Справа № 816/1367/15
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 р.Справа № 816/1367/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2015р. по справі № 816/1367/15

за позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Спільного австрійсько-українського підприємства "Інтермедіо"- Товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Полтавське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Спільного австрійсько-українського підприємства "Інтермедіо"- Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в розмірі 12107,98 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 року у задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме: Конституції України, Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", Господарського кодексу України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Спільне Австрійсько - Українське підприємство "Інтермедіо" Товариство з обмеженою відповідальністю (ідентифікаційний код 22529238) зареєстроване в якості юридичної особи 15.09.1994, номер та дата запису про включення відомостей до ЄДР 0000529 від 22.10.2004 /а.с.43/.

26.02.2015 Спільне Австрійсько - Українське підприємство "Інтермедіо" Товариство з обмеженою відповідальністю подало до Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік (форма №10-ПІ) /а.с.4/.

Згідно відомостей, зазначених у звіті, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) підприємства у 2014 році становила 19 осіб. Разом з тим, згідно цього ж звіту, на підприємстві у 2014 році особи, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність не працювали, тоді як кількість інвалідів-штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів" становить 1 особу.

За недотримання нормативу робочих місць по кількості працюючих інвалідів позивачем нараховано відповідачу адміністративно-господарські санкції у розмірі 11952,63 грн.

Прострочення відповідачем терміну оплати адміністративно-господарських санкцій склало 13 днів (з 16.04.2015 по 28.04.2015), у зв'язку з чим до останнього застосовано пеню у розмірі 155,35 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що відповідачем були надані всі докази на підтвердження виконання вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" щодо вжиття заходів для працевлаштування інвалідів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Статтею 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Періодичність надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів, визначена статтею 20 Закону України «Про зайнятість населення».

Статтею 20 цього Закону передбачено, що підприємства, установи і організації незалежно від форми власності реєструються у місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням як платники збору до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, щомісяця подають цим центрам адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів, та про працівників, які працюють неповний робочий день (тиждень), якщо це не передбачено трудовим договором, або не працюють у зв'язку з простоєм виробництва з не залежних від них причин, і в десятиденний строк - про всіх прийнятих працівників у порядку, встановленому законодавством. Несвоєчасна реєстрація або відмова від неї, порушення порядку подання адміністративних даних тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Таким чином, на відповідача покладений обов'язок створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів та щомісяця надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів.

З матеріалів справи вбачається, що Спільним Австрійсько-Українським підприємством "Інтермедіо" - Товариством з обмеженою відповідальністю у 2014 році було створене робоче місце для працевлаштування інваліда (наказ від 03.01.2014 №1/14 /а.с.29/), створено атестаційну комісію для працевлаштування інвалідів (наказ від 03.01.2014 №2/14 /а.с.28/) та за період з грудня 2013 року по грудень 2014 року подавалася до центру зайнятості звітність "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" за формою №3-ПН із зазначенням вакансій лікаря-стоматолога та асистента лікаря-стоматолога /а.с.16-27/.

Крім того, колегія суддів зазначає, що частиною 3 статті 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що не на відповідача, а на державну службу зайнятості покладено обов'язок здійснювати пошук підходящої роботи для інвалідів відповідно до рекомендації МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Як вбачається з листа Полтавського міського центру зайнятості за вих. №05-1615 від 30.04.2015, на заявлені в звітності за формою 3-ПН вакансії лікаря-стоматолога та асистента лікаря-стоматолога Полтавським міським центром зайнятості інваліди для працевлаштування до Спільного Австрійсько-Українського підприємства "Інтермедіо" - Товариства з обмеженою відповідальністю не направлялися, оскільки на обліку у службі зайнятості не перебували особи, які мають групу інвалідності та відповідають вимогам вакансій за спеціальностями лікар-стоматолог та асистент лікаря-стоматолога.

Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Отже, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єктів господарювання лише за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Але, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідач вживав передбачені Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" заходи для забезпечення працевлаштування інвалідів, що є підставою для не застосування до нього адміністративно-господарських санкцій.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій та пені.

Таким чином, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 року по справі №816/1367/15 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права, що обумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2015р. по справі № 816/1367/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старосуд М.І.
Судді(підпис) (підпис) Яковенко М.М. Лях О.П.