Справа № 821/1500/15-а
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1500/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кузьменко Н.А.

при секретарі - Багненко Т.В.

за участю: представника позивача - Петренка А.П.

представника відповідача - Ковш А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фермерського господарства "Зіярєшат" до управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області про скасування протоколу про призначення пенсії № 668 від 25.02.2010р., -

встановив:

14 травня 2015 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фермерського господарства "Зіярєшат" (далі - позивач, ФГ «Зіярєшат») до управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області (далі - відповідач, УПФУ) з позовними вимогами про скасування протоколу про призначення пенсії № 668 від 25.02.2010 р., а саме:

- скасувати рішення відповідача - протокол №668 від 25.02.2010 року «Про призначення пенсії заявнику ОСОБА_3».

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що з січня 2015 року на адресу господарства з УПФУ почали надходити розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій призначених відповідно до п. «ж» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на колишнього працівника ОСОБА_3. Позивач вважає, рішення відповідача - протокол №668 від 25.02.2010 року, на підставі якого здійснюється нарахування пенсії зазначеній особі, протиправним з таких підстав. Однією з умов для призначення пільгової пенсії є те, що жінка на момент звернення до органів пенсійного фонду має працювати у міському господарстві. Відповідно до наказу №2-к від 01.07.2009 року, ОСОБА_3 прийнята на посаду підсобної робітниці до ФГ «Зіярєшат» та зроблено відповідний запис в трудовій книжці. Наказом від 01.10.2009 року №7 ОСОБА_3 звільнено за згодою сторін та зроблено запис у трудовій книжці. Заяву про призначення пенсії громадянка подала 15.01.2010 року тобто коли вже не працювала у сільському господарстві, а отже відповідач не мав права призначати їй пенсію на пільгових умовах. З посиланням на норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» обґрунтовує правомірність своїх вимог. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення скасування протоколу про призначення пенсії № 668 від 25.02.2010 р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові, з урахуванням письмових пояснень від 28 травня 2015 року.

Відповідач 10 червня 2015 року надав письмові заперечення, в яких вимоги позивача не визнає з таких підстав. Громадянкою ОСОБА_3 при зверненні 15.01.2010 року за призначенням зазначеної пенсії відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 №22-1 було подано заяву, оригінал трудової книжки разом з її копією, документи, що підтверджують народження та виховання п'яти і більше дітей до чотирнадцятирічного віку. Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. На момент оформлення пенсії за записами трудової книжки заявниця прийнята до ФГ «Зіярєшат» з 01.07.2009 року, запис про звільнення з роботи був відсутній. При здійсненні спеціалістом УПФУ перевірки книг наказів по ФГ «Зіярєшат» за 2009 рік, записів про звільнення також не було виявлено, про що зазначено в акті 20.01.2010 року, який складено в присутності бухгалтера господарства з відома керівника. З посиланням на норми Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», вказує на помилковість позиції позивача. Все це на думку відповідача є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що ФГ «Зіярєшат» з 01 січня 2015 року є платником збору на обов'язкове пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», а також платником страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

15 січня 2010 року з заявою про призначення/перерахунок пенсії до УПФУ звернулась робітниця господарства ОСОБА_3 для призначення пенсії за віком, до заяви громадянка додала:

- оригінал трудової книжки НОМЕР_1, останнім записом якої є №20 «Фермерське господарство «Зіярєшат» Прийняти на роботу підсобною робітницею» наказ №2-к від 01.07.2009 року;

- довідку Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області від01 жовтня 2009 року №1139 в тім, що ОСОБА_3 дійсно народила та виховала до 14 - річного віку п'ятеро дітей;

- п'ять свідоцтв про народження дітей, свідоцтво про укладення шлюбу.

На момент звернення до відповідача громадянка надала трудову книжку, останнім записом є «№20 01.07.2009 Фермерське господарство «Зіярєшат» прийнята на роботу підсобною робітницею. Наказ №2-к від 01.07.2009 року» (а.с. 31). У відповідача не було підстав вважати особу звільненою, оскільки на момент звернення запис про її звільнення був відсутній в трудовій книжці, доказів протилежного сторони суду не надали.

В наданій позивачем копії трудової книжки останнім записом є «№21 01.10.2009 Звільнити з роботи за згодою сторін (ст.36 п.1 КЗПП України). Наказ №7-к від 01.10.2009 року» (а.с. 26).

В матеріалах справи наявні індивідуальні відомості про застраховану особу за 2009 рік по нарахуванню зарплати, згідно яких ОСОБА_3 працювала в липні - жовтні 2009 року в ФГ «Зіярєшат» (а.с. 58). Загальний стаж роботи за 2009 рік становить 3 місяці 0 днів. Наявний розрахунок стажу ОСОБА_3 (а.с. 49) за 2009 рік становить 03 місяці 00 днів. Таким чином, у відповідача міститься інформація про стаж роботи, яка співпадає з позицією позивача, однак вона не впливає на виплату пенсії з таких підстав.

Відповідно до п. «ж» ч. 1 ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.1992 № 244 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей», передбачено, що жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу.

Дана норма передбачає призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей незалежно від віку та наявності трудового стажу, а тому навіть три місяці трудового стажу громадянки в ФГ «Зіярєшат» є належною підставою для призначення такої пенсії.

Згідно з п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.1992 № 244 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей» передбачено, що право на пенсію на вказаних у пункті 1 цієї постанови пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 відповідає вищезазначеним критеріям, що підтверджуться записами позивача про її роботу, свідоцтвами про народження дітей та довідкою сільської ради про факт виховання дітей до 14-віку (копії яких в матеріалах справи).

Повноваження відповідача в сфері призначення пенсій врегульоване Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення (07.12.2009) (далі - Порядок №21-1).

Згідно з п.38 Порядку №21-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження; г) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 6), копія якої зберігається у пенсійній справі. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до п.43 Порядку №21-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Заяви про виплату пенсії згідно з п.46 Порядку №21-1 реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.99 №1596 (із змінами). При прийманні документів щодо виплати пенсії орган, що призначає пенсії, здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів, знімає ксерокопії з відповідних документів. Не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі.

За умови наявності суперечностей у змісті та правовому оформленні мають право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Надані громадянкою документи не давали відповідачу таких підстав.

Окремо суд звертає увагу позивача, що протокол про призначення пенсії громадянці ОСОБА_3 безпосередньо не впливає на права та інтереси господарства, однак суд дослідив його правомірність оскільки він є підставою для формування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«ж» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Судом встановлено наявність правових підстав для призначення зазначеним громадянкам пільгової пенсії згідно п. «ж» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про правомірність дій відповідача.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 11 червня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов фермерського господарства "Зіярєшат" до управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області про скасування протоколу про призначення пенсії № 668 від 25.02.2010 р. - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 16 червня 2015 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 10.2.4.