Справа № 2а/217/82/13 (217/1870/13-а)
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/800/7687/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення м.Авдіївка Донецької області на ухвалу судді Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення м.Авдіївка Донецької області про визнання дій неправомірними, стягнення недонарахованої суми державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення м.Авдіївка Донецької області про визнання дій неправомірними та стягнення недонарахованої суми державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Постановою Авдіївського міського суду Донецької області від 21.10.2013р. позов задоволено.

Вважаючи, що постанова судом першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014р. вказану апеляційну скаргу було залишено без руху, зокрема, в зв'язку з неподанням до скарги, всупереч приписам ч.6 ст.187 КАС України, документа, що підтверджує сплату судового збору в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою у вказаній частині, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просив ухвалу суду апеляційної інстанції в цій частині скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.6 ст.187 КАС України до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору й неподання вказаного документа згідно з приписами ст.108 та ч.3 ст.189 КАС України є підставою для залишення такої апеляційної скарги без руху.

За змістом п.п.1 та 2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання позову немайнового характеру - 0,06 розміру мінімальної заробітної плати; крім того, за подання апеляційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору становить 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної ухвали, в апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на п.20 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" та ч.1 ст.88 КАС України, просив звільнити його від сплати судового збору, проте, це клопотання було залишено судом без задоволення.

При цьому, обґрунтовуючи такий свій висновок, суд апеляційної інстанції правильно вказав, що пунктом 20 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено звільнення від сплати судового збору органів праці та соціального захисту населення за подання позовів щодо призначення і виплати всіх видів державної соціальної допомоги, компенсації, витрат та доплат, установлених законодавством; звільнення ж цих органів від сплати судового збору в разі подання ними касаційної скарги на судові рішенні Законом України "Про судовий збір" не передбачено.

Що ж до посилань відповідача на приписи ч.1 ст.88 КАС України, то вказаною статтею судам надано право, а не закріплено обов'язок, звільнення особи від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про невідповідність апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення м.Авдіївка Донецької області вимогам ч.6 ст.187 КАС України та, як наслідок, залишення її без руху.

За правилами статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм законодавства, що призвело або могло призвести до прийняття неправильного рішення.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення м.Авдіївка Донецької області залишити без задоволення, а ухвалу судді Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Швець В.В.