Справа № 826/23/15
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/23/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П. Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Горбань Н.І.,

суддів: Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Адвокатського об'єднання «Квест» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2015 року у справі за його адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Адвокатське об'єднання «Квест» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.08.2014 року № 08 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 75 900 грн. та від 27.08.2014 року № 08 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 82 500 грн..

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2015 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Адвокатське об'єднання «Квест» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позов. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі наказу № 1953 від 27.06.2014 року, відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Адвокатського об'єднання «Квест» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ «Техностарт ЛТД» () за період з 01.05.2011 року по 31.12.2011 року, за результатами якої складено акт від 14.08.2014 року № 767/26-55-22-08/35058515.

На підставі висновків акту перевірки ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.08.2014 року № 08 щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 75 900 грн. та № 08 щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 82 500,00 грн., в тому числі, за основним платежем - 66 000 грн., та штрафними (фінансовими) санкціями - 16 500 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судова колегія погоджується з такою позицією з наступних підстав.

Право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: 1) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою, як платник ПДВ); 2) фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; 3) наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; 4) документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; 5) наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обов'язкові реквізити).

Відсутність хоча б одного з наведених елементів, навіть за наявності певних первинних документів, виключає можливість формування платником податків валових витрат при обчисленні податкового кредиту з податку на додану вартість.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, для підтвердження включення витрат на придбання товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат підприємства, а також для підтвердження включення сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги) до складу податкового кредиту, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

З матеріалів справи вбачається, що в перевіряємому періоді між позивачем, в особі Керуючого Партнера ОСОБА_2 (Замовник) та ТОВ «Техностарт ЛТД», в особі директора ОСОБА_3 (Виконавець) укладено договір про надання правової допомоги №1 від 01.08.2011 року, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язується надати Замовнику правову допомогу з будь-яких юридичних питань, що виникають у Замовника або у контрагентів Замовника в процесі здійснення ними господарської діяльності.

В підтвердження виконання умов Договору позивачем надано копії актів №1 від 01.09.2011 року, №2 від 30.09.2011 року, №3 від 27.10.2011 року, копії податкових накладних №1 від 01.09.2011 року на загальну суму 180 000 грн., в тому числі, сума ПДВ - 30 000 грн., № 130 від 30.09.2011 року на загальну суму 180 000 грн., в тому числі, сума ПДВ - 30 000 грн., №99 від 27.10.2011 року на загальну суму 36 000, в тому числі, сума ПДВ - 6 000 грн. та виписки з банку.

Крім того, позивачем надано копію договору №2/2010 від 15.02.2010 року, укладеного між позивачем (Виконавець) та АТ «Піреус Банк МКБ» (Клієнт) про надання правової допомоги, за умовами якого позивач, як Виконавець, зобов'язувався за завданням Клієнта протягом дії Договору надавати за винагороду Клієнту, чи визначеними Клієнтом особам, правову допомогу.

Проведеною перевіркою достовірності відображених показників позивачем за період з 01.05.2011 року по 31.12.2011 року податковим органом встановлено, що при обчисленні об'єкта оподаткування позивачем безпідставно сформовано витрати по взаємовідносинах з ТОВ «Техностарт ЛТД» (), в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 75 900 грн. та віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ 66 000 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, в ході проведення перевірки відповідачем опрацьовано акт № 1116/22-8/37635307 від 22.03.2013 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Техностарт ЛТД» () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.05.2011 року по 31.12.2011 року, відповідно до якого встановлено порушення вимог ч.5 ст. 203, ч.1, 2 ст.215, ст.216 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей під час вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, здійснених ТОВ «Техностарт ЛТД» при придбанні та продажу послуг.

Також, податковим органом встановлено відсутність об'єкта оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за період з 01.05.2011 року по 31.12.2011 року, які підпадають під визначення ст.138 та ст.185 Податкового кодексу України.

Крім того, до управління податкового аудиту ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві надійшов лист СВ ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ДПС №31/07-09/29 від 08.01.2013 року та протокол допиту свідка - громадянина ОСОБА_3, проведеного старшим слідчим о/у ГВПМ ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ДПС, майором податкової міліції Кривошеєвим К.О. 18.06.2012 р. у м. Новгородка Кіровоградської області.

Відповідно до вказаного протоколу допиту ОСОБА_3 пояснив, що з метою заробітку у 2007 році він влаштувався на роботу продавцем в магазині автозапчастин у м. Ірпені Київської області. У зв'язку з тим, що заробітки в магазині зменшились, йому було запропоновано власником зазначеного магазину автозапчастин ОСОБА_6 зареєструвати на власне ім'я ряд підприємств, а саме: ТОВ «Техностарт ЛТД» (), ТОВ «Віфай БК» (), ТОВ «Техностарт ЛТД» (), ТОВ «Центр ОСП» (), ТОВ «Ліс Трейд» (), ПП «Герасименко і партнери» (), ТОВ «ГСМ-Техсервіс» (), ПП «Сила Висот» (). В свою чергу, ОСОБА_6 за реєстрацію підприємств запропонував йому винагороду, на що ОСОБА_3 погодився.

