату пенсії: по інвалідності пенсіонеру ОСОБА_3, який отримав каліцтво за межами України та переїхав на постійне місце проживання в Україну, оскільки ні позивач ні відповідач не є страховиками по відношенню до осіб, які отримали пошкодження здоров'я за межами держави; витрат на виплату та доставку пенсії пенсіонерам ОСОБА_4, ОСОБА_5 у зв'язку з втратою годувальника, оскільки на момент загибелі померлого вони не перебували на його утриманні, працювали; витрат на виплату та доставку пенсій пенсіонеру ОСОБА_6, оскільки на момент нещасного випадку на виробництві він фактично виконував роботу на підставі цивільно - правовому договору, відсутні підстави для призначення і продовження страхових виплат; стягнення витрат на виплату пенсії ОСОБА_7 також вважає необґрунтованими, оскільки заявник не звертався до Відділення Фонду з питань страхових виплат.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідача суму витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер в наслідок нещасного випадку на виробництві за період з 01.10.2014 р. по 31.12.2014 року у розмірі 1041,69 грн.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у запереченнях проти позову.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області ( надалі-Управління) в період з 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 року виплачувало пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та подало до Відділення Фонду списки осіб, яким здійснені ці виплати.

Відповідачем не були прийняті до відшкодування витрати, понесені Управлінням в період з 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 року, на загальну суму 1041,69 грн., в тому числі:

- витрати на виплату пенсії громадянам держав - учасників СНД та членам їх сімей, які отримали каліцтво і переїхали на постійне місце проживання в Україну, в сумі 248,91 грн., а саме: ОСОБА_3 - 245,10 грн. - основний розмір пенсії, 3,81грн. - витрати на виплату та доставку пенсій;

- витрати на виплату пенсії, оскільки нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом, в сумі 450 грн., а саме: ОСОБА_6 - 450 грн. - основний розмір пенсії;

- витрати на виплату пенсій у зв'язку з втратою годувальника дружині, у випадку коли вона на момент загибелі померлого не перебувала на його утриманні - працювала, в сумі 67,38 грн., а саме: ОСОБА_4 - 33,18 грн. - основний розмір пенсії, 0,51грн. - витрати на виплату та доставку пенсій; ОСОБА_5 - 33,18 грн. - основний розмір пенсії, 0,51грн. - витрати на виплату та доставку пенсій;

- витрати на виплату пенсій, у зв'язку із втратою годувальника, оскільки відсутнє звернення з питання одержання страхових виплат, в сумі 275,40грн., а саме: ОСОБА_7 - 230,28грн., - основний розмір пенсії, 45,12грн. - витрати на виплату та доставку пенсій.

Вищевказане підтверджується: розрахунками суми заборгованості (а.с.9-13), таблицями розбіжностей до інформації про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат (а.с.21,22,27), актами щомісячної звірки (а.с.19-20,23-26).

Стаття 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788), передбачає, що призначення та виплата пенсій, у тому числі, пенсій призначених у зв'язку з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійних захворювань та втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійних захворювань здійснюється органами Пенсійного Фонду.

Згідно статті 7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 22.02.2001 року № 2272 , органи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, починаючи з 1 квітня 2001 року повинні відшкодовувати органам пенсійного фонду пенсії, сплачені особам, яким призначено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Порядком, затвердженим постановою правління ПФУ № 4-5 від 03.03.2003 року та правління Фонду соцстрахування від нещасних випадків в Україні № 4 від 04.03.2003 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16.05.2003 за № 376/7697 встановлено, що органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділенням виконавчої дирекції Фонду звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідним головним управлінням ПФУ і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях.

Відповідно до Законів України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"та Закону України «Про пенсійне забезпечення" розроблений Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до підпунктів "а", "в", "г" статті 26, статей 37, 38 та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 Закону № 1788 в разі настання страхових випадків.

Згідно з ч.5 ст.24 Закону № 1105-ХІV, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" встановлено, що страхові виплати мають бути пов'язані із страховими випадками, що спричинені ушкодженням здоров'я або професійного захворювання застрахованої особи.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_6 отримав інвалідність внаслідок нещасного випадку на виробництві, що підтверджується актом № 1 від 09.06.1994 року про нещасний випадок на виробництві, витягом із акту огляду МСЕК № 067890 від 22.04.1999 року, рішенням Великоновосілківського місцевого суду Донецької області від 25.03.2002 року, тому, вимоги Управління щодо відшкодування Відділенням Фонду витрат на виплату пенсій ОСОБА_6 є обґрунтованими, а позовні вимоги в частині стягнення витрати на виплату пенсій в сумі - 275,40грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо сум витрат на виплату пенсій ОСОБА_3, суд зазначає наступне:

За змістом частини 2 статті 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Підпунктом "а" статті 27 Закону № 1788 встановлено, що громадянам України - переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, пенсії призначаються по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання - незалежно від стажу роботи.

13 березня 1992 року між державами-учасницями Співдружності Незалежних Держав (в тому числі Російською Федерацією і Україною) підписано Угоду про гарантії прав громадян у сфері пенсійного забезпечення, в преамбулі якої визначено, що держави-учасниці Співдружності мають зобов'язання щодо непрацездатних осіб, які отримали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження до складу СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди.

Правові норми, закріплені ст.1 Угоди, передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Ст.3 Угоди визначено, що всі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, яка надає забезпечення. Взаємні розрахунки не здійснюються, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Таким чином, пенсія по інвалідності та пенсія по втраті годувальника, яка є наслідком нещасного випадку на виробництві, що стався на території будь-якої з держав-учасниць СНД або на території інших республік за період їх входження до складу СРСР, виплачується особам за законодавством тієї держави-учасниці Співдружності, на території якої вони проживають.

Аналізуючи вищенаведене та застосовуючи норми матеріального права, які міститься у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2014 року по справі № 21-136а14, суд прийшов до висновку, що страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, а також на території будь-якої з держав учасниць СНД, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

У разі виплати такої пенсії органами Пенсійного фонду України, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України повинен відшкодувати останньому витрати.

Оскільки інвалідність ОСОБА_3 є наслідком страхового випадку, який стався на виробництві на території Ленінградської області, і ця особа переїхала в Україну на постійне місце проживання, тому, позовні вимоги Управління щодо відшкодування Відділенням Фонду витрат на виплату пенсій ОСОБА_3 в сумі - 248,91грн є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Аналогічні висновки містяться в постанові Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2014 року по справі № 805/5859/14, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03.09.2014 року за позовом тих самих осіб про стягнення витрат на виплату пенсій: ОСОБА_6, ОСОБА_3, однак за інший період.

Щодо сум витрат на виплату пенсій у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в сумі 67,38 грн., суд зазначає, що згідно зі статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" визначений перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у разі настання страхового випадку.

Відповідно до статті 28 цього Закону, страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються зокрема зі страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно статті 33 вищевказаного Закону, у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника призначається і виплачується згідно із законодавством.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті її чоловіка ОСОБА_8 (07.11.1988 року) не досягла 55 річного віку. Непрацездатною не визнавалась, працювала прибиральником службових приміщень в восьмирічній школі № 123 Будьонівського району м. Донецька.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на день смерті чоловіка - 31 жовтня 1990 року непрацездатною не визнавалась, на час смерті годувальника і до досягнення пенсійного віку працювала, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія рішення Петровського районного суду міста Донецька від 22.07.2004 року та копія трудової книжки.

Таким чином, позовні вимоги Управління в частині стягнення з Відділення Фонду витрат на виплату та доставку пенсій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в сумі 67,38 грн., не підлягають задоволенню.

Щодо сум витрат на виплату пенсій, у зв'язку із втратою годувальника ОСОБА_7, в сумі 275,40грн., суд зазначає, що приписами ст. 33 Закону України № 1105-ХІV визначено перелік непрацездатних осіб, які мають право на одержання щомісячних страхових виплат у разі смерті потерпілого, в тому числі інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності.

Судом встановлено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (дівоче прізвище Філіппенко) є інвалідом дитинства, і згідно виписки із акту огляду МСЕК № 421868 группа інвалідності встановлена безстроково. Причиною смерті її батька ОСОБА_9 (помер 11.04.1987 року) був нещасний випадок на виробництві, тобто страховий випадок, страхувальником за яким є Фонд.

Посилання відповідача на те, що заявник не звертався до Відділення Фонду з питань страхових виплат, тому підстав для відшкодування Управлінню Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області витрат на виплату пенсії ОСОБА_7 немає, є необґрунтованим, оскільки приписами ст.ст.21, 28 Закону № 1105-ХІV, визначено, що у разі настання страхового випадку обов'язок своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, зокрема, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання чи пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Згідно з ч.5 ст.24 Закону № 1105-ХІV, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Отже, вимоги Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області щодо відшкодування Відділенням Фонду витрат на виплату пенсій, у зв'язку із втратою годувальника ОСОБА_7В є обґрунтованими, тому позовні вимоги в частині стягнення витрати на виплату пенсій ОСОБА_7 в сумі - 275,40грн. є такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивач, як суб'єкт владних повноважень, звільнений від сплати судового збору та за відсутності витрат сторін, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Великоновосілківському районі Донецької області про стягнення заборгованості за період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року у розмірі 1041,69 грн.- задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Великоновосілківському районі Донецької області на користь Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області витрати за період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року на виплату пенсій ОСОБА_6 в сумі - 450 грн., ОСОБА_3 - в сумі 248,91 грн., ОСОБА_7- в сумі 275,40грн., а разом - 974,31грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова виготовлена у нарадчій кімнаті та проголошена її вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 17 червня 2015 року.

Повний текст постанови виготовлений у повному обсязі 19 червня 2015 року.

Суддя Шувалова Т.О.