Справа № 820/4792/15
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 червня 2015 р. № 820/4792/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Сагайдак В.В.

при секретарі судового засідання - Ромащенко М.П.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - Сарняка В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області, третя особа: Великобурлуцька селищна рада про скасування витягу та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області, третя особа: Великобурлуцька селищна рада, з урахуванням уточнень просить суд:

- визнати дії відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі в особі державного кадастрового реєстратора, незаконними;

- скасувати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ- 014 від 14.02.2014;

- зобов'язати відділ Держземагенства у Великобурлуцькому районі, в особі державного кадастрового реєстратора, внести зміни до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у частині визначення цільового призначення земельної ділянки та її категорії, змінивши цільове призначення земельної ділянки - "для будівництва та обслуговування будівель торгівлі " на "для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості ", категорію земель - "землі житлової та громадської забудови " на "землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення ";

- зобов'язати відділ Держземагенства у Великобурлуцькому районі видати новий витяг.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем під час формування витягу про земельну ділянку №НВ- 014 від 14.02.2014 було неправомірно змінено цільове призначення земельної ділянки та її категорію.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, вказав, що технічна документація не передбачає зміни цільового призначення земель в разі зміни власника.

Представник третьої особи проти позову заперечував, зазначивши, що позивач не має ніяких законних підстав для зміни цільового призначення спірної земельної ділянки.

Позивачем подано клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду, який в порядку ст. 102 КАС України підлягає поновленню, наведені причини з цього приводу судом визнано поважними.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивачу на праві приватної власності належать нежитлові будівлі загальною площею 665,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а саме: холодильник - літ. «Б», центральний склад - літ. «В», соляний склад - літ. «Д», склад - літ. «Г», прохідна - літ. «Е», склад - літ. «З», кочегарка - літ. «К», сарай - літ. «Л», вбиральня - літ. «У», адміністративний будинок - літ.«А-1», згідно договору купівлі-продажу від 06.10.2009 року, про що внесено відповідний запис до Державного реєстру правочинів ( а.с.41-43).

На момент укладання згаданого договору земельна ділянка не була оформлена відповідно до вимог закону. Попереднім власником було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель, складів та пилорамного цеху, де цільовим використанням земель було зазначено: виробництво будівельних матеріалів.

Позивач після набуття прав власності на нежитлові будівлі 23.03.2011 року звернувся до відповідного державного органу з метою надання дозволу на виготовлення технічної документації для проходження необхідної процедури оформлення земельної ділянки ( а.с.98).

Рішенням VI сесії VI скликання від 19.04.2011 року № 142-VI Великобурлуцька селищна рада дозволила ОСОБА_1 виготовлення технічної документації із землеустрою на вказану земельну ділянку ( а.с.45). Також даним рішенням було зобов'язано позивача здійснити замовлення технічної документації на земельну ділянку в землевпорядній організації та надати її на затвердження чергової сесії, що було виконано.

Позивач 27.12.2011 року звернувся до МПП «Великобурлуцький земельний кадастр» з замовленням щодо виготовлення технічної документації по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки в натурі ( а.с.50) .

Даною організацією було виготовлено технічну документацію та надано її ОСОБА_1 14.02.2014 року, копія якої міститься в матеріалах справи.

На підставі згаданої документації, позивачу було зареєстровано та видано витяг з державного з Державного земельного кадастру, з якого вбачається зазначення цільового призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель - землі житлової та громадської забудови ( а.с.38).

Позивач вважав, що відповідним державним органом було неправомірно змінено цільове призначення та категорію земель. Він зазначив, що зазначене цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, не відповідає дійсності і позбавляє його права на встановлення виробничих ліній у приміщеннях. Вартість оренди чи при викупі земельної ділянки навіть дешевша ніж для виробництва. Отже орган місцевого самоврядування втратить кошти при наданні в оренду чи при викупі земельної ділянки, а позивач не зможе використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 18 Земельного кодексу України, до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Згідно з ч.1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частиною 1 ст. 20 Земельного кодексу унормовано, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Водночас цільове призначення земельних ділянок встановлюється відповідним класифікатором, який затверджено наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548 ( надалі - класифікатор).

В ході судового розгляду встановлено, що цільовим призначенням спірної земельної ділянки було первісно визначено - відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель, складів та пилорамного цеху для виробництва будівельних матеріалів. Дане визначення, згідно класифікатору в редакції, чинній на момент перебування відповідного права власності на нежитлові будівлі за попереднім власником, відповідало секції J, підрозділ 11.2, КВЕД 15-37 - землі промисловості, що також підтверджується формою 6 зем- експлікацією земельної ділянки ( а.с.116).

