Справа № 826/11639/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

17 червня 2015 року м. Київ № 826/11639/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Нагорянський С.І., розглянувши адміністративний позов

ОСОБА_1
до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві
провизнання неправомірними дій, скасування постанови
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, в якому просив:

- визнати таким, що не підлягає ані повторному виконанню, ані виконанню в збільшеному розмірі, виконавчий документ - постанову ДАІ від 03 жовтня 2013 року № АА2 751132;

- закінчити виконавче провадження ВП № 41013446 від 02 грудня 2013 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в зв'язку з повним фактичним виконанням рішення, згідно виконавчого документу (постанови про накладення стягнення у вигляді штрафу);

- визнати неправомірними дії Старшого державного виконавця Білоус О.О. по незакінченню виконавчого провадження ВП № 41013446 від 02 грудня 2013 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в зв'язку з повним фактичним виконанням рішення;

- скасувати постанову від 27 грудня 2013 року про накладення арешту на все майно позивача та оголошення заборони його відчуження;

- визнати неправомірними дії державного виконавця по накладенню арешту на все майно позивача після надання беззаперечених доказів добровільного та своєчасного виконання виконавчого документу;

- зобов'язати державного виконавця належним чином здійснити державну реєстрацію обтяження - скасування арешту всього майна у відповідних державних реєстрах, про що повідомити позивача у терміни, встановлені Законом з наданням відповідних витягів з державних реєстрів;

- визнати неправомірною бездіяльність начальника ВДВС Оболонського РУЮ Губяк С.В., що полягало у ненаданні відповідної оцінки протиправними діями підлеглого йому державного виконавця та у ненаданні обґрунтованої відповіді на законний запит громадянина України вх. № 1525 від 13 лютого 2014 року;

- зобов'язати ВДВС Оболонського РУЮ надати позивачу належним чином засвідчену постанову про закінчення провадження з належних підстав (п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»);

- зобов'язати державного виконавця застосувати всі інші наслідки завершення виконавчого провадження, відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з адміністративного позову, ОСОБА_1 фактично оскаржує дії та рішення Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві з виконання виконавчого провадження ВП № 41013446 (в якому позивач є боржником), зокрема, щодо не закінчення виконавчого провадження та накладення арешту на майно позивача та оголошення заборони його відчуження. Також, позивач просить визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо ненадання обґрунтованої відповіді на запит позивача вх. № 1525 від 13 лютого 2014 року

При цьому, як вбачається з листа (заяви) ОСОБА_1 від 13 лютого 2014 року (вх. № 1525) адресованого Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, в якому позивач просив закінчити виконавче провадження, йому вже тоді було відомо про прийняття відповідачем постанови від 27 грудня 2013 року про накладення арешту на все майно позивача та оголошення заборони його відчуження.

Відповідно до частин 1-3 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби визначені статтею 181 КАС України.

Згідно частин 1 та 2 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Матеріали справи свідчать, що позивачу було відомо про наявність оскаржуваної постанови від 27 грудня 2013 року про накладення арешту на все майно позивача та оголошення заборони його відчуження ще в лютому 2014 року, при цьому, у постанові було роз'яснено порядок та строк її оскарження.

Крім того, судом встановлено, що в лютому 2014 року позивач звертався до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві із заявою, яка містила аналогічні заявленим в даному позові вимогам стосовно виконання виконавчого провадження.

Разом з тим, за захистом своїх порушених прав та інтересів щодо виконання виконавчого провадження та неотримання відповіді на запит від 13 лютого 2014 року (вх. № 1525) позивач звернувся до суду лише у квітні 2015 року, про що вказує в адміністративному позові.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено встановлений законодавством загальний та спеціальний строк для звернення до суду, передбачений КАС України.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" від 13 грудня 2010 року №3, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути оскаржено у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, а щодо оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк.

У разі порушення цього строку судам слід застосовувати приписи статті 100 КАС України, за якими адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Крім того, дотримання строків звернення до адміністративного суду з позовом є умовою дисциплінування учасників цих правовідносин у тому випадку, якщо вони стали спірними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що в адміністративному позові позивачем не наведено обґрунтованих пояснень та доказів, які б вказували на існування об'єктивних та незалежних від позивача обставин, що зумовили пропуск ним строку звернення до суду, в той же час, подані документи свідчать про зворотне.

Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, у зв'язку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду без поважних причин.

Керуючись ст. 100, 155 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

2. Роз'яснити позивачу, що після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, позивач має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

3. Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.І. Нагорянський