Справа № 826/4169/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 червня 2015 року № 826/4169/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Державної податковаої інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м.Києві
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Медіа Уорлдвайд"
про стягнення заборгованості

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Медіа Уорлдвайд", в якій просить суд стягнути з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Медіа Уорлдвайд" податкову заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 612 083,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість, який ним вчасно погашено не було, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Медіа Уорлдвайд" - заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що твердження позивача щодо наявності заявленої заборгованості не відповідає дійсності, оскільки вказані суми були оплачені або зараховані відповідачем в рахунок переплат.

В судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Медіа Уорлдвайд" перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Позивач зазначив, що за відповідачем станом на 02.03.2015 року обліковується податковий борг в розмірі 612 083,58 грн. з податку на додану вартість.

Заборгованість відповідача зі сплати податку на додану вартість виникла на підставі:

- податкового повідомлення рішення від 18.10.2011 року №, яким визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 593 153,00 грн. (основний платіж - 592 153,00 грн. штрафна санкція - 1,00 грн.) (набуло статусу узгодженого згідно Ухвали КААС від 24.10.2013 року №826/1671/13-а);

- податкового повідомлення рішення від 26.12.2014 року №1, яким визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 171106,00 грн. (основний платіж - 136 885,00 грн. штрафна санкція - 34221,00 грн.);

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 18.07.2014 на суму 22 556,00 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.08.2014 на суму 48 513,00 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 18.09.2014 на суму 6 199,00 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.10.2014 на суму 71 718,00грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.11.2014 на суму 69 882,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 20.01.2015 на суму 56121,00 грн.;

- податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.02.2015 на суму 22 842,00 грн.;

- нарахована пеня у сумі 26 179,58 грн.

Згідно з картками особових рахунків за відповідачем обліковується заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 612 083,58 грн.

У зв'язку з несплатою визначених податкових зобов'язань позивачем виставлено податкову вимогу №14250-25 від 30.07.2014 на суму податкового боргу 563 353,00 грн. Вказана податкова вимога отримана відповідачем 25.11.2014 згідно з розписки.

Аналізуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі -ПКУ) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПКУ та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 ст. 14 ПКУ податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений ПКУ строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 ПКУ рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 ПКУ передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п.56.17.1. ст 56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.04.2013 у справі №826/1671/13-а, яку залишено без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2012 та Вищого адміністративного суду України від 19.03.2014 відмовлено в задоволені позову ТОВ "Юніверсал Медіа Уорлдвайд" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення від 18.10.2011 №3.

В подальшому, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2015 у справі №826/1671/13-а скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.04.2013 у справі №826/1671/13-а за позовом ТОВ "Юніверсал Медіа Уорлдвайд" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення та закрито провадження у справі №826/1671/13-а за позовом ТОВ "Юніверсал Медіа Уорлдвайд" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення.

Станом на 17.06.2015 ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2015 у справі №826/1671/13-а набрала законної сили.

Зі змісту ухвали від 23.04.2015 вбачається, що Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення про погодження застосування податкового компромісу від 20.04.2015 №15154/10/26-59-15-03-66, яким погоджено застосування податкового компромісу по податковим повідомленням-рішенням від 18.10.2011 №3.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу" сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Сума погашеного податкового зобов'язання з податку на прибуток та/або податку на додану вартість в розмірі 95 відсотків внаслідок застосування податкового компромісу не враховується для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств.

З огляду на викладене, податкові зобов'язання нараховані податковим повідомленням-рішенням від 18.10.2011 №3 є погашеним, отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла на підставі згадуваного податкового повідомолення-рішення не підлягають задовленню.

З матеріалів справи вбачається, що платіжним дорученням від 21.07.2014 №802 сплачено 22 555 грн. (призначення платежу ПДВ за червень 2014 року), від 21.08.2015 №926 сплачено 48 515 грн(призначення платежу ПДВ за липень 2014 року), від 19.09.2014 №1076 сплачено 6200 грн. (призначення платежу ПДВ за серпень 2014 року), від 21.10.2014 сплачено 71715 грн. (призначення платежу ПДВ за вересень 2014 року), від 20.11.2014 №1301 сплачено 69 890 грн. (призначення платежу ПДВ за жовтень 2014 року), від 26.12.2014 №1483 сплачено 171 106 грн (призначення платежу ПДВ згідно з податковим повідомленням-рішенням від 26.12.2014 №1), від 22.01.2015 №48 сплачено 56120 грн. (призначення платежу ПДВ за грудень 2014 року).

Судом двічі було зобов'язано податковим орган надати суду акт звірки податкових зобов'язань, проте податковим органом вимоги суду не виконано.

Отже, станом на час вирішення справи заборгованість відповідача, що виникла на підставі податкового повідомлення рішення від 26.12.2014 року №1, податкових декларацій з податку на додану вартість № від 18.07.2014, № від 20.08.2014, № від 18.09.2014, № від 20.10.2014, № від 19.11.2014, № від 20.01.2015 на суму 56121,00 грн. сплачена відповідачем добровільно, отже позовні вимоги в частині стягнення заборгованості, яка виникла на підставі вказаних вище податкового повідомлення-рішення та податкових декларації з ПДВ не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 26 179,58 грн., суд зазначає, що податковим органом не надано суду доказів обґрунтованості нарахування відповідачу пені у вказаній сумі, отже суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача пені у вказаній сумі.

Відповідачем не надано доказу сплати грошового зобов'язання, яке виникло на підставі податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.02.2015 на суму 22 842,00 грн., отже позовні вимоги в частині стягнення податкового боргу на суму 22 842,00 грн. на думку суду є обґрунтованими.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Виходячи з положень п. 95.1 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 93.5 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Органи державної податкової служби згідно п. 20.1.8 ст. 20 ПК України мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

З огляду на вищевикладене, наявність у відповідача заборгованості в сумі 22 842,00 грн. підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем; суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме стягнення з відповідача податкового боргу на загальну суму 22 842,00 грн. В решті позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями, 69, 71, 72, 160-163, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Задовольнити частково позовні вимоги.

2. Стягнути з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніверсал Медіа Уорлдвайд" () до Державного бюджету податкову заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 22 842 грн. (двадцять дві тисячі вісімсот сорок дві гривні) на бюджетний рахунок №0011 (одержувач :УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, код одержувача 37995466, банк одержувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019 (код платежу 14010100).

3. Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда