Справа № 708/404/15-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 708/404/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Ткаченко С.Є. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А
18 червня 2015 року м. Київ
колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Земляної Г.В.
суддів Горбань Н.І., Межевича М.В.
за участю секретаря Скалецької І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Чигиринському районі Черкаської області на постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 19 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в Чигиринському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,
В С Т А Н О В И Л А :
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до управління пенсійного фонду України в Чигиринському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах.
Постановою Чигиринського районного суду Черкаської області від 19 травня 2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України Чигиринському районі № 916/04 від 06.03.2015 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на 5 років як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Чигиринському районі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на 5 років як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус І соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 06.01.2015 року.
Не погоджуючись з прийнятою постановою представник управління пенсійного фонду України в Чигиринському районі Черкаської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, без фіксації судового процесу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.
Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Однак відповідач у призначені йому пенсії на пільгових умовах відмовив, мотивуючи відсутністю необхідних документів, якими можна було б підтвердити його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, прийнявши відповідне рішення від 06.03.2015 року, не взявши до уваги ні посвідчення учасника ліквідації
Не погоджуючись з вказаною відмовою позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Згідно з ч. 3 ст. 65 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Таким чином, що довідки про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
При цьому, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими нормами Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в тому числі, і призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.
Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21.11.2006 р. у справі №, де чітко визначено, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом N 796-XII, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 3), що також підтверджується відповідним серії А № 030430 (а.с.7).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів із зменшенням пенсійного віку на 10 років.
В пункті 7 Порядку встановлено, що до заяви про призначення пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Отже, за змістом пункту 7 вказаного Порядку підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Крім того, суд першої інстанції вірно зазначає, що даний факт підтверджується відомостями про нарахування та виплату заробітної плати за липень - жовтень 1988 року, де зазначено про доплату позивачеві за перебування в Чорнобилі та даними відомості нарахування йому заробітної плати за роботу в зонах ЧАЕС за 07-08.1988р.
Факт перебування позивача в зоні відчуження підтверджено в судовому засіданні в суді першої інстанції показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при цьому покази останнього вже знайшли підтвердження в судовому рішенні по справі за його аналогічним позовом, залишеному без змін Київським апеляційним адміністративним судом, згідно до ухвали і суду від 01.10.2014 року.
Тобто, постановою суду, яка набрала законної сили втсановлено ті обставини, що ОСОБА_3 , який був відправлений разом з позивачем по даній справі - ОСОБА_1 на роботу в зону відчуження на Чорнобильську АЕС ім.Леніна, надав всі необхідні документи та має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що пояснення свідка ОСОБА_3 підтверджують факт перебування позивача в зоні відчуження.
Також, судом першої інстанції встановлено з пенсійної справи позивача, що позивачем до заяви про призначення пенсії було подано відповідачу всі наявні в нього документи, які в повній мірі підтверджують перебування позивача у відрядженні у зоні відчуження та можуть бути підставою для призначення пенсії відповідно до положень ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Крім того, документи, подані позивачем до пенсійного органу відповідають вимогам до документів, необхідних для підтвердження особливого статусу особи, встановленим п. 7 Положення.
За таких обставин, коли ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і поданими ним документами підтверджено період роботи та об`єкт, де позивачем проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про безпідставність відмови відповідача у призначенні позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що в матеріалах справи міститься всі належні докази, що дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку є протиправними, та вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку з дня звернення за призначенням пенсії підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позову. Натомість оскаржувана Постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 165, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Чигиринському районі Черкаської області залишити без задоволення.
Постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 19 травня 2015 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: Н.І. Горбань

М.В. Межевич
Повний текст виготовлено 22 червня 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.