Справа № 0616/5469/12
Суддя: Романюк Ю. Г.
Дата ухвалення: 2012-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 0616/5469/12

провадження у справі № 2-а/0616/283/12

10 грудня 2012 року 10 год. 00 хв. м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Ю.Г., за участю секретаря Василенко Т.М. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: не прибув,

відповідач: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу № 2 роти ДПС ДАІ з обслуговування стаціонарних постів при УДАІ в Київській області ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВІ1 № 070160 від 10.11.2012 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що викладені у протоколі та постанові обставини не відповідають дійсності, оскільки керуючи автомобілем Мітсубісі, реєстраційний номер НОМЕР_1, він дійсно рухався у с. Стоянка на 22 км. автодороги Київ-Чоп по лівій смузі при цьому не порушуючи правил дорожнього руху тому, що на зазначеній ділянці автомобільної дороги проводились ремонтні роботи і на правій смузі руху було встановлено попереджувальний знак 1.37 Дорожні роботита наказовий знак 4.3 Рух ліворуч. За таких обставин, на виконання правил дорожнього руху - він рухався у лівій смузі. Однак, був зупинений відповідачем, який пояснив, що було порушено п.11.2, п.11.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП. На пояснення позивача відповідач не відреагував та склав протокол про адміністративне правопорушення, в якому перший пояснив, що ПДР не порушував, після чого відповідач виніс постанову. Позивачу не було вручено копію протоколу, про що він звернувся з відповідною заявою до відповідача, однак копія протоколу йому надіслана не була. Вважає, що його вина у вчиненому правопорушенні відповідачем доведена не була, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Окрім того, відповідачем було допущено ряд інших процесуальних порушень при складанні протоколу та винесенні оскаржуваної постанови, а тому, такі дії відповідача є незаконними і винесена постанова підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не прибув, подав до суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не прибув, заперечень на адміністративний позов та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, причини неприбуття суду не повідомив. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи.

Судом не визнавалася обовязковою участь сторін у судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 6 ст. 12 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, щодо позивача було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВІ1 № 070160 від 10.11.2012 року, якою встановлено, що 10.11.2012 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем Мітсубісі, реєстраційний номер АМ ВХ 1670 ВЕ, в с. Стоянка на 22 км. автодороги Київ-Чоп рухався в лівій смузі при вільній правій. За що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.4).

Згідно з п. 11.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року (далі Правил дорожнього руху) - нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини.

Відповідно до п. 11.5 Правил дорожнього руху, на дорогах які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за порушення ними вимог розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом було перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що позивачем виконувались вимоги Правил дорожнього руху, зокрема вимоги попереджувального знаку 1.37 "Дорожні роботи", який попереджає про ділянку дороги, на якій виконуються роботи та наказового знаку - 4.3 "Рух ліворуч". Відтак, позивач був змушений, на виконання вищезазначених вимог, здійснити виїзд на крайню ліву смугу при вільній правій. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення було неповністю зясовані всі його обставини, зокрема: чи винний позивач у його вчиненні; чи наявний у діях останнього склад адміністративного правопорушення; чи є помякшуючі та/або обтяжуючі відповідальність та інші обставини, які повинні враховуватись при накладенні адміністративного стягнення.

Згідно п. 4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26 лютого 2009 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник Державтоінспекції МВС відповідно до ст. 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення, копія якого під підпис вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також до протоколу про адміністративне правопорушення необхідно долучати письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності, та показання будь-яких технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки ,відеозапису чого також не було зроблено відповідачем.

Відповідачем, в порушення вимог ст. 255 КУпАП копія протоколу про адміністративне правопорушення, позивачу під підпис вручена не була.

Відтак, суд ставить під сумнів відповідність обставин, викладених в постанові про адміністративне правопорушення, дійсним обставинам справи, оскільки посадовою особою, яка складала оскаржувану постанову, не були дотримані вимоги чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідач покладений на нього обовязок не виконав - не надав суду заперечень проти позову та жодних доказів, які б підтверджували правомірність його рішень, для надання пояснень суду у судове засідання не прибув.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, оскільки винесена відповідачем постанова в справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 104, 160-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 256, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВІ1 № 070160 від 10.11.2012 року, винесену інспектором ДПС взводу № 2 роти ДПС ДАІ з обслуговування стаціонарних постів при УДАІ в Київській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять ) гривень скасувати.

Постанова суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Г. Романюк