Справа № 524/5684/14-а
Суддя: Середа А. В.
Дата ухвалення: 2014-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/5684/14-а
Провадження № 2а/524/391/14
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

16.09.2014 року Суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука, Полтавської області ОСОБА_1 розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо нарахування та виплати пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо нарахування та виплати пенсії.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що має посвідчення дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1-ї А, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою за №515631с від 29.07.2009 року.

Перебуває на обліку в ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області як пенсіонерка і їй призначена з 31.08.2009 року щомісячна компенсація за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно ст. ст. 52, 67 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-12, у розмірах визначених порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджений постановою Кабінетом Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року. В 2014 році вона звернулася до ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області із заявою про приведення розміру її щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01.01.2014 року у відповідність до норм ст.ст. 52, 67 ЗУ "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, однак отримала відмову.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати протиправною відмову ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області в перерахунку та виплаті їй її щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до вимог ст. 52, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, виходячи з 50 відсоткового розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат. Зобов'язати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області здійснити їй починаючи з 01 січня 2014 року перерахунок та виплату її щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст.ст. 52, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат. Зобов'язати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області виконати постанову суду негайно у межах суми платежу за один місяць та подати звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання постановою законної сили. Стягнути з Державного бюджету України на її користь судові витрати по справі в розмірі 73 грн. 08 коп. Розгляд справи проводити без неї в порядку скороченого провадження.

Позивач ОСОБА_2 до суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, визначених в позовній заяві.

Від відповідача ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області надійшли письмові заперечення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 має посвідчення дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1-ї А, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою за №515631с від 29.07.2009 року.

Перебуває на обліку в ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області як пенсіонерка і їй призначена з 31.08.2009 року щомісячна компенсація за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно ст. ст. 52, 67 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-12.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу щомісячна компенсація за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується з 01.01.2014 року в розмірі визначеному з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року.

Позивачка звернулася з письмовою заявою до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області з вимогою щодо здійснення їй з 01 січня 2014 року перерахунку та виплати щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до вимог ст.ст. 52, 67 ЗУ "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до листа управління Пенсійного фонду в м. Кременчуці Полтавської області від 23.06.2014 року за вих. № 193/Х-07 позивачу відмовлено в задоволенні заяви щодо перерахунку компенсації.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в ЗУ "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 52 ЗУ "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сімї, який був на його утриманні, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Згідно з ч. 3 ст. 67 ЗУ "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", (у редакції Закону України від 05.10.06 р. N 231-V) встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

14.06.2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", який набрав чинності 19.06.2011 року Пунктом 7 частини І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" визнані такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 1, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Також, пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, ст. 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2011 та 2012, 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог, постановами Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.11 року та № 1210 від 23.11.11 року були визначені мінімальні розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, у період з 23.07.2011 року по 31.12.2013 року розмір основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначався відповідно до вказаних постанов КМУ.

В свою чергу, Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не було передбачено обмежень щодо застосування ст.ст. 52, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому з 01.01.2014 року діяли положення ст.ст. ,52, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до яких розмір щомісячної компенсації в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сімї, який був на його утриманні, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

ЗУ "Про внесення змін до ЗУ "Про внесення змін до ЗУ "Про державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 року, який набрав чинності 03.08.2014 року, доповнено Розділ "Прикінцеві положення" ЗУ "Про державний бюджет України на 2014 рік" пунктом 6-7, яким установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23,30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що з урахуванням внесених змін у Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", які набрали чинності 3 серпня 2014 року, починаючи з цієї дати до спірних правовідносин повинні застосовуватись положення Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення".

Таким чином, позивач у період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року має право на отримання щомісячної компенсації в разі втрати годувальника у розмірі, який встановлено положеннями ст.ст. 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Щодо встановлення місячного строку для подання до суду звіту про виконання постанови, суд зазначає наступне.

Вищий адміністративний суд України листом від 09.01.2013р. №28/12/13-13 встановив, що згідно ч.1 ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Цій нормі кореспондують положення абз. 7 п.4 ч.1 ст. 163, абз.4 ч.1 ст. 207 КАС України, згідно з якими в резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної інстанції зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачам до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо він вимагає вчинення певних дій. Встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови по справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання суду першої та апеляційної, чи касаційної інстанції, а вразі неподання такого звіту - встановленням нового строку для його подання та накладення штрафу. У разі звернення позивача з заявою про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, після прийняття постанови у справі, суд ухвалою відмовляє в задоволенні такої заяви.

При цьому ні Кодексом адміністративного судочинства України, ні Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено право суду зобов'язати суб'єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання виконавчого листа, а також відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України, такі функції на адміністративний суд не покладено.

Керуючись ст.ст. 6,9,14,69,70,94,158-165,167 КАС України, ст.ст. 50,54,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд - ,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо нарахування та виплати пенсії - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_2 (основної та додаткової) у розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54, 67 ЗУ Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області відповідно до вимог ст.ст. 54, 67 ЗУ Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату щомісячної основної державної пенсії як інваліду ІІ групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, виходячи і з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов'язати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області відповідно до вимог ст.ст. 50, 67 ЗУ Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленого ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 з урахуванням фактично виплачених сум.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука, Полтавської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: