Справа № 1570/5421/12
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року К/800/65005/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року по справі № 1570/5421/12

за позовом ОСОБА_4

до Державної податкової служби України, Любашівської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби

про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2012 року ОСОБА_4, що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до суду з позовом до Державної податкової служби України, Любашівської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22 жовтня 2011 року ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_5 звернулась до Любашівської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби із заявами, в яких зазначила, що вони за своїми релігійними переконаннями просять здійснювати їх облік, як платників податків без застосування цифрового ідентифікатора (за прізвищем, ім'ям та по-батькові та за місцем народження) та не вносити інформацію про неї та її малолітнього сина до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів, проставити у її паспорті відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без номера облікової картки та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою, а також видати її сину довідку з текстом: «Має право здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора», а після отримання її сином паспорта громадянина України внести у його відповідний запис.

За результатами розгляду зазначених заяв, листами Любашівської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби від 25 листопада 2011 року №13364/9/31-018, №13365/9/31-018 та Державної податкової служби України від 17 листопада 2011 року №1689/Х/18-8014, № 1850/Х/18-8014 ОСОБА_4 повідомлено, що її заяви залишено без задоволення.

Також позивача повідомлено, що Податковим кодексом України передбачено право фізичних осіб-платників податків відмовитися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків через свої релігійні переконання. Фізична особа-платник податків, яка відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, для забезпечення її обліку як платника податків за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, має особисто подати відповідному органу державної податкової служби повідомлення про таку відмову, пред'явити паспорт та, у разі необхідності, інші документи. Щодо частини звернення стосовно її малолітнього сини повідомлено, що малолітня дитина не має обов'язків по сплаті податків, не отримує доходів та не підпадає під визначення платників податків, а до Єдиного державного реєстру включаються відомості тільки про тих малолітніх дітей або неповнолітніх осіб, які мають об'єкти оподаткування та зобов'язані сплачувати податки. Реєстрація у Державному реєстрі малолітньої або неповнолітньої особи може бути здійснена на підставі облікової картки за формою № 1ДР, поданої та підписаної такою особою або її батьками (усиновителями, піклувальниками). Якщо ж дитина через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера, то після досягнення нею 16-річного віку та отримання паспорта громадянина України, питання про внесення до її паспорта відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера може бути вирішено згідно з вимогами законодавства.

Вважаючи вказані листи такими, що порушують її права та права її малолітньої дитини, позивач звернулась до суду із позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходили з наступного.

Статтею 35 Конституції України кожному гарантоване право на свободу світогляду і віросповідання.

Обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, визначено у статті 67 Конституції України.

Згідно з частиною другою статті 1 Закону України від 22 грудня 1994 року № 320/94-ВР «Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів» для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Відповідно до пункту 63.6 статті 63 Податкового кодексу України облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Платниками податків відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно пункту 70.5 статті 70 Податкового кодексу України фізична особа - платник податків незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), для якої раніше не формувалася облікова картка платника податків, та яка не включена до Державного реєстру, зобов'язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному органу державної податкової служби облікову картку фізичної особи - платника податків, яка є водночас заявою для реєстрації в Державному реєстрі, та пред'явити документ, що посвідчує особу.

Фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному органу державної податкової служби повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт.

Фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до органу державної податкової служби за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - органу державної податкової служби за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування.

Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

Форма облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) і порядок їх подання встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Відповідно до пункту 70.1 статті 70 Податкового кодексу України Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є: громадянами України; іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні; іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов'язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України.

Облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Про проведення державної реєстрації фізичної особи - платника податків у Державному реєстрі та внесення змін до даних, які містяться у Державному реєстрі, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику інформує орган державної податкової служби: за місцем обліку фізичної особи; за місцем проживання фізичної особи; за місцем отримання доходів чи місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування фізичної особи (пункт 70.8 статті 70 Податкового кодексу України).

Порядок і процедура такої реєстрації регламентується нормами Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженим Наказом Державної податкової адміністрації України 17 грудня 2010 року №954.

Згідно з пунктом 8 розділу VIII зазначеного Положення за зверненням фізичної особи, яка подала заяву про взяття її на облік за прізвищем, ім'ям, по батькові, серією і номером паспорта вносить до паспорта громадянина України такої особи відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що при зверненні до відповідачів позивачем не дотримано зазначених вимог для реалізації фізичною особою-платником податків свого права на відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків через свої релігійні переконання.

Суд касаційної інстанції також погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності позовних вимог, що стосуються не внесення інформації щодо її малолітнього сина до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів. Такі вимоги є передчасними, оскільки Положенням не передбачено порядок надання будь-яких довідок про право здійснення платежів без ідентифікаційного номера.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_4

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 3 жовтня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.