Справа № П/811/505/15
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"18" червня 2015 р.справа № П/811/505/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

розглянувши в порядку письмового провадження м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 березня 2015 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області до Комунального підприємства "Теплоенергетик" про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання відповідача виконати п.4, п.5 листа-вимоги Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області від 26.05.2014 р. №11-06-14-14/3556 та усунути фінансові порушення на суму 611 966,51 грн., виявлені під час проведення ревізії та відображені в акті ревізії від 11.04.2014 р. №06-09/24.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01.08.2012 р. по 31.12.2013 р. Державною фінансовою інспекцією в Кіровоградській області винесено лист-вимогу від 26.05.2014 р. №11-06-14-14/3556, при цьому пункти 4 та 5 такого листа-вимоги відповідачем не виконано.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 березня 2015р. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В силу пункту 3 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до п. 2.8 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на I квартал 2014 року на підставі направлень від 17.01.2014 № 24,25, від 27.01.2014 №49, від 17.03.2014 №125, виданих начальником Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області , заступником начальника відділу інспектування у сфері послуг Держфінінспекції в Кіровоградській області Борис О.І.(з 20.01.2014 по 07.02.2014, з 24.03.2014 по 04.04.2014), головним державним фінансовим інспектором Держфінінспекції в Кіровоградській області Тягаєнко В.А.( з 20.01.2014 по 07.02.2014, з 18.03.2014 по 04.04.2014), головним державним фінансовим інспектором з питань будівництва Держфінінспекції в Кіровоградській області Малюковою Н.В.(з 28.01.2014 по 07.02.2014), державним фінансовим інспектором Держфінінспекції в Кіровоградській області Куріленко Ю.О. (з 18.03.2014 по 04.04.2014) проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства " Теплоенергетик" за період з 01.08.2012 по 31.12.2013. За результатами ревізії складено Акт ревізії фінансово -господарської діяльності Комунального підприємства "Теплоенергетик" за період з 01.08.2012 по 31.12.2013 №06-09/24 від 11.04.2014 р.

Згідно акта ревізії №06-09/24 від 11.04.2014 р. позивачем надіслано відповідачу листа-вимогу про усунення виявлених порушень за результатами ревізії від 26.05.2014 р. №11-06-14-14/2556.

У пункті 4 листа-вимоги зазначено, що перевіркою реальності та достовірності дебіторської заборгованості встановлено факти перерахування в лютому 2011 року коштів ТОВ "Київбуд -Інвест" в сумі 299 050,0 грн. та ТОВ "Мирей" - 298 130,0 грн. без фактичного отримання протягом 2011-2013 років та на день завершення ревізії послуг по виконанню ремонтних робіт. Внаслідок не проведення позовної роботи через судові органи, на момент проведення ревізії повністю втрачена можливість отримання фінансових ресурсів, що в свою чергу призвело до втрати активів та нанесенню збитків підприємству на загальну суму 597 180,0 грн. і є порушенням п.7, ст.180, п.1 ст.265 Господарського кодексу України, ст.256, 257 Цивільного кодексу України, ст.ст.З, 8, 12 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п.5 П(С)БО №10 "Дебіторська заборгованість ", у зв'язку з чим: стягнути з винної у втраті активів особи матеріальну шкоду (збитки) в розмірі 597 180,00 грн. у порядку визначеному чинним законодавством; в іншому випадку списати заборгованість в установленому порядку;

Пунктом 5 листа-вимоги визначено що перевіркою достовірності та повноти відображення дебіторської заборгованості підприємства встановлено, що в складі дебіторської заборгованості станом на 31.12.2013 рахується прострочена заборгованість,термін виникнення якої більше 3-х років. Не забезпечення проведення відповідної позовної роботи призвело до втрати дебіторів та активів підприємства на загальну суму 14 786,51 грн., в тому числі: ПП "ОСОБА_4"- 0,92 грн., Державна льотна академія - 2 531,03 грн., ПП ОСОБА_2 - 2083,17 грн., ОСОБА_5 - 1 914,27 грн., ЗАТ «Торговий дім "Кімо" - 5 368,42грн., ФОП ОСОБА_3 - 1 863,90 грн., ДП "Школяр" - 305,0 грн., ПП ОСОБА_6 т 707,80 грн., ПП ОСОБА_7 - 12,0 грн., що є порушенням п.1 ст.10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», П(С)БО 10 "Дебіторська заборгованість", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 №237, у зв'язку з чим:

- провести звірки з дебіторами та в разі визнання боргу звернутися до

суду щодо повернення коштів;

- у разі відмови контрагента від визнання боргу - відшкодувати збитки за

рахунок винних, у не проведенні позовної роботи, осіб у порядку визначеному

чинним законодавством;

- в іншому випадку списати заборгованість в установленому порядку;

Позивачем оскаржено саме п. 4, п.5 вимоги, яка вказує на виявлені збитки, їх розмір та їх стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року №499/2011, визначено, що Державна фінансова інспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Державна фінансова інспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Державна фінансова інспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що Державна фінансова інспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому і є обов'язковою до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Отже, орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути кошти на відшкодування виявлених в ході перевірки збитків.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Державна фінансова інспекція в Кіровоградській області пред'явила оскаржувану вимогу, яка вказує на виявлені збитки, їх розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-63а14), 13 травня 2014 року (21-89а14) та інших.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи зазначене, колегія суду приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні адміністративного позову прийшов до вірного висновку, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає змісту прав Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 березня 2015 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області до Комунального підприємства "Теплоенергетик" про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник