Справа № 2а-9845/11/2670
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

11 червня 2015 року м. Київ К/800/41890/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Гончар Л.Я.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Окружний адміністративний суд міста Києва від 28 травня 2012 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року

у справі №2а-9845/11/2670

за позовом ОСОБА_5

до Васильківської районної державної адміністрації Київської області,

за участю третіх осіб: Управління Держкомзему у Васильківському районі Головного

управління Держкомзему у Київській області,

Громадської організації «Садівницьке товариство «Юпітер»,

про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2011 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Васильківської районної державної адміністрації Київської області, яким просила визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача №1035 від 13.11.2009 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 для ведення садівництва за рахунок земель садівницького товариства «Юпітер» на території Погребівської сільської ради, за межами населеного пункту».

Постановою Окружний адміністративний суд міста Києва від 28 травня 2012 року у справі №2а-9845/11/2670 позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року у справі №2а-9845/11/2670 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення суду першої інстанції відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції прийнята в зв'язку з невиконанням ухвали суду про усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_4

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, статей 166, 256, 257, 267 Цивільного кодексу України, просить вищезазначені судові рішення скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права і наданої ним правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернулась до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, зареєстрованою 14 травня 2014 року.

Розглянувши апеляційну скаргу та додатки до неї, суд другої інстанції постановив ухвалу від 23 травня 2014 року про залишення скарги без руху. В обґрунтування своїх висновків суд послався на порушення частини 6 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України щодо надання документу про сплату судового збору, та частини 2 статті 186 КАСУ в зв'язку з наявністю порушення строку на апеляційне оскарження судового рішення без клопотання про поновлення такого строку.

На виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2014 року ОСОБА_4 подала відповідну заяву, однак не надала доказів наявності поважних причин пропуску строку на звернення до суду з апеляційною скаргою, зокрема, не надала доказів хвороби.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року у справі №2а-9845/11/2670 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення суду першої інстанції відмовлено.

Судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що вищезазначена ухвала не може вважатись законною та обґрунтованою з огляду на наступне.

Рішенням суду першої інстанції скасоване розпорядження №1035 від 13.11.2009 року про затвердження технічної документації із землеустрою та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_4

Однак, при розгляді даної адміністративної справи ОСОБА_4 не була залучена до розгляду, незважаючи на те, що предмет спору у справі безпосередньо стосується її прав.

Згідно статті 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд звертав увагу на непорушність права на справедливий судовий розгляд.

Як визначено в статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Таким чином, судова колегія Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд обмежив право ОСОБА_4 на доступ до суду, в порушення ст.6 §1 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Постановляючи ухвалу від 10 липня 2014 року про відмову у відкритті апеляційного провадження Київський апеляційний адміністративний суд не врахував вказаних вище обставин, а виходив лише з відсутності доказів поважних причин пропуску строку на звернення до суду з апеляційною скаргою.

На підставі викладеного, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що оскаржена ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, оскільки в даному випадку порушено право на доступ до суду.

Згідно частини 1 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Вищевказана ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі, отже колегія суддів вважає, що застосування частини 1 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України та направлення справи для продовження розгляду буде в повній мірі відповідати вимогам процесуального закону.

Оскільки апеляційним адміністративним судом порушені вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості і таке неправильне вирішення справи не може бути усунуто судом касаційної інстанції, рішення суду попередньої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

З приводу вимоги касаційної скарги щодо ухвалення нового рішення, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

За приписами частини 1 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2012 року в апеляційному порядку не переглядалась, оскільки у відкритті апеляційного провадження було відмовлено.

Вказана обставина унеможливлює перегляд рішення суду першої інстанції та надання йому правової оцінки в касаційному прядку.

Керуючись статтями 220, 222, 223, ч.1 ст. 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року у справі №2а-9845/11/2670 - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: