Справа № 822/1162/15
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1162/15

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук А.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

11 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Асоціації підприємців міста Старокостянтинова до Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року Асоціація підприємців міста Старокостянтинова звернулась до суду з позовом до Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.04.2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. Обґрунтовуючи подану скаргу відповідач вказав, що у разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Отже, банком було виконано доручення на наступний робочий день, тобто строк сплати був несвоєчасний та прострочений, так як відповідні операції були вже припинені.

Сторони в судове засідання не з'явились про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Асоціація підприємців міста Старокостянтинова є юридичною особою, платником єдиного внеску.

04.03.2015 року відповідачем прийняте рішення №2843/02-11 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Кошти були сплачені позивачем 20 вересня 2013 року, що підтверджується копією банківської квитанції.

Задовольняючи позовні вимог суд першої інстанції зазначив, що зарахування коштів на рахунок податкового органу поза межами граничного строку сплати не може ставитись в вину платнику, оскільки платником вчинені дії з метою своєчасної сплати єдиного внеску, а кошти списані банківською установою не пізніше граничного строку його сплати, рішення про нарахування штрафних санкцій і пені не може вважатись правомірним.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Згідно п.1 ч. 2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464-VI) платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Абзац перший частини п`ятої статті 9 Закону №2464-VI передбачає, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Днем сплати єдиного внеску у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - є день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону №2464-VI).

Так, матеріали справи містять квитанцію від 20.09.2013 року, які підтверджують сплату позивачем єдиного внеску у строки встановлені податковим законодавством.

Проте, зарахування вказаних коштів на рахунки податкового органу відбулось 23.09.2013, тобто з порушенням строку, встановленого ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI, що підтверджується карткою особового рахунку платника податків.

Відповідно до ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI (чинного на момент виникнення спірних правовідносин)за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, орган доходів і зборів накладає на платника єдиного внеску штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум, а на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

У зв'язку з цим 04.03.2015 року, керуючись ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI, податковим органом прийнято рішення №2843/02-11 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Відповідно до п.1 ч.12 ст.25 Закону №2464-VI органи доходів і зборів застосовують до банків такі фінансові санкції: 1) за несвоєчасне перерахування або несвоєчасне зарахування на рахунки органів доходів і зборів сум єдиного внеску, фінансових санкцій, зазначених у частині одинадцятій цієї статті, нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка зазначених сум, розрахована за кожний день прострочення їх перерахування (зарахування), та накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не зарахованих (неперерахованих) сум.

Крім того, пунктом 129.6 статті 129 ПК України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що позивач вжив усіх залежних від нього заходів для своєчасної сплати страхового внеску.

За таких обставин, у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

ОСОБА_2