Справа № 813/8016/14
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 р. Справа № 876/490/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2014 р. по справі за позовом Приватного підприємства "Універсал-Л" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

24.11.2014 року позивач - Приватне підприємство "Універсал-Л" (далі - ПП "Універсал-Л") звернулось до суду із адміністративним позовом до відповідача - Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - ДПІ у Шевченківському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення №/7391 від 21.05.2014 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви позивач зазначає, що у 2011 року на підставі укладених договорів із ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі", ПП "Універсал-Л" було здійснено ряд господарських операцій із вказаними юридичними особами щодо поставки на їх замовлення товарів різного асортименту. Вказані операції виконувалися їх учасниками в повному обсязі й у відповідності до приписів чинного законодавства та здійснювалися реально. Зазначене підтверджується відповідними первинними документами.

Окрім того, зважаючи на спеціальну правосуб'єктність учасників операцій, які були платниками податку на додану вартість, позивачем були виписані покупцям товарів податкові накладні, а відповідні суми податку на додану вартість були включені позивачем до свого податкового зобов'язання та належним чином задекларовані.

У зв'язку з чим, позивач вважає необґрунтованими та безпідставними твердження відповідача про заниження ПП "Універсал-Л" сум податку на додану вартість, які підлягали сплаті до бюджету, унаслідок операцій із ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі".

Позивач також вказує на те, що у своїх висновках податковий орган керувався даними перевірок контрагентів позивача та матеріалами кримінальних справ, які стосуються виключно вказаних осіб, а не на результатах аналізу й дослідження первинних документів, які складалися в ході виконання позивачем відповідних господарських операцій, що є неправомірним. При цьому, позивач зазначає, що в таких матеріалах перевірок та кримінальних справ, які бралися відповідачем до уваги, жодним чином не відображено будь-яку участь позивача у протиправній діяльності спільно із ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі". Тому, такі обставини не можуть бути належним доказом допущених позивачем порушень податкового законодавства, а лише вказують на порушення закону, допущені його контрагентами, відповідно притягнення за таких умов ПП "Універсал-Л" до відповідальності не відповідає принципу щодо індивідуального характеру юридичної відповідальності.

Позивач також звертає увагу суду на те, що ПП "Універсал-Л" ніколи не було покупцем товарів, робіт чи послуг у ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі" та не сплачувало на їх користь коштів, а навпаки, постачало їм товари та отримувало від цих осіб оплату за товар. Тобто, у такому випадку ПП "Універсал-Л" не могло користуватися жодними податковими вигодами, які могли полягати у формуванні податкового кредиту чи валових витрат, а навпаки, позивач, отримуючи дохід від ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі", формувало податкове зобов'язання з податку на додану вартість і збільшувало склад доходу для оподаткування податком на прибуток.

Відтак, висновки акту перевірки №169/131/13-07-22-01-10/30918631 від 28.04.2014 року є помилковими, безпідставними й необґрунтованими, а прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення №/7391 від 21.05.2014 року є таким, що суперечить нормам податкового законодавства, дійсним обставинам справи, відповідно, воно є протиправним і підлягає скасуванню.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2014 р. адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області №/7391 від 21.05.2014 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ДПІ у Шевченківському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги податковий орган зокрема зазначає, що за результатами перевірки ПП "Універсал-Л" було встановлено неправомірне відображення у податковому обліку господарських операцій по взаєморозрахунках із ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі", оскільки насправді факт постачання товарів по вказаних операціях був відсутній.

Зазначене, як вказує відповідач, повністю підтверджується вироками судів у кримінальних справах по обвинуваченні власників і керівників ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі" у вчиненні фіктивного підприємництва.

А тому, на переконання апелянта, встановлені обставини відсутності реального постачання товару призводять до того, що отримані ПП "Універсал-Л" суми оплати за товар, який насправді не постачався, збільшують податкове зобов'язання позивача з податку на додану вартість у відповідні періоди.

У зв'язку із наведеним, відповідач вважає, що оспорюване податкове повідомлення-рішення є законним, а підстав для визнання його неправомірним і скасування немає.

