Справа № 813/8740/14
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 р. Справа № 876/1071/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Левицької Н.Г., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.,

представника апелянта Сащука М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Бориславської міської ради Львівської області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2014 року про повернення позовної заяви у справі за позовом Бориславської міської ради Львівської області до Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Бориславська міська рада звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 02.12.2014 року ВП №43715939 про накладення штрафу.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2014 року позовна заява Бориславської міської ради Львівської області до Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови повернута позивачеві.

Бориславська міська рада оскаржила ухвалу суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить її скасувати і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на те, що Постаново Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» визначено, що за змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами, а отже, підлягають оскарженню в окружних адміністративних судах.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з підстав, що у ній зазначені.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Бориславська міська рада Львівської області оскаржує постанову державного виконавця від 02.12.2014 року ВП №43715939, яку винесено на виконання виконавчого листа №2-а/1301/12, виданого 03.06.2014 року Бориславським районним судом Львівської області у справі про визнання протиправним і скасування рішення Бориславської міської ради Львівської області №326 від 05.08.2011року «Про нову редакцію рішення міської ради від 28.10.2005р. №672 «Про розгляд протесту прокурора м.Борислава від 12.10.2005р. №14-30».

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачеві, виходив з того, що позов про скасування постанови державного виконавця згідно з п.5 ч.1 ст.18 та п.6 ст. 181 КАС України предметно підсудний Бориславському районному суду Львівської області як адміністративному, а не Львівському окружному адміністративному суду, оскільки оскаржується рішення державного виконавця щодо виконання постанови у справі, в якій однією із сторін є орган місцевого самоврядування.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій та бездіяльності органів державної виконавчої служби визначаються ст. 181 КАС України.

Частиною 1 ст.181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 6 ст.181 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 вказаного Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої вказаної статті.

При цьому місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених вказаними судами рішень. Вказана позиція суду узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, висловленою у п.9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13.12.2010 року №3 із змінами.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що справи щодо оскарження постанов державного виконавця про накладення штрафу за невиконання рішень, ухвалених у справах, що визначені у п.1 ч.1 ст.18 КАС України, предметно підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам як справи з приводу рішень державного виконавця щодо виконання судових рішень, ухвалених вказаними судами як адміністративними відповідно до підсудності.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Бориславської міської ради Львівської області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2014 року у справі № 813/8740/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді: Н.Г. Левицька

Т.В. Онишкевич