Справа № 821/1672/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

821/1672/15-а

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 р.

м. Херсон

Справа № 821/1672/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Новотроїцький елеватор" до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання незаконною та скасування постанови про арешт коштів боржника,

встановив:

Державне підприємство «Новотроїцький елеватор» Державного агентства резерву України (далі – позивач, ДП «Новотроїцький елеватор», Підприємство) звернулось до суду із позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області (далі – відповідач, УДВС ГУЮ у Херсонській області), в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Херсонській області (далі – ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області) від 26.03.2015р. ВП №31012586 про арешт коштів ДП «Новотроїцький елеватор» на рахунках, відкритих у Головному управлінні Державного казначейства України у Херсонській області та Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк».

Позовні вимоги мотивовані протиправністю накладення арешту на кошти Підприємства, які знаходяться на вказаних рахунках, з тих підстав, що ці кошти використовуються на виплату заробітної плати працівникам ДП «Новотроїцький елеватор», а відтак їх арешт порушує конституційні права громадян на отримання заробітної плати та позбавляє державний бюджет надходжень у вигляді податків та єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування.

В судове засідання сторони не з’явились, будучі належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Натомість представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження.

Враховуючи наведене та положення ст.ст.122, 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вказана постанова надійшла до позивача 21.05.2015р. за вх. №123.

Позивач вважає цю постанову протиправною, посилаючись на те, що кошти на арештованих рахунках призначені для виплати заробітної плати працівникам ДП «Новотроїцький елеватор», тому їх арешт порушує закріплені Конституцією України права людини на працю та заробітну плату.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі – Закон №606-XIV) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 11 Закону №606-XIV до обов'язків державного виконавця входять обов'язок накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

За змістом статті 52 Закону №606-XIV, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

Відповідно до статті 57 Закону №606-XIV, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Статтею 65 Закону №606-XIV визначені особливості звернення стягнення на кошти боржника - юридичної особи.

Так, відповідно до цієї правової норми державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

При цьому частиною 5 статті 65 згаданого Закону визначені випадки, коли стягнення не може бути звернуто на кошти боржника.

Так, не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом:

кошти, що перебувають на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки»;

суми авансових платежів та попередньої оплати за контрактами підприємств суднобудівної промисловості (клас 30.11 група 30.1 розділ 30, клас 33.15 група 33.1 розділ 33 КВЕД ДК 009:2010), отримані від замовників морських, річкових суден, інших плавучих засобів та суднової техніки, суднових двигунів, суднових приладів і оснащення або від замовників ремонту, модернізації морських, річкових суден, інших плавучих засобів та суднової техніки, суднових двигунів, суднових приладів і оснащення, а також кошти у вигляді кредитів, які зазначені підприємства спрямовують на фінансування будівництва або ремонту морських, річкових суден, а також на виготовлення або ремонт суднової техніки, суднових двигунів, суднових приладів і оснащення, що перебувають на окремих рахунках зазначених підприємств.

Умови та порядок зняття арешту з майна визначені статтею 60 Закону №606-XIV, відповідно до якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Як видно з матеріалів справи, оскаржуваною постановою накладено арешт на кошти боржника, що перебувають у банках або інших фінансових установах, в межах суми стягнення за виконавчими документами, тобто у відповідності із нормами Закону №606-XIV.

При цьому обставин наявності заборгованості за виконавчими документами, її суми та правомірності самого виконавчого провадження позивач фактично не заперечує, як не спростовує і обставин не виконання судових рішень у зведеному виконавчому провадженні, в межах якого відповідачем накладено арешт на кошти боржника.

Згідно з частиною першою ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для визнання незаконною оскарженої постанови відповідача про накладення арешту на кошти боржника ДП «Новотроїцький елеватор», тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі у зв’язку з їх необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 11.5