У судовому засіданні 11.06.2015 року представник Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області заявив клопотання в порядку ст.55 КАС України та просив суд апеляційної інстанції замінити відповідача у справі Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Так, відповідно до ст.55 КАС України - у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне замінити сторону відповідача Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області її правонаступником - Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що у період із 14.04.2014 року по 18.04.2014 року ДПІ у Шевченківському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ПП "Універсал-Л" (код за ) з питань повноти декларування, нарахування та своєчасності сплати в бюджет податків і обов'язкових платежів під час взаємовідносин із ТОВ "Промтехметал" (37398974), ТОВ "Крафт ЛВ" (37399009), ПП "Воллі" (34029609), іншими суб'єктами господарювання із ознаками фіктивності за період з 01.01.2011 року по 01.12.2011 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем було складено акт №169/131/13-07-22-01-10/30918631 від 28.04.2014 року (а.с.9-25,т.1), у якому зафіксовано порушення податкового законодавства, допущене ПП "Універсал-Л" у своїй діяльності, зокрема:

1)п.п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження сум податку на додану вартість, які підлягають сплаті до бюджету, всього на суму 221770 грн., в т.ч. за березень 2011 року - 21607 грн., квітень 2011 року - 62202 грн., травень 2011 року - 91294 грн., червень 2011 року - 46667 грн.

Не погоджуючись із висновками податкового органу та з актом 169/131/13-07-22-01-10/30918631 від 28.04.2014 року, позивач подав начальнику ДПІ у Шевченківському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області заперечення до такого акта перевірки №40 від 08.05.2014 року (а.с.26-29,т.1).

Відповідачем було розглянуто такі заперечення до акта перевірки та за №7266/13-07-22-01-07 від 19.05.2014 року було повідомлено позивача про те, що наведені ним аргументи не можуть слугувати підставою для скасування акта перевірки (а.с.30-33).

У зв'язку з чим, на підставі акту №169/131/13-07-22-01-10/30918631 від 28.04.2014 року, відповідачем було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №/7391 від 21.05.2014 року щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість - 200163,00 грн. та штрафними санкціями - 1,00 грн. (а.с.84,т.1).

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням ПП "Універсал-Л" оскаржило його до суду.

Надавши юридичну оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, колегія суддів приходить до висновку, що таке є протиправним та підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Так, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ПП "Універсал-Л" було укладено із своїми контрагентами ряд договорів на поставку товарів, а саме: договір на поставку товарів №21 від 15.03.2011 року із ТзОВ "Промтехметал" (а.с.71-72,т.1), договір на поставку товарів №20/05 від 05.05.2011 року із ТзОВ "Крафт ЛВ" (а.с.74-75,т.1), договір на поставку товарів №87/06 від 01.06.2011 року із ПП "Воллі" (а.с.77-78,т.1). При цьому, за змістом усіх вказаних договорів позивач виступає в них як Постачальник товарів, тобто, ПП "Універсал-Л" зобов'язалося поставляти своїм контрагентам за їх заявками товари, а ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі" зобов'язалися оплачувати вартість товару, що ними придбавався.

Відповідно до ст.185 Податкового кодексу України, операції з постачання товару за договорами №21, №20/05, №87/06 є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, і згідно з нормами розділу IV Податкового кодексу України, у ПП "Універсал-Л", яке є продавцем товарів і зареєстроване як платник податку на додану вартість, унаслідок здійснення таких операцій, виникли податкові зобов'язання з податку на додану вартість.

У зв'язку з чим, реальне здійснення позивачем і його контрагентами господарських операцій щодо постачання товарів є підставою для виникнення в позивача податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Згідно з нормою п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Суд першої інстанції дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, вірно встановив, що наявні у справі документи засвідчують належне документальне оформлення спірних операцій і декларування позивачем власних податкових зобов'язань із податку на додану вартість, які виникали у ході здійснення операцій із поставки товарів на користь ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі", що підтверджується поданими копіями податкових декларацій з податку на додану вартість, податкових накладних, видаткових накладних, платіжних доручень. Крім того, декларування позивачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість за спірними операціями не заперечується й відповідачем, що знайшло своє відображення в матеріалах акту №169/131/13-07-22-01-10/30918631 від 28.04.2014 року.

Суд також вірно виходив з того, що факт визнання означених вище операцій із постачання позивачем товарів фіктивними, жодним чином не може свідчити про заниження ПП "Універсал-Л" податкових зобов'язань, а радше навпаки. Оскільки, у разі визнання цих операцій нереальними, кошти, отримані позивачем від покупців як оплата товару, слід кваліфікувати як безповоротну фінансову допомогу, яка для цілей оподаткування податком на додану вартість не підпадає під визначення операцій з постачання товарів, робіт чи послуг, а отже, відповідно до ст.185 Податкового кодексу України, податок на такі операції не нараховується. У зв'язку з чим, фіктивна господарська операція з продажу товарів не тягне за собою виникнення у продавця товарів (у даному випадку ПП "Універсал-Л") податкового зобов'язання з податку на додану вартість, оскільки воно може виникати лише при реальній господарській операції з продажу товарів, яка власне і є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Таким чином, деклароване позивачем реальне здійснення ним господарських операцій із постачання товарів на користь його контрагентів (дохідних для позивача операцій), не могло призвести і не призвело до заниження суми податку, що підлягає сплаті до бюджету, як стверджує податковий орган, а навпаки, призвело до збільшення суми такого податку. А відповідно, у разі дійсного встановлення податковим органом факту нереального здійснення операцій із постачання товарів від ПП "Універсал-Л" до ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі", така обставина могла би свідчити лише про завищення позивачем суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, а не навпаки.

Враховуючи дані висновки суду, є помилковими твердження ДПІ у Шевченківському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області про заниження позивачем суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, оскільки вони не співвідносяться із викладеними в акті перевірки №169/131/13-07-22-01-10/30918631 від 28.04.2014 року обставинами і не відповідають нормам податкового законодавства.

Тому, прийняте за результатами таких помилкових висновків податкове повідомлення-рішення №/7391 від 21.05.2014 року щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість фактично покладає на позивача надмірний податковий тягар, так як повторно збільшує його зобов'язання з податку на додану вартість, які вже були ним самостійно задекларовані, а тому таке рішення порушує права й законні інтереси платника податків, які підлягають відновленню.

Колегія суддів також критично оцінює доводи ДПІ у Шевченківському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області щодо протиправності діяльності позивача та порушення ним податкового законодавства, які ґрунтуються виключно на даних перевірки інших платників податків - контрагентів позивача (ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі").

Як слідує зі змісту акту №169/131/13-07-22-01-10/30918631 від 28.04.2014 року, контролюючий орган дійшов висновку, що укладення договорів поставки товару ПП "Універсал-Л" та ТОВ "Промтехметал", ТОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі" не мало на меті настання реальних наслідків, передбачених ними, а факти поставки й відвантаження товару за такими договорами відсутні. При цьому, відповідач посилається на те, що контрагентами, з якими задокументовані такі господарські операції, були підприємства з ознаками фіктивності, а тому, провадити реальну діяльність вони не могли, що достовірно встановлено контролюючими органами й підтверджується актом про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Промтехметал" №4124/23-408/37398974 від 04.11.2011 року, складеним ДПІ у Сихівському районі м.Львова, актом про проведення аналізу діяльності ТзОВ "Крафт ЛВ" №1163/23-2/37399009 від 13.07.2011 року, складеним ДПІ у Франківському районі м.Львова, вироком Сихівського районного суду м.Львова у кримінальній справі про обвинувачення власника та директора ПП "Воллі" у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.205, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України. У ході судового розгляду справи відповідач також додатково обґрунтував порушення податкового законодавства України й рішеннями судів у кримінальних справах, які стосуються злочинів, вчинених власниками та керівниками контрагентів позивача (вирок Сихівського районного суду м.Львова від 07.07.2014 року у кримінальній справі №464/6266/14-к, вирок Сихівського районного суду м.Львова від 26.12.2012 року у кримінальній справі №1319/5265/2012).

В контексті висновків акту перевірки, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідно до ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому на платника податків не може автоматично покладатися відповідальність за можливі порушення, які були вчинені його контрагентами.

Неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб'єкта господарювання, у випадку неправомірних дій іншого, визначено й у практиці Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у п.71 рішення у справі "Булвес" АД проти Болгарії" Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності. Вищенаведений висновок Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив в рішенні у справі "Бізнес Саппорт Сентр" проти Болгарії", п.23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції.

