Справа № 813/6045/14
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Справа № 876/848/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова марка Піца Челентано» до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова марка Піца Челентано» (надалі - позивач, ТзОВ «ТМ Піца Челентано») у вересні 2014 року звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (надалі - відповідач, ДПІ у Франківському районі м. Львова), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.06.2014 року № та №.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що висновки викладені в акті перевірки позивача від 30.05.2014 року є формальними, упередженими необгрунтованими та такими що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому прийняті контролюючим органом податкові повідомлення-рішення на підставі вказаного акту є протиправними та слід скасувати. Що стосується механізму підтвердження господарських операцій, за наслідками яких визначено податок на прибуток та сформовано податковий кредит по податку на додану вартість, то позивачем дотримано відповідно до вимог ПК України порядок щодо документального підтвердження задекларованих сум. Позивач зазначав, що підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у первинній документації, про що стверджує орган доходів і зборів, відсутні, якщо невстановлені обставини, що первинні документи від імені контрагентів підписані невстановленими особами, та не є достатньою підставою для позбавлення покупця прав на відображення у податковому обліку понесених (нарахованих) витрат за наслідками придбання таких товарів/послуг у визначених постачальників. Вважав, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит та податок на прибуток за наслідками господарських операцій з його контрагентами та підтверджується усією необхідною первинною документацією долученою до матеріалів справи, а позивачем доведено факт одержання товару, робіт/послуг, що підтверджує реальність вчинення господарських операцій.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2014 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення ДПІ у Франківському районі м. Львова від 23.06.2014 року № та №.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з»ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв»язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду справи не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «ТМ Піца Челентано» зареєстроване як юридична особа 18.05.2000 року з присвоєнням коду та взяте на податковий облік ДПІ у Франківському районі м. Львова (т. 1, а.с. 22).

ДПІ у Франківському районі м. Львова проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків до бюджету при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Фрейтедж» (), ТОВ «Армабуд-тех» (), ТОВ «Укрбуд-капітал» (), ТОВ «Велес 368» (), ТОВ «Ладготтрейд» (), ТОВ «ТГН ТОРГ» (), ТОВ «Торглайнсенд» (), за період з 01.01.2011 року по 01.12.2013 року, про що складено акт №35/13-01-22-11/30993750 від 30.05.2014 року (т. 1, а.с. 22-52).

Вказаним актом зафіксовано наступні порушення:

- п. 44.1 ст. 44, п. 138.2, ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за період 2012 рік на суму 52291,00 грн., в т.ч. за ІІІ квартал на суму 39218,00 грн., за IV квартал на суму 13073,00 грн.;

- п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 120070,00 грн. в т.ч. за: вересень 2012 року в сумі 62250,00 грн., листопад 2012 року в сумі 32960,00 грн., лютий 2013 року в сумі 7533,00 грн., вересень 2013 року в сумі 12470,00 грн., листопад 2013 року в сумі 4857,00 грн. (т. 1, а.с. 52).

Позивач, не погоджуючись з висновками зафіксованими в акті перевірки, подав на нього заперечення від 05.06.2014 року (т. 1, а.с. 53-57).

Згідно з листом про розгляд заперечення від 16.06.2014 року визначено, що висновки викладені в акті перевірки ТзОВ «ТМ Піца Челентано» від 30.05.2014 року відповідають чинним нормам Податкового кодексу України (т. 1, а.с. 58-61).

Контролюючим органом на підставі вказаного акту прийнято:

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 23.06.2014 року за платежем податок на прибуток на суму 65364,00 грн. (в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 13073,00 грн.) (т. 1, а.с. 20);

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 23.06.2014 року за платежем подток на додану вартість на суму 15087,50 грн. (в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 30017,80 грн.) (т. 1, а.с. 21).