При реєстрації позивачем земельної ділянки, відповідачем було визначено цільове призначення земельної ділянки - «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», категорія земель - «землі житлової та громадської забудови», що відповідає секції В, підрозділу 03.07, КВЕД 50,51,52 класифікатора (в поточній редакції).

Слід зазначити, що за період між зверненням позивача до МПП «Великобурлуцький земельний кадастр» 27.12.2011 року та датою видачі витягу від 14.02.2014 відбулись зміни в земельному законодавстві України та був прийнятий новий Класифікатор видів цільового призначення земель, в якому категорія земель житлової та громадської забудови передбачає землі для роздрібної торгівлі та громадського харчування та виключено виробництво будівельних матеріалів.

Позивач з цього приводу звертався 03.04.2015 року до сектору містобудування та архітектури Великобурлуцької районної державної адміністрації щодо роз'яснення з приводу цільового призначення земельної ділянки по вул. Свердлова, 2 в смт. В. Бурлук.

З наданої відповіді сектору містобудування та архітектури вбачається, що вказана земельна ділянка відповідно до чинної містобудівної документації входить до виробничого вузла, а не для будівництва та обслуговування будівель торгівлі ( а.с.44).

Під час розгляду справи Великобурлуцька селищна рада звернулась із запитом до сектору містобудування та архітектури Великобурлуцької районної державної адміністрації, та отримала відповідь від 12.06.2015 р. за № 11-15/06, що відповідна територія входить до розглянутого виробничого вузла і визначена як виробнича територія (підприємство з обробки деревини - лісопилка).

Згідно ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обов'язковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації, та як наслідок, правильного визначення категорії цільового призначення земель.

Частиною 2 ст. 79-1 Земельного Кодексу України визначено, що формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, в супереч чого відбулась зміна цільового призначення згаданої ділянки в технічній документації та виданому на її підставі витягу з Державного земельного кадастру.

Водночас ч.4 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» унормовано, що зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Зміна цільового призначення земельної ділянки можливе лише при розробці технічної документації щодо її відведення, а не встановлення зовнішніх меж в натурі на місцевості.

За таких обставин позивач декілька раз звертався до третьої особи, в порядку ст. 20 Земельного кодексу України, з клопотанням внести зміни у рішення 6 сесії 6 скликання Великобурлуцької селищної ради від 19.04.2011 року №142. Просив зазначити замість «розробки технічної документації щодо встановлення меж в натурі на місцевості» на «розробку технічної документації щодо її відведення». З приводу цього ОСОБА_1 було надано відповіді.

Так листами № 02-25/208 від 22.04.2015 року та № 02-10/325 від 22.07.2014 року Великобурлуцька селищна рада, не вирішивши питання по суті вказала, що об'єкти нерухомого майна на спірній земельній ділянці використовувались раніше та на даний час виключно в якості об'єктів торгівлі, також вимагала у позивача надати правовстановлюючі документи та сплатити земельний податок ( а.с. 61,100).

З приводу цього суд зазначає, що торгове призначення зазначених земель спростовується матеріалами справи, а саме: детальним планом території для обслуговування промислових будівель, з якого вбачається відповідне промислове призначення ( а.с.62).

Представник третьої особи зазначив проблемним питання щодо нарахування та сплати орендної плати за земельну ділянку, яка не сплачується позивачем. З цього приводу суд зазначає, що позивач за факту змін цільового призначення земель, позбавлений можливості закінчити процедуру оформлення відповідних прав на земельну ділянку. Звернення позивача до відповідача та третьої особи свідчать про те, що він намагається зібрати належну землевпорядну документацію, але через зволікання не має такої можливості, і як наслідок не сплачується земельний податок.

Рішенням Великобурлуцької селищної ради від 12.06.2007 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки», попередньому власнику затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо відведення зазначеної земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель складів та пилорамного цеху (а.с. 47). Проект землеустрою був виготовлений попередньому власнику щодо відведення зазначеної земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель складів та пилорамного цеху (а.с. 13). Цільове використання - виробництво будівельних матеріалів, форма 6-зем, код 1.10.4 (а.с. 14). Згідно висновку державної експертизи від 25 вересня 2006 року № 2918 Державного комітету України по земельних ресурсах, виготовлений проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель складів та пилорамного цеху (а.с. 35)

Коди КВЕД, які відповідають цільовому призначенню земельної ділянки, визначеному відділом Держземагенства Великобурлуцького району, не підпадають під категорію господарської діяльності, якою займається позивач.

Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку, виданого ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 16.12.2014 №650 (а.с.46), позивач має перелік видів господарської діяльності першої та другої груп згідно з КВЕД ДК 009:2010(КВЕД-2005) «Лісопильне та стругальне виробництво», «Виробництво інших дерев'яних будівельних конструкцій і столярних виробів», «Виробництво інших виробів з деревини», що підпадає під категорію Сектор J - 11.02 «Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості». (а.с. 46)

Частиною 1 ст. 65 Земельного Кодексу України визначено, що землями промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності.

З аналізу даної норми вбачається спеціальний статус призначення земель у віданні суб'єктів господарювання.

Земельним кодексом передбачено, що до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд. Такі землі можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності ( ч. 1, 2 ст. 66 Земельного кодексу України).

В ході розгляду справи було встановлено та не заперечувалось представником третьої особи, що спірна земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, згідно норм ст. 83 Земельного Кодексу України, належить до комунальної власності, отже може бути передана в оренду позивачу на праві користування.

Водночас представник відповідача зазначив, що дійсно, первісним визначенням цільового призначення земельної ділянки в період власності нежитлових будівель за попереднім власником, було її призначення для обслуговування нежитлових будівель, складів та пилорамного цеху. Проте на протязі періоду переходу відповідного права власності до позивача та подальшого оформлення ним документації, відбулись зміни в земельному законодавстві та визначеннях класифікації призначення земель. Тому відповідач вважає, що ним було правомірно визначено цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель - землі житлової та громадської забудови.

Спірні правовідносини пов'язані з поняттям землеустрою. Землеустрій - це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональної організації території адміністративно-територіальних одиниць, суб'єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил ( ст.181 Земельного кодексу України).

Таким чином, відповідачем неправомірно ідентифіковано згадану земельну ділянку як таку, що відноситься до земель житлової та громадської забудови з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Наявні в матеріалах справи докази, а саме: детальний план території для обслуговування промислових будівель ( а.с.62), відповідь сектору містобудування та архітектури Великобурлуцької районної державної адміністрації щодо належності вказаної земельної ділянки до виробничого вузла ( а.с.44), форма 6 зем - експлікація земельної ділянки за попереднім власником ( а.с.116), де цільове призначення відповідало секції J, підрозділ 11.2, КВЕД 15-37 - землі промисловості, спростовують дане твердження.

Отже, відповідачем при формуванні витягу з Державного земельного кадастру в частині зазначення цільового призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорії земель - землі житлової та громадської забудови, було порушено ч.4 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та не враховано, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення - використання землі за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. В ході судового розгляду було доведено промислове призначення вказаної земельної ділянки як при первісному власникові виробничих приміщень, що розташовані на ній, так і при переході права власності до позивача.

Функціональне призначення існуючих об'єктів нерухомості відповідає вищенаведеному цільовому використанню. Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, відноситься до промислової категорії, наявність певної категорії у земельної ділянки не порушує прав відповідача чи органу місцевого самоврядування, збір належної землевпорядної документації матиме наслідком сплату земельного податку та грошових надходжень до бюджету. Право позивача, якому належать об'єкти нерухомості, на збір землевпорядної документації суд вважає обґрунтованими та такими, що не порушують прав сторін по справі, за таких підстав суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідачем не було доведено правомірність зміни цільового призначення та категорії земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, позовні вимоги ОСОБА_1 суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 158, ст. 159, ст. 160-163, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області, третя особа: Великобурлуцька селищна рада про скасування витягу та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати дії Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області, в особі державного кадастрового реєстратора - незаконними.

Скасувати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ- 014 від 14.02.2014.

Зобов'язати відділ Держземагенства у Великобурлуцькому районі, в особі державного кадастрового реєстратора, внести зміни до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у частині визначення цільового призначення земельної ділянки та її категорії, змінивши цільове призначення земельної ділянки - "для будівництва та обслуговування будівель торгівлі " на "для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості ", категорію земель - "землі житлової та громадської забудови " на "землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення ".

Зобов'язати відділ Держземагенства у Великобурлуцькому районі видати новий витяг.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанову складено 22.06.2015р.

Суддя Сагайдак В.В.