Як наслідок, допущені порушення податкового законодавства контрагентом позивача (постачальником або покупцем товарів, робіт чи послуг) тягнуть негативні наслідки саме для такої особи. Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків (позивача) з недобросовісними платниками податків (контрагентами позивача) з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями таких осіб чи сприяння ухиленню ними від виконання податкових зобов'язань, може слугувати підставою для висновку про необґрунтованість податкової вигоди і в позивача.

У зв'язку із наведеним, суд першої інстанції вірно виходив з того, що висновки податкового органу про порушення податкового законодавства контрагентами позивача (ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі") не можуть автоматично підтверджувати порушення податкового законодавства самим позивачем, а позивач як платник податку не повинен нести відповідальності за невиконання такими особами вимог закону. Лише у разі, якщо буде встановлено, що платник податку (позивач) знав про такі обставини і його дії були узгодженими з недобросовісними платниками податків, посилання на них буде обґрунтованим. Така позиція узгоджується з висновками Верхового Суду України, висловленими, зокрема, у постанові від 31.01.2011 року в справі №21-47а10, постанові від 11.12.2007 року у справі №21-1376во06.

Слід також зазначити, що у матеріалах справи відсутні докази, які би свідчили про спільну та свідому участь позивача разом із недобросовісними платниками податків (ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі") у схемах, пов'язаних із ухиленням від оподаткування, чи хоча б про його обізнаність із такою діяльністю вказаних осіб. Так, ані у вироку Сихівського районного суду м.Львова від 07.07.2014 року в кримінальній справі №464/6266/14-к, ані у вироку Сихівського районного суду м.Львова від 26.12.2012 року в кримінальній справі №1319/5265/2012, не встановлено безпосередньої участі ПП "Універсал-Л" у протиправній діяльності спільно з ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі", ані його обізнаності за такою діяльністю вказаних осіб.

Колегія суддів звертає увагу на те, що виходячи з наведених в акті №169/131/13-07-22-01-10/30918631 від 28.04.2014 року даних, в матеріалах перевірок контрагентів позивача було зафіксовано факти протиправної участі інших суб'єктів підприємницької діяльності у схемах з ухилення від сплати податків, які полягали в документуванні нібито придбання такими особами в ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі" товарів, робіт і послуг для зменшення податкового навантаження з подальшим виведенням у готівку сплачених за такими фіктивними операціями коштів. У той же час, ПП "Універсал-Л" у спірних господарських операціях із ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі" не виступало як покупець товарів, робіт і послуг та не сплачувало останнім жодних коштів, а навпаки, постачало цим особам товари та отримувало від них оплату за товар, що виключає участь позивача у описаній контролюючими органами протиправній схемі з мінімізації податкового навантаження.

Як наслідок, належно встановивши обставини справи та надавши юридичну оцінку наявним письмовим доказам, суд першої інстанції прийшов до вірного переконання про неправомірність висновків відповідача про порушення ПП "Універсал-Л" податкового законодавства, які ґрунтуються на інформації щодо протиправної діяльності контрагентів такого платника податків. У даному випадку податковим органом не було доведено існування безпосереднього зв'язку між окремими епізодами протиправної діяльності контрагентів позивача та самим позивачем і їх впливу на реальність господарської діяльності, яку провадив позивач, при цьому, наведені відповідачем обставини не є однозначними, достатніми та достовірними свідченнями нездійснення позивачем спірних господарських операцій чи освідомлення позивача про можливу протиправну діяльність його контрагентів і не вказують на їх спільний намір щодо досягнення виключно податкових вигод, а не здійснення реальних господарських операцій.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що ДПІ у Шевченківському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області при здійсненні документальної перевірки позивача у порушення п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України не було досліджено та проаналізовано податкові декларації (розрахунки), фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинні документи, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В силу ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що відповідачем під час проведення документальної перевірки не було зібрано належних доказів недобросовісності ПП "Універсал-Л" як платника податків та доказів фіктивності, нереальності чи безтоварності операцій між позивачем і його контрагентами - ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "Воллі". А тому, прийняте податкове повідомлення-рішення №/7391 від 21.05.2014 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу чи постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2014 р. по справі № 813/8016/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 16.06.2015 року.