Не погоджуючись з такими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач в адміністративному порядку оскаржив такі до Головного управління Міндоходів у Львівській області та до Державної фіскальної служби України. Згідно з рішеннями про розгляд скарг від 16.07.2014 року та 19.08.2014 року відповідно, оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарги позивача - без задоволення (т. 1, а.с. 62-65, 73-76).

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з вимогою визнання їх протиправними та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб»єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним спірних податкових повідомлень-рішень від 23.06.2014 року, а тому вони підлягають скасуванню.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також права та обов»язки платників податків і зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов»язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України, який вступив в силу з 01.01.2011 року (надалі - ПК України).

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 ПК України, згідно якої право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв»язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 198.6. статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми поддатку, сплаченого (нарахованого) у зв»язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені де складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За приписами пункту 138.2 статті 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об»єкта оподаткування, визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов»язковість ведення зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Між тим, згідно положень підпункту 139.1.9 пункту 139. 1 статті 139 ПК України, не включаються до складу валових витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов»язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Із системного аналізу положень Податкового кодексу України вбачається висновок, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб»єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв»язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обов»язкові реквізити).

Відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об»єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з»ясовувати, зокрема, обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуд»єктності учасників господарської операції, установлення зв»язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Необхідно перевіряти фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Про відсутність факту здійснення господарської операції можуть також свідчити і результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, які фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

В силу частини п»ятої статті 203 Цивільного кодексу України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України, недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, є підставою для недійсності правочину.

Якщо недійсність правочину встановлена законом, такий правочин вважається нікчемним (частина друга статті 215 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України в разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Вивченням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позивач мав господарські правовідносини з ТОВ «Фрейтедж» (), ТОВ «Армабуд-тех» (), ТОВ «Укрбуд-капітал» ().

Між позивачем та його контрагентом ТОВ «Фрейтедж» укладено наступні господарські договори:

- договір поставки від 27.09.2012 року (т. 1, а.с. 185), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором продавець (ТОВ «Фрейтедж») зобов»язується передати у власність покупцю (ТзОВ «ТМ Піца Челентано»), а покупець в порядку та на умовах визначених цим договором, зобов»язується прийняти та оплатити крісла для бару «Старк». Вартість однієї одиниці товару складає 2490,00 грн. Кількість товару 150 шт. загальна сума товару 373500,00 грн., в т.ч. ПДВ 62250,00 грн. Передача товару здійснюється за адресою м. Львів, вул. Любінська, 168, ДП «МА «Аеропорт». Продавець зобов»язується передати товар покупцю до 30.09.2012 року. Право власності на товар переходить до покупця в момент отримання такого по накладній (п. 1.1, 2.1, 2.2, 2.3, 3.1, 3.2, 4.1 Договору);

- договір про виконання робіт від 30.11.2012 року (т. 1, а.с. 188-189) відповідно до якого замовник (ТзОВ «ТМ Піца Челентано») доручає, а виконавець (ТОВ Фрейтедж») зобов»язується власними силами з власних матеріалів на власний ризик та у передбачений договором строк виконати роботи з монтажу, запуску та тестуванню конвеєра для суші-бару (надалі - роботи), а замовник зобов»язується прийняти роботи та оплатити їх. Місце виконання робіт: м. Львів, вул. Любінська, 169, Аеропорт. Загальна вартість робіт складає 59250,00 грн. в т.ч. ПДВ 9875,00 грн. Розрахунки за роботи здійснюються замовником шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок виконавця. Строк виконання робіт за договором становить 5 календарних днів з моменту підписання договору сторонами. Передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами акту виконаних робіт (п. 1.1, 1.2, 2.1,4.1, 4.2 Договору);

- договір купівлі-продажу від 30.11.2012 року (т. 1, а.с. 190), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором продавець (ТОВ «Фрейтедж») зобов»язується передати у власність покупця (ТОВ ТзОВ «ТМ Піца Челентано»), а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором зобов»язується прийняти та оплатити товар, а саме: конвеєр для суші-бару; стійка барна «Чао», стійка барна «Япі», машина для миття склянок Fagor LVC-218B; машина для миття склянок STELL. Загальна сума договору становить 138510,00 грн., в т.ч. ПДВ 23085,00 грн. передача товару здійснюється за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 168, Аеропорт. Продавець зобов»язується передати покупцю товар до 03.12.2012 року. Право власності на товар, купівля-продаж якого здійснюється відповідно до даного договору переходить до продавця в момент отримання покупцем товару по накладній (п. 1.1, 2.1, 3.1, 3.2, 4.1 Договору);

- договір купівлі-продажу від 25.02.2013 року (т. 1, а.с. 201-202), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором продавець (ТОВ «Фрейтедж») зобов»язується передати у власність покупця (ТзОВ «ТМ Піца Челентано»), а покупець в порядку та на умовах, визначених договором зобов»язується прийняти й оплатити офісні меблі, а саме: тумби для офісного стола 600*600*600 мм 3 шт.; стіл офісний 1200*2000 мм; робоче місце оператора 900*1200*1500 мм 4 шт.; шафа 2-х секційна для одягу 400*1400*350 мм 18 шт.; стелаж офісний 350*2000*3000 мм 2 шт. Загальна сума договору складає 45200,00 грн., в т.ч. ПДВ 7533,33 грн. передача вказаного товару здійснюється за адресою м. Львів, вул. Ясна, 1. Продавець зобов»язується передати покупцю товар до 29.02.2013 року. Право власності на товар, купівля-продаж якого здійснюється відповідно до договору переходить від продавця до покупця в момент отримання покупцем товару по накладній (п. 1.1., 2.1, 3.1, 3.2, 4.1 Договору).

Досліджуючи господарську діяльністю позивача з ТОВ «Фрейтедж» колегією суддів встановлено, що відповідно до акта ДПІ у Печерському районі м. Києва від 22.03.2013 року №1106/22-4/38237973 «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб»єкта господарювання ТзОВ «Фрейтедж» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 21.05.2012 року по 28.02.2013 року», в якому зазначено, що використано службову записку ГВПМ ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС №1284/вн/07-06/51 від 28.02.2013 року а саме: висновок №1334 щодо відсутності факту реального здійснення господарської діяльності ТОВ «Фрейтедж» та пояснення засновника підприємства ОСОБА_1 про непричетність до реєстрації та діяльності підприємства. Таким чином, фінансово-господарська діяльність ТОВ «Фрейтедж» здійснюється поза межами правового поля, що у свою чергу свідчить про не набуття належним чином цивільної праводієздатності ТОВ «Фрейтедж», фінансово господарські взаємовідносини між ТОВ «Фрейтедж» та контрагентами є правочинами, що вчинені без наміру створення правових наслідив.

Крім цього, колегія суддів встановила, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Армабуд-тех» (підрядник) укладено договір підряду №ЯРТ/25/09/13 від 25.09.2013 року (т. 2, а.с. 157-159), відповідно до якого підрядник зобов»язується виконати роботи з будівництва по виготовленню гаражу на вул. Ясна, 1 м. Львів. Замовник зобов»язується надати підряднику будівельний майданчик, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти завершений будівництвом об»єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт у порядку, розмірах, передбачених цим договором та додатками до нього. Загальна сума цього договору складається з витрат підрядника та вартості робіт, що виконуються підрядником до договору. Вартість окремих етапів робіт за договором визначається у виставлених рахунках. Оплата за договором здійснюється згідно з виставлених рахунків платіжними дорученнями на поточний рахунок підрядника у національній валюті України. Приймання-передача виконаних робіт оформляється актами приймання-передачі та накладними, підписаними обома сторонами. Здавання в експлуатацію об»єкта загалом оформляється актом, дата підписання якого сторонами визначає момент передачі об»єкта у власність замовника (п. 1.1, 1.2, 4,5.1, 5.2 Договору).

