Справа № 816/7157/13-а
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/7157/13-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кулик-Куличок О.Л.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стел" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Стел" /далі - ТОВ "Стел", позивач/ звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області /далі - Кременчуцька ОДПІ, відповідач/ про скасування податкових повідомлень-рішень від 18.10.2011 №/3185 та №/3186.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що висновки Кременчуцької ОДПІ в акті перевірки №7008/23-209/31913566 від 04.10.2011 щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 361816,53 грн та занижено податок на додану вартість на загальну суму 289453,22 грн, є безпідставними. Наполягав на тому, що здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами - ТОВ "Компанія "Фокс Ін Про Інвест" та ТОВ "Український реєстраційний центр" повністю підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку та податкової звітності, виходячи з яких позивач мав право на формування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2014 адміністративний позов ТОВ "Стел" задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 18.10.2011 №/3186 та №/3185.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014 постанову скасовано в частині задоволення позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 18.10.2011 № /3186 в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 18588 грн., із них за основним платежем - 14869,20 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 3718 грн; податкового повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 18.10.2011 № /3185 в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 92933 грн, із них за основним платежем - 74346 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 18587 грн. В цій частині прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову. В іншій частині постанову залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.03.2015 рішення попередніх судових інстанцій скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 справу прийнято до провадження суду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях №3406/10/25-016 від 21.11.2011 /том 1 а.с. 192-196/.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ "Стел" (ідентифікаційний код 31913566) зареєстроване в якості юридичної особи виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області 28.02.2002 /том 1 а.с. 220/. Позивач перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ та є платником податку на додану вартість /том 1 а.с. 221-222/.

У періоді з 07.09.2011 по 20.09.2011 Кременчуцькою ОДПІ проведено планову виїзну перевірку ТОВ "Стел" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2008 по 30.06.2011, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2008 по 30.06.2011.

За результатами перевірки податковим органом складено акт №7008/23-209/.10.2011 /том 6 а.с. 87 - 130/, в якому зафіксовано порушення позивачем, зокрема:

- пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 №334/94-ВР, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 361816,53 грн, у тому числі за 3 квартал 2008 року у сумі 65445,00 грн, за 4 квартал 2008 року у сумі 10458,25 грн, за 2 квартал 2009 року у сумі 8761,53 грн, за 4 квартал 2009 року на суму 18586,50 грн, за 2 квартал 2010 року у сумі 177201,50 грн, за 3 квартал 2010 року на суму 52495,75 грн, за 4 квартал 2010 року на суму 28868,00 грн;

- підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 №168/97-ВР, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 289453,22 грн, в тому числі за липень 2008 року в сумі 20400,00 грн, за серпень 2008 року у сумі 22020,00 грн, за вересень 2008 року у сумі 9936,00 грн, за листопад 2008 року у сумі 8366,60 грн, за червень 2009 року у сумі 7009,22 грн, за листопад 2009 року у сумі 14869,20 грн, за березень 2010 року у сумі 25833,33 грн, за квітень 2010 року у сумі 29175,07 грн, за травень 2010 року у сумі 52000,00 грн, за червень 2010 року у сумі 34752,80 грн, за вересень 2010 року у сумі 41996,60 грн, за жовтень 2010 року у сумі 23094,40 грн.

На підставі акта перевірки №7008/23-209/31913566 від 04.10.2011 Кременчуцькою ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 18.10.2011:

- №/3185, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 452270,67 грн, в тому числі 361816,53 грн за основним платежем та 90454,14 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями /том 1 а.с. 62/;

- №/3186, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 361816,53 грн, в тому числі 289453,22 грн - за основним платежем та 72363,31 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями /том 1 а.с. 59/.

Рішенням ДПА у Полтавській області від 21.11.2011 № 3406/10/25-016 за результатами розгляду скарги позивача на вказані податкові повідомлення-рішення, скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 18.10.2011 №/3185 та №/3186 - без змін /том 1 а.с. 203-208/.

Позивач, не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з вимогою про їх скасування.

Надаючи правову оцінку спірним податковим повідомленням-рішенням, суд дійшов до наступних висновків.

