Справа № 550/94/15-а
Суддя: Ланна Я. О.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 550/94/15-а
Провадження № 2-а/550/4/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2015 року

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого - судді Ланни Я.О.,

при секретарі Байрачній Н.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора ДПС ВДАІ м. Полтави ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 03.01.2015 р., -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом посилаючись на те, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення від 03.01.2015 р. він був притягнутий до адміністративної відповідальності і на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за порушення ОСОБА_4 дорожнього руху (ПДР) України, відповідальність за яке передбачено ст. 122 ч. 1 КУпАП. З даною постановою не згідний, т.я. вважає, що оскаржувана Постанова є незаконною, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубим порушенням законодавства.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідач та його представник, які приймали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позов не визнали, посилаючись на те, що постанова була складена правомірно, оскільки 03.01.2015 р. близько 14.50 год. по вул. Жовтнева в м. Полтава інспектором ДАІ було виявлено факт порушення водієм ОСОБА_2 ОСОБА_4 Дорожнього руху (правил зупинки), а саме: зупинку автомобіля НОМЕР_1, під його керуванням, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», не ввімкнувши аварійну сигналізацію та не виставивши знак аварійної зупинки. У відповідності до вимог законодавства на підставі належних доказів працівником ДАІ було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП та винесена постанова по даній справі, якою на громадянина ОСОБА_2 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Крім того, просили відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в тому числі в зв»язку з пропуском строків на оскарження постанови.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого КАС України або іншими законами.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до вимог ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Доказів вручення копії постанови працівниками ДАІ позивачу під підпис суду не надано. Суд не може взяти до уваги посилання відповідача на ту обставину, що оскаржувана постанова направлялась на адресу позивача поштою та вручена йому під підпис працівниками пошти з наступних підстав. Як вбачається із відповіді заступника директора Українського державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта» Полтавської дирекції від 01.04.2015 р. (а.с. 62) рекомендований лист № 210 від 09.01.2015 р. надійшов 10.01.2015 р. на ім*я ОСОБА_2 за адресою: вул. Спортивна, б. 23АДРЕСА_1 до відділення поштового зв»язку (ВПЗ) Чутово та в цей же день доставлявся за вказаною адресою. З пояснень листоноші ВПЗ Чутово ОСОБА_5 (за усною домовленістю з адресатом), всю поштову кореспонденцію, що надходила на адресу: вул. Спортивна, б. 23, кв.12 в смт. Чутове Полтавської області вона залишала в поштовій скриньці. Рекомендований лист № 210 вручений 10.01.2015 р. простим порядком через поштову скриньку, без здійснення підпису про одержання адресатом в книзі реєстрованих поштових відправлень. Таким чином заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2 про те, що із копією постанови він ознайомився 29.01.2015 р. у відділі ДВС. Суд вважає, що позивачем документально підтверджена обґрунтована причина для поновлення строку на оскарження постанови від 03.01.2015 р., що є підставою для поновлення строку на звернення до адміністративного суду.

Як встановлено судом, 03.01.2015 р. інспектором ДПС ОСОБА_3 була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. на ОСОБА_2

Згідно даної постанови вбачається, що 03.01.2015 р. о 14 год. 50 хв. по вул. Жовтневій в м. Полтаві, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим допустив порушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Так, стаття 122 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за використанням правил, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 11 ч. 1 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч. 1 ст. 71 КАС України вказує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 3. 34 ПДР в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до ч. 1ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до п. 1.2 ПДР, в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів. 1 '

Згідно п.п. а) п. 15.10 ПДР, стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3-33-3.37 поширюється від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Дія знаків 3.9, 3.10, 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

Пунктом 10.5.29 ДСТУ 4100-2002 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. ОСОБА_4 застосування» передбачено, що знак 3.34 «Зупинку заборонено» повинен застосовуватись, щоб заборонити зупинки транспортних засобів і установлюється з того боку дороги, на якому вводиться заборона. Пунктом 10.5.36 ДСТУ передбачено, що дія знаків 3.33 -3.37 поширюється від місця установлення до найближчого перехрестя за знаком. У разі необхідності зону дії знаків допускається зменшувати: для знаків 3.34 -3.37 - установленням в кінці зони їх дії повторних знаків 3.34 -3.37 з табличкою 7.2.3 (чому віддають перевагу).

