Справа № 577/853/15-ц
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 р.Справа № 577/853/15-ц
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.05.2015р. по справі № 577/853/15-ц

за позовом ОСОБА_1

до Мисливознавця державного підприємства "Конотопське лісове господарство" ОСОБА_2, Державного підприємства "Конотопське лісове господарство"

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Мисливознавця державного підприємства "Конотопське лісове господарство" ОСОБА_2, Державного підприємства "Конотопське лісове господарство", в якому просив скасувати постанову мисливствознавця ДП «Конотопське лісове господарство» ОСОБА_2 від 12 лютого 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 85 КУпАП.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 лютого 2015 року до участі у справі в якості другого відповідача залучене ДП «Конотопське лісове господарство».

Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.05.2015р. позов задоволено частково.

Скасовано постанову мисливствознавця державного підприємства «Конотопське лісове господарство» ОСОБА_2 від 12 лютого 2015 року № 17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 85 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 020 грн. 00 коп., а справу надіслано на новий розгляд. В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.05.2015р. та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог не оскаржив.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що постановою мисливствознавця ДП «Конотопське лісове господарство» ОСОБА_2 від 12 лютого 2015 року № 17 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 85 КУпАП (а.с. 3).

Фактичною підставою для прийняття вказаної постанови слугували висновки відповідача, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення №17 від 09.11.2014 року про те, що позивач проводив полювання в групі осіб на відтворювальній ділянці № 3 поблизу с. Червоний Яр, в заказнику «Грузчанський». При собі мав петлю, рушницю МЦ-21, споряджену 4 патронами, чим порушив вимоги п. 2 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання». (а.с. 4).

За вчинене правопорушення до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. 00 коп. (а.с. 3, 91).

Позивач оскаржив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимог, виходив з того, що мисливствознавцем ДП «Конотопське лісове господарство» ОСОБА_2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення були допущені суттєві порушення чинного законодавства, зокрема положень ст. ст. 279, 280, 283 КУпАП, відповідачем не надано беззаперечних доказів на підтвердження правомірності постанови від 12 лютого 2015 року про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 85 КУпАП.

Водночас, суд першої інстанції, посилаючись на положення п. 2 ч.1 ст. 293 КУпАП, яким передбачено, що при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення суд має право скасувати постанову і справу надіслати на новий розгляд, дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 85 КУпАП підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд.

Колегія суддів, переглядаючи справу в порядку ч. 1 ст. 195 КАС України в межах апеляційної скарги, виходить з наступного.

Щодо встановлених обставин та висновків суду першої інстанції про протиправність оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, сторонами у справі судове рішення не оскаржувалось.

За правилами ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги позивач, оскаржуючи постанову суду першої інстанції лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог, посилається окрім іншого також і на те, що судом першої інстанції невірно вирішено його позовні вимоги щодо відсутності у відповідача повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 85 КУпАП.

Отже, перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 9 листопада 2014 року № 17 вбачається, що він був складений відносно ОСОБА_1 за те, що 9 листопада 2014 року о 12 год. 00 хв. у нього був відсутній запис в ККО про вихід на полювання. Він проводив полювання в групі осіб на відтворювальній ділянці № 3 поблизу с. Червоний Яр у заказнику «Грузчанський». При собі мав 4 патрони в рушниці. Рушниця МЦ-21 № 016103, патрони в патроннику. Мав при собі петлю, чим порушив вимоги п.п. 1, 2, 3 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 85 КУпАП (а.с. 4).

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений інженером охорони та захисту лісу ДП «Конотопське лісове господарство» ОСОБА_3

Відповідно до ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-19 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Згідно ст. 242 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері мисливського господарства, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням правил ведення мисливського господарства і полювання, в тому числі і передбачені ч. 1 ст. 85 КУпАП.

Пунктами 1, 7 Положення «Про Державну лісову охорону», затвердженого постановою КМУ від 16 вересня 2009 року № 976 передбачено, що Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство України) є центральним органом виконавчої влади, що входить до системи центральних органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері лісового та мисливського господарства.

Посадові особи Держлісоохорони відповідно до покладених на неї завдань мають право складати протоколи та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, правопорушення у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, а також у галузі мисливського господарства та полювання. Додатком до вказаного положення визначено, що до посадових осіб підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Дежлісагентства належать також інженери відділу (сектору) всіх категорій, начальник відділу (сектору) охорони і захисту лісу та інженери відділу (сектору) всіх категорій, мисливствознавець.

З посадової інструкції інженера охорони та захисту лісу ДП «Конотопське лісове господарство» ОСОБА_3, затвердженої начальником ДП «Конотопське лісове господарство» від 18 березня 2013 року, вбачається, що ОСОБА_3 самостійно складає протоколи про адміністративні правопорушення щодо порушення лісового законодавства та правил полювання (а.с. 94-96).

Наказом директора ДП «Конотопське лісове господарство» від 6 листопада 2014 року № 218 «Про створення рейдових бригад» інженер охорони та захисту лісу ОСОБА_3 був включений до складу рейдової бригади для кращої охорони мисливських угідь 8 листопада 2014 року та 9 листопада 2014 року (а.с. 142) та, відповідно до табелю обліку використання робочого часу за листопад 2014 року, ОСОБА_3 виконував трудові обов»язки 9 листопада 2014 року (а.с. 156 - 157).

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача складений уповноваженою на те посадовою особою.