Зі змісту акта перевірки №7008/23-209/31913566 від 04.10.2011, розрахунку штрафних санкцій до акту перевірки /том 6 а.с. 249 -251/ слідує, що факт заниження позивачем податку на прибуток та податку на додану вартість, за висновком податкового органу, зумовлений завищенням позивачем валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість за результатами господарських операцій із ТОВ "Український реєстраційний центр" та ТОВ "Компанія "Фокс Ін Про Інвест".

Відповідно до пункту 1.32 статті 1 Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств" (чинного на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №334/94-ВР) господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Згідно пункту 5.1 статті 5 Закону №334/94-ВР валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Пунктом 5.2 статті 5 Закону №334/94-ВР визначено, що до складу валових витрат включаються, зокрема, суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

В силу вимог підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону №334/94-ВР не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Пунктом 1.7 статті 1 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (чинного на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №168/97-ВР) визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону №168/97-ВР податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно підпункту 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону №168/97-ВР якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону №168/97-ВР встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону №168/97-ВР податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

З огляду на наведені положення Законів №168/97-ВР та №334/94-ВР для отримання права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару чи робіт (послуг), та права на віднесення витрат по їх придбанню до складу валових витрат платник ПДВ повинен мати податкові накладні, а також первинні бухгалтерські документи, видані на реально отриманий товар чи роботи (послуги), призначені для використання у власній господарській діяльності.

Щодо взаємовідносин між позивачем та ТОВ "Компанія "Фокс Ін Про Інвест" судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

У листопаді 2009 року позивачем придбано у ТОВ "Компанія "Фокс Ін Про Інвест" товарно-матеріальні цінності (інтершилд 300, алюмінієвий, інтерсіл 670 ХС, розчинник ГТА 220) загальною вартістю 89215,20 грн., в тому числі ПДВ - 14 869,20 грн, у зв'язку з чим віднесено до податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 14869,20 грн та включено до складу валових витрат суму витрат у розмірі 74346,00 грн

Про факт здійснення вказаної господарської операції свідчать наявні у матеріалах справи документи: копії листа-замовлення №82 від 09.11.2009, рахунку-фактури №264 від 12.11.2009, видаткової накладної №ФІ-0003334 від 16.11.2009 та податкової накладної №3543 від 16.11.2009 /том 1 а.с. 163-164, 223-224/.

Зауважень до оформлення податкової та видаткової накладної податковим органом в ході перевірки не виявлено та судом в ході розгляду справи не встановлено. Вказані документи дозволяють ідентифікувати суб'єктів господарської діяльності, які брали участь у господарській операції.

Податкова накладна №3543 від 16.11.2009 підписана та скріплена печаткою ТОВ "Компанія "Фокс Ін Про Інвест", яке на час складання податкової накладної було зареєстроване як юридична особа та мало статус платника ПДВ (свідоцтво платника ПДВ анульовано за ініціативою податкової інспекції 30.04.2010) /том 6 а.с. 55, 70 -72/.

Розрахунки позивача із ТОВ "Компанія "Фокс Ін Про Інвест" за придбаний товар проведено у безготівковій формі, що підтверджується банківськими виписками за 16.11.2009 та 30.12.2009 /том 1 а.с. 226-227/.

Із пояснень представника позивача в судовому засіданні, нотаріально засвідченої заяви директора ТОВ «Стел» ОСОБА_3 /том 7 а.с. 26/ судом з'ясовано, що транспортування придбаного у листопаді 2009 року у ТОВ "Компанія "Фокс Ін Про Інвест" товару здійснювалось транспортом постачальника, після отримання товар у той же день власним автомобілем позивача (Мерседес 311 ВІ4672АТ, переданим в експлуатацію ТОВ "Стел" від ОСОБА_4, що підтверджується актом приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 06.04.2008 /том 6 а.с. 135/) перевезено на об'єкт будівництва, про що свідчить подорожній лист № 810500 від 16.11.2009 /том 6 а.с. 134/.

Факт оприбуткування на складі позивача товару, придбаного у ТОВ "Компанія "Фокс Ін Про Інвест", підтверджується картками складського обліку матеріалів /том 6 а.с. 153 - 155/.

В ході розгляду справи судом встановлено, що придбаний позивачем товар використано у його господарській діяльності, а саме, в ході виконання договірних зобов'язань перед ВАТ "Укртранснафта" при виконанні робіт з нанесення алюмінієвого (наповненого алюмінієм) лакофарбового шару на внутрішню поверхню днища та зони дії підтоварної води на перший пояс стінки РВС-5000 №4 ЛВДС "Глинсько-Розбишівська", що підтверджується наявними у справі договором субпідряду №03/11-09 від 03.11.2009, укладеного між ТОВ "Стел" та ВАТ "Укртранснафта", податковими накладними №46 від 13.11.2009 та №49 від 30.11.2009, банківськими виписками, договірною ціною, довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за листопад 2009 року та актом №4 прийомки виконаних підрядних робіт за листопад 2009 року /том 1 а.с. 225, 228-237/.

Посилання відповідача на відсутність у позивача товарно-транспортних накладних на підтвердження факту реальності придбання товарів у ТОВ "Компанія "Фокс Ін Про Інвест", судом оцінюються критично, оскільки товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку, на підставі яких проводиться оприбуткування поставленого товару, та не є єдиним та безумовним документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей. Товарно-транспортні накладні є обов'язковими для відображення у бухгалтерському та податковому обліку господарських операцій щодо надання послуг із перевезення. У даному ж випадку правомірність формування позивачем даних податкового обліку за операцією з перевезення товарів податковим органом під час перевірки не досліджувалася та не є предметом даного спору, відтак посилання відповідача на обов'язковість товарно-транспортних накладних є необґрунтованими.

Суд зауважує, що усі документи в їх сукупності, складені під час здійснення господарської операції, які за змістом та формою відповідають вимогам закону та які відображають реальні господарські операції, належать до первинних документів бухгалтерського обліку, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, тому відсутність товарно-транспортної накладної, яка не є обов'язковим первинним документом, що складається під час здійснення господарської операції з поставки товару за наявності належних первинних документів на поставку товару, не може бути самостійною підставою для висновку про безтоварний характер господарських операцій.

Відповідна позиція підтримується у рішеннях Вищого адміністративного суду України, зокрема, у справах № К/800/32317/14, К/800/34694/14, К/800/12827/15 та ін.

Крім того, суд враховує, що Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 визначено лише права, обов'язки і відповідальність власників автомобільного транспорту та не встановлюються правила податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платника податку.

Відповідно до положень Закону України "Про бухгалтерський облік та податкову звітність в Україні" бухгалтерський облік господарських операцій в Україні ведеться на підставі первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи складаються під час здійснені господарської операції, або безпосередньо після її закінчення.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В даному випадку первинними документами, що підтверджують факт господарської операції є видаткові, податкові накладні та розрахункові документи, а також видаткові та податкові накладні, які підтверджують використання придбаних позивачем товарів в господарській діяльності.

Отже, суд доходить висновку, що позивачем, на підставі належним чином оформленої податкової накладної та інших первинних бухгалтерських документів, правомірно включено суму податку на додану вартість в розмірі 14869,20 грн до складу податкового кредиту за відповідний період (листопад 2009 року), а витрати по придбанню ТМЦ у розмірі 74346 грн правомірно віднесено до складу валових витрат.

Щодо господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ "Український реєстраційний центр", судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Як свідчать матеріали справи, в липні - вересні, листопаді 2008 року, червні 2009 року, березні - червні, вересні, жовтні 2010 року віднесено до податкового кредиту суму ПДВ у загальному розмірі 274584,02 грн та включено суму витрат у загальному розмірі 1372920,12 грн до складу валових витрат, в результаті господарських операцій з придбання у ТОВ "Український реєстраційний центр" робіт (послуг) на загальну суму 1647504,14 грн згідно договорів підряду:

- №027-02/2008 від 27.02.2008 - роботи на об'єкті "Реконструкція установки ЕЛЗУ-АТ-3 для ВАТ "Нафтохімік Прикарпаття" /том 1 а.с.64-67/;

- №023-05/2009 від 23.05.2009 - роботи на об'єкті "Капітальний ремонт РВС-20 000 м2 СП№1 "Снигирівка" Миколаївської області /том 1 а.с. 88-89/;

- №0043-МЗ від 18.03.2010 - роботи по монтажу зерносховищ ємністю 5,5 тис. тн - 2 шт. (1.12;1.13) в осях "8;9" перевантажувального терміналу з відвантаженням зернових та олійних культур на річковий транспорт ТОВ "СП "Нібулон" у м. Кам'янка-Дніпровська Запорізької області /том 1 а.с. 97-98/;

- №117 від 17.09.2010 - роботи по монтажу сушарки МС-3180 - 1 шт. з монтажем технологічного зерно-перевантажувального комплексу (частини норії 50,2 м та ув'язка самопливними трубопроводами 0,14 тн перевантажувального терміналу з відвантаженням зернових та олійних культур на річковий транспорт ТОВ "СП "Нібулон" в смт Градизьк Глобинського району Полтавської області /том 1 а.с. 108-109/;

- №127 від 17.09.2010 - роботи по монтажу зерносховищ з активним вентилюванням - 2шт. в осях 1;2 перевантажувального терміналу з відвантаженням зернових та олійних культур на річковий транспорт ТОВ "СП "Нібулон" в смт Градизьк Глобинського району Полтавської області /том 1 а.с. 116-117/;

- №139 від 19.09.2010 - роботи по монтажу технологічного зерно-перевантажувального комплексу (частини конвеєрів 106 м та ув'язка самопливними трубопроводами 0,6 тн) зерносховищ з активним вентилюванням - 2шт. перевантажувального терміналу з відвантаженням зернових та олійних культур на річковий транспорт ТОВ "СП "Нібулон" в смт Градизьк Глобинського району Полтавської області /том 1 а.с. 124-125/;

- №143 від 26.05.2010 - роботи по монтажу стрічкових конвеєрів (527 м) на об'єкті ТОВ "Маїсадур Семанс Україна", вул. Луганська, 50, с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області /том 1 а.с. 132-133/;

- №144 від 02.09.2010 - роботи по монтажу зерносховищ з активним вентилюванням - 2шт. (1.16;1.15) "Комплексу по прийомці, сховищу та відвантаженню зернових та олійних культур ТОВ "СП "Нібулон" в с. Мар'янівка Полтавської області" /том 1 а.с. 149-150/;

- №156 від 24.09.2010 - роботи по виготовленню металоконструкцій та їх монтажу на об'єкті ТОВ "Баришівська зернова компанія" відпускний пристрій на залізницю на 1 вагон з залізними вагами г/п 150 тн по вул. Південна в м. Пирятин Полтавської області /том 1 а.с. 141-142/.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання у спірних періодах у ТОВ "Український реєстраційний центр" до матеріалів справи долучено податкові накладні, рахунки, договірні ціни, довідки про вартість виконаних підрядних робіт типової форми КБ-3, акти прийомки виконаних підрядних робіт типової форми КБ-2в /том 1 а.с. 68-71, 73-77, 79-82, 84, 86-87, 90-93, 95-96, 100-107, 110-115, 118-123, 126-131, 135-140, 143-146, 151-160, 162/.

Будь-яких порушень щодо оформлення вказаних документів судом не встановлено, зауваження до їх змісту та форми у Кременчуцької ОДПІ відсутні. Зазначені документи дозволяють встановити: - адресу місцезнаходження покупця та продавця; - ціну продажу робіт; - дату та місце складання документів; - відомості щодо уповноважених осіб, якими вони складені; - який об'єм робіт виконано; - на якому об'єкті виконувалися такі роботи; - які саме матеріали використано при виконанні робіт, їх кількість, вартість, вартість експлуатації машин, заробітної плати робітників, тощо.

Розрахунки між позивачем та ТОВ "Український реєстраційний центр" проводилися у безготівковій формі, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками /том 1 а.с. 72, 78, 83, 85, 94, 99, 134, 147-148, 161, том 2 а.с. 47-49, 51, 53, 55-60, 65-66, 69, 74-75, 77-80, 109, 128, 148, 166, 209, том 3 а.с. 3/. Станом на 30.06.2011 у ТОВ "Стел" дебіторська/кредиторська заборгованість перед ТОВ "Український реєстраційний центр" відсутня, про що зазначено в акті перевірки №7008/23-209/31913566 від 04.10.2011.

На час господарських правовідносин ТОВ "Український реєстраційний центр" було зареєстроване як юридична особа та мало статус платника ПДВ (свідоцтво платника ПДВ було анульоване 10.03.2011) /том 6 а.с. 56, 67 - 69/.

Крім того, ТОВ "Український реєстраційний центр" згідно ліцензії серії АВ№190429, виданої ТОВ "Український реєстраційний центр", виданої Одеською обласною державною адміністрацією на строк з 15.11.2006 по 15.11.2011, з додатками, мало право на здійснення будівельної діяльності /том 1 а.с. 182-184/.

В ході розгляду справи судом встановлено, що метою укладення ТОВ "Стел" договорів підряду з ТОВ "Український реєстраційний центр" було виконання договірних зобов'язань (виконання робіт) перед ВАТ "Нафтохімік-Прикарпаття", ТОВ "Бікор", ТОВ "СП "Нібулон", АТ "Техмаш" та ТОВ "ПМК-2000", що підтверджується наявними у матеріалах справи договорами, довідками про вартість виконаних підрядних робіт, актами прийомки виконаних підрядних робіт та підсумковими відомостями /том 2 а.с. 88-103, 110-122, 133-134, 144-147, 169-184, 216-234, том 3 а.с. 10-15, 89-129, 168-196, 222-224, том 4 а.с. 50-250, том 5 а.с. 1-162, 169-218/.

Згідно наданих представником позивача в ході розгляду справи пояснень, нотаріально засвідченої заяви директора ТОВ «Стел» ОСОБА_3 /том 7 а.с. 26/ ТОВ "Український реєстраційний центр" залучався в якості субпідрядника з огляду на значний обсяг робіт, обумовлені короткі строки виконання ТОВ "Стел" договірних зобов'язань (виконання робіт) перед ВАТ "Нафтохімік-Прикарпаття", ТОВ "Бікор", ТОВ "СП "Нібулон", АТ "Техмаш", ТОВ "ПМК-2000" та з метою досягнення чисельності робітників, необхідних для виконання підрядних робіт у відповідний строк (виходячи з розрахунку кількості чоловіко-годин, тривалості одного робочого дня/години, кількості робочих днів з моменту укладання угоди по день підписання актів виконаних робіт). На об'єктах ВАТ "Нафтохімік-Прикарпаття", ТОВ "Бікор", ТОВ "СП "Нібулон", АТ "Техмаш" та ТОВ "ПМК-2000" одночасно виконували роботи як працівники ТОВ "Стел", так і працівники ТОВ "Український реєстраційний центр", чим пояснюється перебування робітників ТОВ "Стел" у відрядженнях на тих самих об'єктах будівництва, що й робітників ТОВ "Український реєстраційний центр".

Необхідно зазначити, що позивачем в ході розгляду справи надано письмові пояснення із відповідними розрахунками, в яких із посиланням на первинні документи обґрунтовано отримання ТОВ "Стел" доходу від використання у господарській діяльності підрядних робіт, виконаних ТОВ "Український реєстраційний центр". Зазначені розрахунки не спростовані відповідачем.

Отже, придбання робіт ТОВ "Український реєстраційний центр" відбулося в межах господарської діяльності позивача за наявності розумних економічних причин (ділової мети).

Посилання Кременчуцької ОДПІ на недостатність у ТОВ "Український реєстраційний центр" трудових ресурсів, виробничого та транспортного обладнання для здійснення господарської діяльності судом оцінюються критично, оскільки чинним законодавством не заборонено використовувати залучені трудові ресурси, орендувати складські приміщення, виробниче обладнання та транспортні засоби. Крім того, такі висновки зроблені контролюючим органом без проведення зустрічної звірки ТОВ "Український реєстраційний центр" та дослідження первинних документів, якими оформлялись господарські відносини між ним та ТОВ "Стел".

При цьому, слід відмітити, що наявність у ТОВ "Український реєстраційний центр" дозвільного документу на здійснення будівельної діяльності (ліцензії серії АВ№190429, виданої Одеською обласною державною адміністрацією на строк з 15.11.2006 по 15.11.2011) слугує доказом того, що при видачі вказаної ліцензії відповідним уповноваженим органом перевірялася наявність у ТОВ "Український реєстраційний центр" матеріальної бази, а також трудових ресурсів, які будуть здійснювати будівельні роботи.