Після цього, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 поїхали до м. Києва на його автостанцію на територію офісного центру, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Машинобудівна, буд.35/А, там зробили копії паспорта та ідентифікаційного кода, підписали надані йому невідомими особами документи, зміст яких він не розумів. Після цього ще неодноразово він разом з ОСОБА_6 їздили до міста Києва в офісний центр та до нотаріуса, щоб підписувати документи.

Окрім іншого, ОСОБА_3 пояснив, що фактичного відношення до реєстрації ТОВ «Техностарт ЛТД» (), ТОВ «Віфай БК» (), ТОВ «Техностарт ЛТД» (), ТОВ «Центр ОСП» (), ТОВ «Ліс Трейд» (), ПП «Герасименко і партнери» (), ТОВ «ГСМ-Техсервіс» (), ПП «Сила Висот» () не має, він лише отримав винагороду за їх реєстрацію, однак в подальшій діяльності підприємств, в тому числі ТОВ «Техностарт ЛТД» (), участі не брав, печаткою не користувався, наміру здійснювати господарську діяльність не мав, а зміст документів, які він підписував, йому були не відомі.

На підставі викладеного податковим органом зроблено висновок про те, що фінансово-господарська діяльність ТОВ «Техностарт ЛТД» здійснюється поза межами правового поля, що у свою чергу свідчить про ненабуття належним чином цивільної праводієздатності ТОВ «Техностарт ЛТД», господарські операції ТОВ «Техностарт ЛТД» вчинялись невстановленими слідством особами з метою прикриття незаконної діяльності із переведення безготівкових коштів у готівку, що підтверджується вищевказаними поясненнями.

При цьому, як зазначив відповідач, згідно автоматизованої системи співставлення АІС «Податковий блок» наявні розбіжності між задекларованими сумами податкового кредиту АО «Квест» та задекларованими сумами податкових зобов'язань ТОВ «Техностарт ЛТД».

Представлені позивачем первинні фінансово-господарські документи правильно не прийняті до уваги судом першої інстанції, адже складені формально для здійснення господарських операцій з вигодою для третіх осіб, вказані документи жодним чином не доказують факту надання відповідних послуг.

Зокрема, аналізуючи надані копії актів приймання-передачі наданих послуг, вбачається, що відповідно до договору про надання правової допомоги №1 від 01.08.2011 року в перевіряємий період ТОВ «Техностарт ЛТД» надав, а АО «Квест» прийняв наступну правову допомогу, зокрема: підготовка проектів клопотань до судів, підготовка проектів звернень до інших органів державної влади, підготовка проекту письмових пояснень щодо звернення АТ «Піреус Банк МКБ» про порушення кримінальної справи відносно посадових осіб ТОВ «Дельта Моторс»; підготовка проекту позовної заяви та скарг, огляд та правовий аналіз нормативної бази та судової практики України, тощо.

Разом з тим, позивач в підтвердження реальності здійснення господарських операцій за вказаним договором не надав жодних доказів, які зазначаються в актах приймання-передачі, які дійсно підтверджували б виконання та надання правових послуг контрагентом позивачу.

Підставою для виникнення права на податковий кредит та формування валових витрат є не тільки наявність усіх передбачених законодавством для даного виду господарських відносин первинних документів, а й реальність господарських операцій, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит.

Слід зазначити, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та інформації, зазначеної в акті № 1116/22-8/37635307 від 22.03.2013 року про неможливість проведення зустрічної звірки, до видів діяльності ТОВ «Техностарт ЛТД» () відноситься: будівництво будівель; інші роботи із завершення будівництва; оптова торгівля автомобільними деталями та приладдям (основний), оптова торгівля хімічними продуктами, діяльність у сфері бухгалтерського обліку та аудиту, консультування з питань комерційної діяльності та управління, діяльність у сфері інжинірингу, розбирання та знесення будівель, земляні роботи, інші види оптової торгівлі, діяльність автомобільного вантажного транспорту.

Разом з тим, позивач стверджує, що контрагентом надавалась йому правова допомога на підставі договору №1 від 01.08.2011 року.

На підставі оцінки наявних у справі матеріалів та доказів у їх сукупності суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що фактично послуги контрагентом позивачу не надавались, адже встановлено відсутність основних засобів та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань, а особи, які виступали керівниками - мали умисну мету, що, в свою чергу свідчить про відсутність у позивача права на формування податкового кредиту та валових витрат за рахунок сум, отриманих за рахунок господарських операцій з контрагентом.

За таких обставин твердження відповідача про порушення позивачем норм податкового законодавства є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, а відтак, податкові повідомлення-рішення податкового органу є законними і підстави для їх скасування відсутні.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та проголошені його представником в судовому засіданні, не спростовують рішення суду першої інстанції, тому вони не заслуговують на увагу.

За таких обставин апеляційну скаргу - необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги Адвокатського об'єднання «Квест» - відмовити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Н.І.Горбань

Судді: Г.В. Земляна

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 19.06.2015 року.

.

Головуючий суддя Горбань Н.І.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.