Справа № 823/144/15
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/144/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарань С.М. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

при секретарі: Авраменко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою позивача - ОСОБА_3 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Христинівської районної державної адміністратиції Черкаської області, Реєстраційної служби Христинівського районного управління юстиції Черкаської області, третя особа Фермерське господарство «Голден» про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом в якому просив визнати протиправними дії відповідачів, визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію ФГ «Голден».

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою позовні вимоги - задовольнити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі поданого ОСОБА_4 пакету документів, 23 липня 2007 року державним реєстратором Христинівської РДА Черкаської області було проведено державну реєстрацію ФГ «Голден», ідентифікаційний код - 35132703, адреса: вул. Леніна, 146, с. Шельпахівка, Христинівського р-ну., Черкаської обл., про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено запис № 1 000416.

Вважаючи, що реєстрація вказаного господарства є незаконною, оскільки ОСОБА_4 не були дотримані обов'язкові, на той час, умови для реєстрації фермерського господарства, а також в зв'язку з тим, що діяльність останнього на сьогоднішній день є протиправною та небезпечною для громади с. Шельпахівка, це спонукало позивача звернутись до суду з позовом про визнання дій Христинівської РДА по реєстрації ФГ «Голден» такими, що не відповідають вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України та суперечать статтям 5, 6, 7 Закону України «Про фермерське господарство» № 9763-IV від 19.06.2003 р., зі змінами та доповненнями внесеними Законом України № 2864-VI від 08.09.2005 р., а також визнання недійсною та скасування державної реєстрації фермерського господарства «Голден».

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону, має своє найменування, печатку і штамп та діє на основі Статуту. У Статуті зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) , право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку, виявив бажання та пройшов професійний відбір на право створення фермерського господарства.

Згідно зі ст.. 6 вищезазначеного Закону, професійний відбір громадян, які виявили бажання створити фермерське господарство, проводить районна (міська) професійна комісія з питань створення фермерських господарств, склад якої формується і затверджується районною (міською) радою. Висновок професійної комісії з питань створення фермерських господарств про наявність у громадянина достатнього досвіду роботи у сільському господарстві або необхідної сільськогосподарської кваліфікації є умовою для державної реєстрації фермерського господарства і надання (передачі) громадянину у власність або оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства із земель державної і комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), для державної реєстрації фермерського господарства голова фермерського господарства або уповноважена ним особа особисто або поштою (рекомендованим листом) подає до органу державної реєстрації: а) засновницькі документи (установчий договір про створення фермерського господарства та Статут фермерського господарства); б) реєстраційну картку встановленого зразка, яка є заявою про державну реєстрацію фермерського господарства; в) копію документа, що засвідчує наявність у громадянина на праві власності чи оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення; г) документ, що посвідчує внесення плати за державну реєстрацію фермерського господарства.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказаний перелік документів є вичерпним. Для реєстрації фермерського господарства забороняється вимагати інші документи або відомості, ніж перелічені.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом.

Позивач вважає, що при реєстрації ФГ «Голден» було допущено порушення, а саме: відсутність у ОСОБА_4 документу про проходження професійного відбору, а також відповідної освіти в сільськогосподарській сфері.

Проте, для здійснення державної реєстрації ФГ «Голден» були надані державному реєстратору: довідка з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про резервування найменування юридичної особи; реєстраційна картка встановленого зразка; квитанція про внесення плати за державну реєстрацію фермерського господарства; рішення засновників № 1; державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 23.07.2007 р., виданий до державної реєстрації на ім'я засновника та статут ФГ «Голден».

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), державний реєстратор має право залишити без розгляду документи, які подані для проведення державної реєстрації юридичної особи, якщо: документи подані за неналежним місцем проведення державної реєстрації; документи не відповідають вимогам, які встановлені частинами першою, другою, четвертою - сьомою статті 8 та частиною п'ятою статті 10 цього Закону; до державного реєстратора надійшло рішення суду щодо заборони у проведенні реєстраційних дій; документи подані не в повному обсязі; документи подано особою, яка не має на це повноважень.

Відповідно до ст.27 Закону ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), підставами для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи є: невідповідність відомостей, які вказані в реєстраційній картці на проведення державної реєстрації юридичної особи, відомостям, які зазначені в документах, що подані для проведення державної реєстрації юридичної особи; невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону; порушення порядку створення юридичної особи, який встановлено законом, зокрема: наявність обмежень на зайняття відповідних посад, встановлених законом щодо осіб, які зазначені як посадові особи органу управління юридичної особи; невідповідність відомостей про засновників (учасників) юридичної особи відомостям щодо них, які містяться в Єдиному державному реєстрі; наявність обмежень щодо вчинення засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженою ними особою юридичних дій, які встановлені абзацом четвертим частини другої статті 35 цього Закону; наявність в Єдиному державному реєстрі найменування, яке тотожне найменуванню юридичної особи, яка має намір зареєструватися; використання у найменуванні юридичної особи приватного права повного чи скороченого найменування органу державної влади або органу місцевого самоврядування, або похідних від цих найменувань, або історичного державного найменування, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про дотримання процедури реєстрації ФГ «Голден», в зв'язку з чим у державного реєстратора не було жодних правових підстав для залишення документів, які подані для проведення державної реєстрації господарства без розгляду чи відмови у проведенні такої реєстрації.

Крім того, згідно з положеннями ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додається рішення професійної комісії з питань створення фермерських господарств щодо наявності у громадянина достатнього досвіду роботи у сільському господарстві або необхідної сільськогосподарської кваліфікації.

Таким чином, відповідна заява подається особою, яка бажає займатись фермерським господарством у випадку відсутності в останньої у власності або оренді земельної ділянки.

Матеріалами справи встановлено, що у власності ОСОБА_4 перебуває земельна ділянка площею 1,0012 га (місце розташування: с. Шельпахівка, вул. Партизанська, 73, Христинівський р-н., Черкаська обл., цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 23.07.2007 р., складеним Христинівським районним відділом земельних ресурсів та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею.

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 18.06.2015 р.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Міщук М.С.

Гром Л.М.