Також суд враховує, що листом ДПІ у Малинівському районі м. Одеси від 08.06.2015 № 1302/9/5-52-15-02 на виконання ухвали суду від 22.04.2015 про витребування доказів, повідомлено, що звіти за формою 1-ДФ за період 2008 рік, 2009 рік та січень-березень 2010 року ТОВ "Український реєстраційний центр" не надавались /том 7 а.с. 52/. За таких обставин посилання Кременчуцької ОДПІ на недостатність у ТОВ "Український реєстраційний центр" трудових ресурсів у період надання послуг з будівництва ТОВ "Стел" документально не підтверджені. Одночасно суд враховує, що копії податкової звітності ТОВ "Український реєстраційний центр" з ПДВ за спірний період, наявні у матеріалах справи, а також на диску, надісланому ДПІ у Малинівському районі м. Одеси на вимогу суду, свідчать про те, що ТОВ "Український реєстраційний центр" відображало податкові зобов'язання з ПДВ за результатами господарських операцій із позивачем .

Із аналізу чинного законодавства вбачається, що відповідальність платника податку має індивідуальний характер. Якщо контрагент порушив податкове законодавство, не забезпечив належне ведення бухгалтерського обліку, збереження первинних бухгалтерських документів, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту, якщо останній має необхідні документальні підтвердження їх розміру.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

У рішенні Європейського Суду від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України" звернуто увагу на те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Таким чином, отримання податковим органом документів, які свідчать про відсутність факту реального вчинення господарських операцій, вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем, на підставі належним чином оформлених податкових накладних та інших первинних бухгалтерських документів, складених в ході здійснення господарських операцій з ТОВ «Український реєстраційний центр», правомірно включено суму податку на додану вартість в розмірі 274584,02 грн до складу податкового кредиту за відповідні періоди (липень, серпень, вересень, листопад 2008 року, червень 2009 року, березень, квітень, травень, червень, вересень та жовтень 2010 року), а витрати по придбанню підрядних робіт у розмірі 1372920,12 грн правомірно віднесено до складу валових витрат.

Суд бере до уваги, що постановою старшого слідчого другого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Кременчуцької ОДПІ від 27.03.2014 закрито кримінальне провадження № 00000125 від 20.11.2013, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом ухилення від сплати податків у значних розмірах службовими особами ТОВ "Стел", у зв'язку із відсутністю в діях службових осіб ТОВ "Стел" складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.212 КК України /том 7 а.с. 3-4/.

Під час досудового слідства проведено судово-економічну експертизу, за результатами якої судовим експертом ОСОБА_5 складено висновок № 134 від 31.03.2014 судово-економічної експертизи по кримінальному провадженню № 00000125, в якому зазначено, що висновки акту перевірки від 04.10.2011 №7008/23-209/31913566 про виявлені порушення податкового законодавства документально не підтверджуються /том 7 а.с. 5 -18/.

Таким чином в ході розгляду справи судом встановлено, що господарські операції позивача з ТОВ «Український реєстраційний центр» та ТОВ "Компанія "Фокс Ін Про Інвест" мали реальний характер, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, пов'язані із господарською діяльністю позивача, а тому формування позивачем податкового кредиту з ПДВ на підставі належним чином оформлених податкових накладних, а також формування валових витрат на підставі первинних документів ґрунтувалося на вимогах Закону України "Про ПДВ" та Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Враховуючи вищенаведене, податкові повідомлення-рішення №/3185 від 18.10.2011 та №/3186 від 18.10.2011 прийняті без урахування вимог законодавства та без встановлення обставин, які мали значення для їх прийняття.

Крім того, податкове повідомлення-рішення №/3186 від 18.10.2011 в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення у липні - вересні 2008 року взагалі прийнято за межами 1095-денного строку давності.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в ході судового розгляду справи не доведено правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень, а тому суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "Стел" про скасування податкових повідомлень-рішень від 18.10.2011 №/3185 та №/3186.

Зважаючи на те, що оспорювані податкові повідомлення-рішення є правовими актами індивідуальної дії, які відповідно до повноважень суду, встановлених частиною 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, визнаються судом протиправними і скасовуються, суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень від 18.10.2011 №/3185 та №/3186 та визнати їх протиправними та скасувати.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 458,81 грн. (10 відсотків ставки судового збору).

В силу пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" органи доходів і зборів звільнені від сплати судового збору, а тому судовий збір в сумі, що становить 90 відсотків розміру ставки судового збору, з відповідача до державного бюджету не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Стел" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції №/3186 від 18 жовтня 2011 року та №/3185 від 18 жовтня 2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стел" (ідентифікаційний код 31913566) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 458 грн. 81 коп. (чотириста п'ятдесят вісім гривень вісімдесят одна копійка).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 15 червня 2015 року.

Суддя М.В. Довгопол