Щодо позовної вимоги про скасування постанови мисливствознавця ДП «Конотопське лісове господарство» ОСОБА_2 від 12 лютого 2015 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 85 КУпАП, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства України виходячи з наступного.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення, який 9 листопада 2014 року складений відносно ОСОБА_1, вбачається, що він не містить пояснень позивача, а також його підписів щодо ознайомлення з належними йому правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення містить відмітку про те, що позивач з місця скоєння правопорушення зник (а.с. 4).

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення визначений ст. 276 КУпАП.

Вказаною нормою визначено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення позивачу не були роз'яснені права і обов'язки, не надана можливість надати пояснення, не досліджувалися будь-які докази, в тому числі і протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідачі під час розгляду справи в суді першої інстанції не оспорювали той факт, що, позивачу не була надала можливість надати пояснення щодо складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та роз'яснено лише право на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Перевірка фактичних обставин вчинення 9 листопада 2014 року ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 85 КУпАП, шляхом дослідження інших, крім протоколу про адміністративне правопорушення, джерел доказів не проводилося.

Наведені обставини, встановлені судом першої інстанції, не були оскаржені відповідачем та, крім іншого, підтверджуються поясненнями свідків, які були допитані у суді першої інстанції.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, не було з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

З постанови про накладення адміністративного стягнення від 12 лютого 2015 року слідує, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 85 КУпАП, у зв'язку з порушенням вимог п. 2 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство і полювання».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство і полювання», з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється полювання в заборонених для цього місцях, а саме на відтворювальних ділянках (крім відстрілу і відлову хижих та шкідливих тварин).

Згідно п. 3.2. розділу 3 Порядку визначення територій для охорони та відтворення мисливських тварин (відновлюваних ділянок), затвердженого наказом Держкомлісгоспу України від 22 січня 2004 року № 4 відмежування територій відтворювальних ділянок проводиться межовими попереджувальними знаками.

Проте, відтворювальна ділянка № 3, яка знаходиться в межах гідрологічного заказника місцевого значення «Грузчанський», на місцевості не позначена.

Журнал реєстрації та видачі відстрільних карток ДП «Конотопський лісгосп» на 2014 рік, на який відповідачі посилались як на доказ того, що ними проводився інструктаж з особами щодо ділянок, на яких заборонене полювання, не містить даних, що вказаний інструктаж дійсно був проведений та особі, в тому числі і позивачу, були роз'яснені позначення, межі та орієнтири на місцевості відтворювальних ділянок (а.с. 65-71).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, який складений відносно позивача, схема місця події, в якій визначена ділянка, на якій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яка б містила підпис позивача та інших осіб, присутніх на місці події, до вказаного протоколу не приєднана (а.с. 4).

Окрім того, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що надана відповідачами технічна документація по визначенню координат точки на місцевості, де засвідчений факт порушення правил полювання на відтворювальній ділянці № 3 мисливських угідь ДП «Конотопське лісове господарство», яка знаходиться в межах гідрологічного заказника місцевого значення «Грузчанський» (а.с. 113-121), не є належним та допустимим доказом, оскільки місце визначення точки на місцевості було проведене виключно працівниками ДП «Конотопське лісове господарство» (а.с. 116) без присутності учасників події, яка відбулася 9 листопада 2014 року, в тому числі і позивача.

Не може бути покладений в основу визначення місця, в якому був затриманий позивач, і протокол слідчого експерименту від 3 грудня 2014 року, що проведений за участю позивача, так як перевірка пояснень останнього в межах кримінального провадження не завершена.

В той же час, визначення на місцевості місця, в якому 9 листопада 2014 року був затриманий позивач, має суттєве значення для встановлення наявності чи відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 85 КУпАП.

Колегія суддів також враховує, що, відповідно до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування, а згідно п. 8 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

При цьому, перевірка щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 248 КК України, не завершена.

Окрім того, в порушення вимог ст. 283 КУпАП постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення від 12 лютого 2015 року не містить зазначення дати та часу вчинення правопорушення, опису обставин, встановлених під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У постанові про накладення адміністративного стягнення також не зазначені обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність, що, відповідно до ст. 33 КУпАП, має бути враховано при накладенні адміністративного стягнення.

З приводу доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції невірно застосовано п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення передбачено також ст. 288 КУпАП, за правилами п. 3 ч. 1, якої постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, за змістом указаних правових норм, постанови про адміністративні правопорушення, прийняті судом, можуть бути оскаржені в порядку, визначеному КУпАП; для постанов, прийнятих іншими органами (посадовими особами), встановлено альтернативний порядок оскарження: або до вищестоящого органу (вищестоящої посадової особи), або до місцевого адміністративного суду в порядку, передбаченому КАС України.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту порушених прав - звернення до суду з відповідним адміністративним позовом є належним.

За правилами ст. 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи, що при розгляді даної справи судом встановлено, що оскаржувана постанова відповідача прийнята з порушенням ст.ст. 279, 280, 283 КУпАП, які не можуть бути усунуті судом при розгляді даної адміністративної справи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні даного адміністративного спору правомірно застосовано положення п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП, та направлено справу на новий розгляд.

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність оскаржуваної постанови, та правильно застосував положення п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП в частині направлення справи на новий розгляд.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів відзначає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 15.05.2015р. по справі № 577/853/15-ц залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6