Справа № 612/142/13-а
Суддя: Мороз О. І.
Дата ухвалення: 2013-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 612/142/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2013 р. смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Мороза О.І., при секретарі Коняєвій Н.Ю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Близнюки Харківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до посадової особи інспектора ВДАІ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до посадової особи інспектора ВДАІ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 (надалі Інспектор ДАІ) в якому просить скасувати постанову серії ВХ1 №238129 в справі про адміністративне правопорушення згідно якої, на підставі ч.1 ст. 122 КУпАП її притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, посилаючись на наступне.

25.02.2013 року вона, керуючи автомобілем Хюндай Тюксон, державний номерний знак НОМЕР_1, рухалася по авдорозі Близнюки - Лозова зі швідкістю в межах 75 км/год, що відображалося приладом для вимірювання швидкості на транспортному засобі. Під час руху була зупинена працівником ДАІ. Після того як автомобіль зупинився, до неї підійшов чоловік одягнений у форму працівника міліції без нагрудного знаку, який, нечітко відрекомендувавшись, попросив надати йому для перевірки документи. На запитання відповів, що вона їхала з перевищенням встановленої швидкості. З її водійським посвідченням та технічним паспортом на автомобіль цей працівник міліції відійшов до автомобіля ДАІ, який стояв неподалік на другорядній дорозі. Через п'ять хвилин до неї підійшов Інспектор ДАІ яким і був складений протокол серії АА 2 №245341.

Вважає, що при складенні цього протоколу були допущені наступні порушення.

Вона не була ознайомлена з правами та обовязками згідно ст.63 Конституції та ст. 268 КУпАП, про що зазначила в протоколі.

Контролюючи свою швидкість, рухалася по дорозі яка проходить збоку населеного пункту зі швидкістю 75 км/год. Контроль за її швидкістю проводився за домогою приладу «Беркут» на відстані 1 км. в той час як прилад може визначати швидкість автотранспорту лише до 800 метрів.

При вимірюванні швидкості прилад знаходився в руці інспектора і за таких умов міг дати похибку більш ніж у 5 км.

При демонстрації показників приладу на ньому було зображено тільки цифру « 85» без відображення іншої інформації і таким чином невідомо якого транспортного засобу стосувався цей показник.

Інспектором ДАІ не були надані документи на підтвердження відповідності приладу вимогам закону «Про метрологію та метрологічну діяльність», вона не була ознайомлена з технічними характеристиками приладу.

При зупинці її транспортного засобу були відсутні свідки події. Свідок був присутній тільки при складенні протоколу.

Автомобіль ДАІ стояв без включення проблискових маячків. В маршрутному листі інспектора була відсутня схема патрулювання.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідка, спеціаліста, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2№245341 від 25.02. 2013 року о 12 год. 36 хв. 25.02. 2013 року, позивач, керуючи легковим автомобілем марки « Хюндай Тюксон», державний номерний знак НОМЕР_2, в с. Шевченкове -1 Близнюківського району Харківської області допустила перевищення обмеження швидкості руху на 25 км/год, що зафіксовано показаннями технічного приладу, який використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху (прилад «Беркут» № 0801063), чим порушила вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху /ПДР/.

Цього ж дня Інспектором ВДАІ винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АХ1 №238129 (надалі Постанова) згідно якої позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Дистанційний вимірювач швидкості «Беркут» №0801063 придатний до застосування, що вбачається із свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювання техніки.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП необхідно з'ясувати місце вчинення та факт невиконання вимог дорожнього знаку 5.45 ПДР "Початок населеного пункту». Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Постановою КМУ від 14.04.1997 року №341, одними з основних завдань ДАІ є забезпечення безпеки дорожнього руху, удосконалення регулювання дорожнього руху, захист прав та законних інтересів учасників дорожнього руху (п.п.2-4).

Організація дорожнього руху здійснюється із застосуванням технічних засобів відповідно до правил і стандартів (ст.27 Закону України «Про дорожній рух»).

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, керуючись ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Власники (співвласники) транспортних засобів відповідно до ст.14-1 КУпАП притягаються до відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

При винесенні Постанови інспектор ДАІ керувався ст. 14-1 КУпАП оскільки це зазначено в самій Постанові.

Разом з тим відповідач по справі погодився з тим, що прилад «Беркут», яким проводилося вимірювання швидкості автомобіля, не має функції функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Проте, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, правова норма ст. 251 КУпАП носить імперативний характер щодо використання тільки тих технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та можуть бути використані як докази по справі.

Позивач стверджувала що має сумнів і в тому, що на приладі були зафіксовані показники руху саме її автомобіля оскільки перед нею рухався і інший автомобіль який також зупинився на місці несення служби Інспектором ДАІ.

При вивченні відеозапису відеорегістратора позивача було встановлено, що і позаду її автомобіля також рухався інший автомобіль.

Відповідач не заперечував той факт, що саме при замірюванні швидкості руху автомобіля приладом «Беркут», крім працівників міліції, інших осіб які б могли підтвердити той факт що проведено вимір швидкості автомобіля саме позивача, не було.

Відповідачем по справі не спростовані твердження позивача про те, що замірювання швидкості руху його автомобіля відбулося на відстані 1 км в той час як можливості прилада щодо цього сягають тільки - 800 метрів.

Суду не були надані як доказ технічні характеристики прилада «Беркут» в тому числі і для спростування твердження позивач про можливі похибки при проведенні вимірювання.

За відсутності таких даних суд вважає, що заслуховують на увагу і твердження позивач про можливість збільшення показника швидкості, який фіксує прилад «Беркут», шляхом руху назустріч транспорту корпусом і рукою інспектора, оскільки замірювання швидкості відбулося коли прилад перебував у руці інспектора.

При перегляді запису відеорегістратора вбачається, що свої пояснення інспектору ДАІ позивач здебільшого давала під впливом її чоловіка, проте що руху її автомобіля саме із швидкістю 75 км/год. вона в цих поясненнях була послідовна і про такі показники стверджувала ще до його приїзду на місце зупинки. Свої заперечення щодо цього вона виклала і в вищезазначеному Протоколі.

В судовому засіданні знайшло підтвердження і те, що інспектором ДАІ не було розяснено позивачу зміст ст. 63 Конституції України та права передбачені ст. 268 КУпАП, чим порушене право на захист.

За таких обставин слід дійти висновку що протокол про адміністративне правопорушення складено без всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, без обґрунтування іншими, належними доказами, а лише на підставі показань дистанційного вимірювача швидкості руху «Беркут» №0801063, факт фіксації котрим перевищення швидкості руху саме автомобілем, яким керував позивач, останнім оспорювався як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення (про що свідчить відповідний запис у протоколі), так і під час судового розгляду справи.

Таким чином належних і достатніх доказів на доведення законності складеної постанови відповідачем суду не надано, тобто не доведено факт перевищення швидкості руху саме позивачем, а отже - наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, суб'єкт владних повноважень повинен спростувати презумпцію своєї винуватості, адже вона дає можливість вважати встановленою неправомірність його рішень, дій чи бездіяльності. Особа, проти якої було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, не зобов'язана доводити ці обставини і не повинна спростовувати факт допущення правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Оспорювана постанова такої інформації не містить. Єдиним доказом по цій справі є протокол про адміністративне правопорушення але в постанові не вказано, що він до неї додається.

Таким чином, слід дійти висновку, що адміністративний позов підлягає задоволення, а постанова у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і накладення на нього стягнення - скасуванню, оскільки суду не було надано належних і допустимих доказів, які б підтвердили факт скоєння правопорушення.

Керуючись ст.ст. ст. 19,62 Конституції України, ст. 7, ч.1 ст. 9, ч.1 ст. 122, ст. 222, ч.1 ст. 247,ст. 251,258, 252,. 280 КУпАП, ст.14-1,ст. 71, ч.ч.1,2 ст. 69, ст. 162, 158-162 КАС України, ст. 27 Закону України «Про дорожній рух» суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до посадової особи інспектора ВДАІ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ІХ1 № 238129 від 25.02. 2013 року скасувати.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя