Справа № 820/5375/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 червня 2015 р. № 820/5375/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді - Панченко О.В. ,

суддів - Бадюкова Ю.В., Тітова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Уповноваженої особи фонду на ліквідацію Акціонерного товариства Банк "Меркурій" Куліша Віктора Миколайовича
прозобов'язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати його - ОСОБА_1 кредитором Публічного акціонерного товариства Банк "Меркурій" та внести до реєстру кредиторів на загальну суму у розмірі 88329,56 грн. та внести дану суму до реєстру вимог кредиторів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його мати ОСОБА_5 з 14.10.2010 р. була вкладником ПАТ Банк "Меркурій" та мала право вимагати від ПАТ Банк "Меркурій" повернення її вкладу у розмірі 50000,00 гривень за договором банківського вкладу "Спекотні відсотки" №6/66989 з щомісячною виплатою відсотків. Також, ОСОБА_5 11.03.2013 р. уклала договір банківського вкладу №5/66989 із ПАТ Банк "Меркурій" у розмірі 200000,00 грн. на строк зберігання з 11.03.2013 р. по 15.03.2014 р., по якому банком була виплачена сума вкладу без виплати відсотків. ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 померла, а все її майно, включно з грошовими коштами, що належали їй за договорами банківських вкладів, успадкував позивач. Відповідно до Постанови Правління НБУ від 10.06.2014 р. № 340 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банку "Меркурій" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.06.2014р. № 47 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ Банк "Меркурій" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ Банк "Меркурій" - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду - Куліша В.М., з 12.06.2014р. по 11.06.2015р.

12.11.2014р. позивач звернувся до ПАТ Банк "Меркурій" з вимогою про включення його до реєстру кредиторів. Листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію позивачу неправомірно відмовлено у визнанні його кредитором ПАТ Банк "Меркурій". Також позивач вказує на те, що ПАТ Банк "Меркурій" не повідомив його належним чином про необхідність заявити кредиторські вимоги до банку, в результаті чого він протиправно позбавлений права на отримання своїх грошей. Вказані обставини слугували підставою для звернення останнього до суду.

Позивач прибув у судове засідання і не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Реал Банк" Куліш В.М. визнав позовні вимоги позивача про включення кредиторської вимоги в сумі 88329,56 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ Банку "Меркурій", про що склав відповідну заяву. (а.с. 22-24). Останній просив суд винести рішення у відповідності з діючим законодавством України.

У судове засідання відповідач не прибув, повноважного представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином, в порядку, передбаченому ст.33-35 КАС України. (а.с.20).

Оскільки визначене ч. 1 ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи і дотримання вказаного завдання є обов'язковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Суд зазначає, що з метою захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України було прийнято Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом та банками, Національним банком України.

Порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду, визначено в Положенні про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 4 Закону №4452 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Частиною 1 статті 26 Закону №4452 визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

В той же час, ч.2 ст.26 Закону №4452 та п.8 р.I Положення №14 визначено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований ст.27 Закону №4452, відповідно до якого уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч.4 ст.26 цього Закону. Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку (п.4 р.III Положення №14).

Таким чином, з аналізу вищевикладених норм чинного законодавства вбачається, що з метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема, з метою забезпечення гарантованого Законом №4452 відшкодування коштів за вкладами, Уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно Правил формування та ведення баз даних про вкладників, затверджених Рішенням виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.07.2012 р. №3, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 23.08.2012 р. за №1430/21742, - перелік вкладників, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду, формується на підставі баз даних банку, що ліквідується.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що 22.05.2014 року складений актовий запис №7558. (а.с.8).

Спадкоємцем ОСОБА_5 є ОСОБА_1 (позивач), що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 24.11.2014 року державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Дейніс В.В.

Згідно до вказаного вище свідоцтва, спадкова маса включає в себе, зокрема, й грошові кошти, які були розміщені в АТ Банк "Меркурій" ОСОБА_5 на підставі договору банківського рахунку "Пенсійний" в національній валюті №66989/01 від 14.10.2010 року (а.с.11), договору банківського вкладу "Соціальний" №5/66989 від 11.03.2013 року в національній валюті в сумі 200000,00 грн. на строк зберігання 370 днів з 11.03.2013 р. по 15.03.2014 р. (а.с.13), договору банківського вкладу "Спекотні відсотки" №6/66989 від 27.05.2013 року в національній валюті в сумі 50000,00 грн. на строк зберігання 370 днів з 27.05.2013 р. по 31.05.2014 р. з виплатою процентів у розмірі 21,5% річних (а.с.12), договору банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу №66989/01NP від 05.03.2012 року.

13.03.2014 року ПАТ БАНК "МЕРКУРІЙ" Національним банком України віднесено до категорії неплатоспроможних, про що видано постанову Правління НБУ від 13.03.2014 року №133.

На підставі згаданої постанови Правління НБУ, виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення № 15 про введення з 14.03.2014р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування на тимчасову адміністрацію в банку.

10.06.2014 року Національний банк України виніс Постанову №340 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банку "Меркурій".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.06.2014р. № 47 було розпочато процедуру ліквідації ПАТ БАНК "МЕРКУРІЙ" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію.

Публікація відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбулася 17.06.2014 р. в Газеті "Урядовий кур'єр" №107 (5236) (а.с.27), на сайті та в приміщенні ПАТ БАНК "МЕРКУРІЙ", а також на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розміщено інформацію, що з 17.06.2014 р. по 16.07.2014 р. включно приймаються кредиторські вимоги за адресою: 61002, м.Харків, вул. Петровського, 23.

12.11.2014 р. позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявою про виплату відшкодування за вкладом, внесеним до ПАТ БАНК "МЕРКУРІЙ", що перевищує гарантовану суму відшкодування.

Листом від 14.11.2014р. за № 4565/02/3 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк "Меркурій" повідомила позивача, що визнати його кредитором АТ Банку "Меркурій" та видати суму, яка вимагається в заяві, суперечить вимогам чинного законодавства, а саме: ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". (а.с.7).

Вирішуючи спір суд відзначає, що частина 1 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Будь - які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку (ч. 4 ст. 49 Закону).

Частина 4 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає визначений перелік підстав щодо відмови Фонду відшкодувати кошти фізичним особам за вкладами, зокрема, це мають бути кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад власником істотної участі банку; розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; за вкладом у банку, що є предметом застави та забезпечує виконання зобов'язань вкладника перед цим банком, в обсязі таких зобов'язань; за вкладами у філіях іноземних банків.

Жодних інших підстав для відмови у відшкодуванні коштів Закон не містить.

Таким чином законодавець не визначив серед підстав щодо відмови у відшкодуванні Фондом вкладникам грошових коштів, таку підставу, як пропуск строку звернення вкладника до Фонду із заявою, а також наслідків пропуску строку такого звернення.

Більш того, сама процедура встановлення такого строку та застосування будь-яких правових наслідків у разі його пропуску чинним законодавством не передбачена.

За правилами ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 2 ст. 51 КАС України, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково.

При вирішенні справи суд враховує заяву відповідача про визнання адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства Банк "Меркурій" Куліша Віктора Миколайовича про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 кредитором Публічного акціонерного товариства Банк "Меркурій" та внести його до реєстру кредиторів на загальну суму в розмірі 88329,56 грн. та внести дану суму до реєстру вимог кредиторів.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Панченко О.В.

Судді Бадюков Ю.В.

Тітов О.М.