Справа № 809/1477/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 р. Справа № 876/5206/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої - судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В.,Макарика В.Я. ,

з участю секретаря Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року в адміністративній справі за позовом військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в особі Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району до Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та скасування рішення №9426789 від 24.12.2013 року,

встановив:

08 квітня 2015 року військова прокуратура Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в особі Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району звернулася до суду з позовом до Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та скасування рішення №9426789 від 24 грудня 2013 року.

Підставою для звернення до суду в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в особі Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району прокурором визначено те, що державним реєстратором всупереч вимогам чинного законодавства зареєстровано право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 4, загальною площею 1690,8 кв.м. за ТОВ «Реал-Плюс ЛТД», в той час як вказане майно відносилось до державного нерухомого майна, перебувало на балансі Івано-Франківської КЕЧ району та входило до сфери Міністерства оборони України.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року позовні вимоги було залишено без розгляду у зв»язку з порушенням строку звернення до суду на підставі ст.ст. 99, 100 КАС України.

Із таким судовим рішенням не погодилася військова прокуратура Івано-Франківського гарнізону та подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права. Зокрема, в скарзі апелянт вказав, що суд першої інтонації не з»ясував всі обставини справи. Так, судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги, що позивачем у справі виступає Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району, а тому відраховувати шестимісячний строк звернення до суду з моменту, коли дізнався прокурор про порушення, є неправомірним. Просить скасувати ухвали та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів

У відповідності до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. При цьому позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Розпочинається перебіг цього строку з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав.

Як вбачається з позовної заяви, предметом оскарження є рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 9426789 від 24.12.2013 року, а позивачем у справі є Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району .

Жодних відомостей щодо дати, коли позивач дізналася про оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень, у справі немає.

Тому твердження суду про пропуск позивачем строку звернення до суду і відсутність поважних причин, що зумовили це, є безпідставним.

Посилання суду першої інстанції на постанову окружного адміністративного суду м.Києва від 14.03.2014 року у справі № 826/396/14 за позовом Івано-Франківського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Державної реєстраційної служби України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії є безпідставним, оскільки позивач не брав участі у цій справі і жодних доказів про його обізнаність з цим судовим рішенням немає.

Наявність у прокурора інформації про оскаржуване рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області № 9426789 від 24.12.2013 року не дає підстав стверджувати, що внаслідок цього позивачу було відомо про порушення його прав та інтересів.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції, залишивши позовну заяву без розгляду, позбавив позивача можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

У Рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 211 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду скасувати, а справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В.Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 16 червня 2015 року.