Справа № 199/5643/13-а
Суддя: Якименко Л. Г.
Дата ухвалення: 2013-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/5643/13-а
ПОСТАНОВА

іменем України

01 липня 2013 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретареві Носуля А.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про неправомірні дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо вилучення зі складу середньомісячної заробітної плати позивачки при призначенні та перерахунку пенсії 10 відсотків винагороди за вислугу років, не включення в розрахунок пенсії середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, щодо відмови у врахуванні у складі заробітної плати при обчисленні розміру пенсії державного службовця суми індексації заробітної плати; скасувати рішення комісії Управління пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська від 09.11.2012 року №41 щодо відмови позивачці у врахуванні у складі заробітної плати для обчислення пенсії 10 відсотків винагороди за вислугу років, не включення в розрахунок пенсії середньомісячного розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, суми індексації заробітної плати; зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 березня 2012 з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та індексації заробітної плати у розмірі 8065,06 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що 01.03.2012 року вона вийшла на пенсію державного службовця з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу перевірок платників податків управління податкового контролю юридичних осіб Державної податкової інспекції у АНД районі м. Дніпропетровська. Для призначення пенсії нею були подані довідки від 29.02.2012 року №26/10/05-061, №27/10/05-061, №25/10/05-061 та 24/10/05-061 про складові заробітної плати, якими зазначено, що на момент звільнення позивачка отримувала винагороду за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, з яких справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням комісії від 09.11.2012 року №41 позивачці відмовлено у перерахунку пенсії з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40% з тих підстав, що відповідно до вимог статті 33 Закону України «Про державну службу» за стаж державної служби 22 роки, 1 місяць, 29 днів, який напрацювала позивачка, їй передбачена надбавка за вислугу років - 30%, а матеріальна допомога не являється складовою частиною заробітної плати державних службовців.

Позивачка вважає таку відмову неправомірною, тому просила суд визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови у призначенні пенсії державного службовця починаючи з 01.03.2012 року з урахуванням повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання, середньомісячного розміру матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати, та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити їй перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.03.2012 року з урахуванням повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання, середньомісячного розміру матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати.

У судове засідання позивачка не зявилась, надала клопотання про розгляд справи у її відсутність в порядку письмового провадження.

Представник відповідача управляння Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська у судове засідання також не зявився, надав до суду клопотання з проханням розглянути справу у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами. У наданих запереченнях на позовну заяву відповідач вказав, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню у звязку з тим, що ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» дає вичерпний перелік складових заробітної плати і зазначає, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Зазначено, що позивачем не визначено різницю між термінами винагорода і надбавка, та те, що винагорода не входить до складу надбавки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.03.2012 року ОСОБА_1 вийшла на пенсію державного службовця з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу перевірок платників податків управління податкового контролю юридичних осіб Державної податкової інспекції у АНД районі м. Дніпропетровська. Для призначення пенсії нею були подані довідки від 29.02.2012 року №26/10/05-061, №27/10/05-061, №25/10/05-061 та 24/10/05-061 про складові заробітної плати, якими зазначено, що на момент звільнення позивачка отримувала винагороду за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, з яких справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням комісії від 09.11.2012 року №41 позивачці було відмовлено у перерахунку пенсії з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40% з тих підстав, що відповідно до вимог статті 33 Закону України «Про державну службу» за стаж державної служби 22 роки, 1 місяць, 29 днів, який напрацювала позивачка, їй передбачена надбавка за вислугу років - 30%, а матеріальна допомога не являється складовою частиною заробітної плати державних службовців.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами суд виходить з того, що за своєю правовою природою надбавка за вислугу років та винагорода за вислугу років, у розумінні ст. 33 Закону України «Про державну службу» є окремими складовими заробітної плати.

Згідно з частинами 2-7 ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки -10, понад 5 років 15, понад 10 років 20, понад 15 років 25, понад 20 років 30, понад 25 років 40 відсотків. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обовязків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином розміри надбавки за вислугу років визначені законом, а повноваження щодо встановлення конкретних розмірів окладів, запровадження інших надбавок, доплат делеговані Уряду.

В межах своїх повноважень Кабінет Міністрів України постановою від 12.09.1997 року № 1013 «Про Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання», встановив стаж роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років та визначені розміри винагороди за вислугу років у таких розмірах: від 1 до 2 років 5%, від 2 до 5 років 10%, від 5 до 10 років -20%, від 10 до 15 років 25%, від 15 до 20 років 30%, від 20 до 25 років 35%, від 25 і більше років 40%.

Стаж роботи для виплати винагороди за вислугу років визначається комісією органу державної податкової служби питань встановлення стажу, необхідного для нарахування винагороди за вислугу років. Склад комісії затверджується керівником органу державної податкової служби. Рішення комісії про встановлення стажу роботи або зміну йога розміру оформляється протоколом і передасться керівникові відповідного органу державної податкової служби для видання наказу про виплату винагороди за вислугу років.

Таким чином, з огляду на вищенаведене пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця та оцінювати обґрунтованість розміру виплачуваних винагород.

Вирішуючи питання про врахування розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутових питань, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Частина 6 зазначеної статті передбачає, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про державну службу», щорічна відпустка надається з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення. Постановою КМУ від 09.03.2006 р. № 268 встановлено, що керівникам надано право в межах встановленого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати. Враховуючи, що джерелом виплати матеріальної допомоги на оздоровлення є фонд заробітної плати, то матеріальна допомога, яка виплачується до щорічної відпустки, відповідно до ст. №35 Закону України «Про державну службу», і з якою нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, є складовою частиною фонду заробітної плати, а тому є об'єктом для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати відносяться до складу заробітної плати вказують положення норм Закону України «Про оплату праці» та нормативний акт.

Згідно з. ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням, виробничих завдань і функцій.

Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, розробленої відповідно до Законів України «Про державну статистику» та «Оплату праці» для оцінки розмірів заробітної плати застосовується показник фонду оплати праці, який складається: з фонду основної заробітної плати, фонду додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції №5 до фонду додаткової заробітної плати відносяться суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Із змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

При розгляді справи судом було встановлено, що позивач отримувала спірні виплати, які були запроваджені постановами КМУ від 12.09.1997 р. № 1013, від 09.03.2006 р. №268, та була звільнена у зв'язку з виходом на пенсію після їх запровадження. Таким чином спірні виплати у вигляді повної суми винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутові питання та сума індексації заробітної плати є складовими заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок па загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка являється об'єктом призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», тому суд вважає визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії державного службовця починаючи з 01.03.2012 року з урахуванням повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання, середньомісячного розміру матеріальної допомоги та індексації заробітної плати та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.03.2012 року з урахуванням повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання, середньомісячного розміру матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-11, 69-71, 86, 97, 158-163, 167, 171 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про неправомірні дії та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії державного службовця починаючи з 01.03.2012 року з урахуванням у складі заробітної плати винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу, надбавки за спеціальне звання, середньомісячного розміру матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.03.2012 року з урахуванням у складі заробітної плати винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу, надбавки за спеціальне звання, середньомісячного розміру матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі якщо постанову було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії постанови.

Суддя