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про дорожні знаки та сигнали» дорожні знаки встановлюються таким чином, щоб їх легко та своєчасно могли розпізнати водії, для яких вони призначені. Будь-який знак, встановлений на стороні дороги, що відповідає напрямку руху повинен бути повторений над проїжджою частиною або на протилежній стороні дороги, якщо місцеві умови такі, що цей знак може не бути своєчасно замічений водіями транспортних засобів, для яких він призначений.

Відповідно до п. 10.1.1. Національного Стандарту України «Знаки Дорожні», Загальних Технічних Умов, ОСОБА_4 застосування, ДСТУ 4100-2002, чинний від 01 січня 2003 року дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення, тощо). Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Так, за п. І0.2.4 Дорожні знаки повинні втановлюватися з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччя. За положенням п.10.5.29 ДСТУ, Знак "3.34"3упинку заборонено", повинен застосовуватись, щоб заборонити зупинки транспортних засобів і установлюється з того боку дороги, на яку вводиться заборона.

Суд вважає, що посилання позивача, на фактичну відсутність доказів, скоєного ним правопорушення є безпідставними, так як згідно з вимогами законодавства саме ст..251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фотоікінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 632959 від 03 січня 2015 року (а.с. 37), відповідно до якого 03.01.2015 р. о 14.50 год. ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_2 в м. Полтава по вул. Жовтневій, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34. «Зупинку заборонено». Факт правопорушення підтверджується також відеозаписом, наданим працівниками ДАІ (а.с. 39). Суд не може взяти до уваги посилання позивача про те, що протокол про адміністративне правопорушення складався без його присутності, оскільки своїм підписом на протоколі ОСОБА_2 підтвердив, що із його змістом ознайомлений та копію протоколу отримав. Крім того, судом встановлено, що відповідно до даних протоколу (а.с. 37) ОСОБА_2 було роз»яснено його права та обов*язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 01.03.2015 р. о 15.00 годині в м. Полтава по вул. Жовтневій, 36, про що стоїть підпис позивача в протоколі. Свідок ОСОБА_6 підтвердив, що в його присутності ОСОБА_2 відмовився ставити свій підпис в постанові про адміністративне правопорушення.

Суд не може взяти до уваги посилання позивача про те, що знак 3.34 «Зупинку заборонено», не відповідає вимогам Національного стандарту України "Дорожні знаки" ДСТУ 4100-2002, оскільки цей факт не підтверджений належними доказами. Суд вважає, що установка знаків та їх розташування не входить до компетенції відповідача - інспектора ДАІ ОСОБА_3, а вимога щодо визнання незаконності встановлення вищевказаного дорожнього знаку позивачем не заявлялась.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем, відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС України, доведено правомірність винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої на позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення, передбачене ч.І ст.122 КпАП України, оскільки, як встановлено судом, автомобіль НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2І, здійснив зупинку в зоні дії знаку «Зупинку заборонено», а саме на тому боці дороги, де він встановлений згідно з вимогами ДСТУ-4100-2002 Дорожні знаки, а твердження позивача про те, що знак знаходився поза зоною бачення водія, що позбавило його інформації про заборону на зупинку є безпідставні, оскільки суперечать вимогам ПДР та ДСТУ-4100-2002 та спростовується відеозаписами (а.с.26,39).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач дійсно допустив порушення ОСОБА_4 дорожнього руху України і в його діях маються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП. Постанова інспектора ДАІ про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності винесена обґрунтовано, у межах компетенції, визначеної п.3 ч.2 ст.222 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 11,18,19,71,86, 158-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 287-289, ст.293 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Я. О. Ланна