Стосовно господарських відносин позивача з ТОВ «Армабуд-тех» колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до акта ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 08.11.2013 року №1796/26-59-22-07/38406268 «Про неможливість приведення зустрічної звірки ТОВ «Армабуд-тех» з контрагентами, з якими платником податків задекларовані взаємовідносини за період з 01.06.2013 року по 30.09.2013 року» відсутня будь-яка інформація про наявні виробничі потужності, складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, в ході проведення зустрічної звірки не встановлено факту передачі товарів від продавця до покупця, в зв»язку з відсутністю (не надання до перевірки) актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів. ТОВ «Армабуд-тех» здійснював діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов»язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Крім цього, колегія суддів встановила, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Укрбуд-капітал» (виконавець) укладено договір на виконання робіт №УК/15/10/13 від 15.10.2013 року з додатками (т. 2, а.с. 167-169, 170-171), відповідно до якого виконавець зобов»язується виконати власними силами і засобами комплекс наступних робіт, а саме: облаштувати систему водопостачання, водовідведення, гідроізоляції та освітлення гаражу. Замовник зобов»язується прийняти та оплатити виконавцю виконані робіт, які є зазначені в специфікації. По закінченню робіт виконавець здає, а замовник приймає по акту виконану роботу. Вартість робіт за договором складає 29140,00 грн., в т.ч. ПДВ 4856,67 грн. Передача-приймання робіт здійснюється у присутності уповноважених представників замовника та виконавця, з обов»язковим підписанням акту здачі-приймання виконаних робіт.

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Укрбуд-капітал» відповідач вказав, що відповідно до акта ДПІ у Печерськохму районі ГУ Міндоходів м. Києва від 27.02.2014 року №611/26-55-22-7/38705704 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Укрбуд-Капітал» щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 29.04.2013 року по 31.01.2014 року» ТОВ «Укрбуд-Капітал» до перевірки не надано первинних бухгалтерських та податкових документів, що підтверджують придбання товарів та послуг від підприємств постачальників, а також використання складських, виробничих приміщень та обладнання, а саме: документів складського обліку які підтверджують фактичне придбання товарів (робіт, послуг). Згідно податкової звітності у ТОВ «Укрбуд-Капітал» відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина. Інформація про чисельність працюючих відсутня. Директором ТОВ «Укрбуд-капітал» значиться ОСОБА_2, який за місцем реєстрації не проживає, фактичне місцезнаходження останнього встановити не вдалось можливим. Відповідно до проведеного висновку експерта НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області від 12.11.2013 року №821 старшим експертом Онашко Н.В. зроблено висновок, що підпис від імені директора ТОВ «Укрбуд-Капітал» ОСОБА_2 в матеріалах реєстраційної справи виконані різними особами.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що другим слідчим відділом прокуратури м. Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні порушеного за ознаками злочинів передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212. ч. 1 ст. 205 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та іншими особами діючи умисно, групою осіб, на території м. Києва створили ряд суб»єктів підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, а саме надання послуг з мінімізації податкових зобов»язань реально діючим суб»єктам господарської діяльності шляхом відображення в податковій звітності безтоварних операцій, а також послуг з конвертації безготівкових грошових коштів в не обліковану готівку. Вищезазначеними особами з метою прикриття незаконної діяльності були зареєстровані юридичні особи, в т.ч ТзОВ «Фрейтедж», ТзОВ «Армабуд-тех», ТзОВ «Укрбуд-капітал». В ході обшуку житлового приміщення ОСОБА_4 виявлено та вилучено печатки, оригінали установчих документів вказаних товариств, їх переписку з податковими інспекціями. За результатами обшуку житлового приміщення ОСОБА_6 виявлено та вилучено документи податкової звітності зазначених товариств. Допитаний ОСОБА_7, який рахується директором ТзОВ «Фрейтедж» показав, що він не має жодного відношення до створення товариства та ведення його фінансово-господарської діяльності, жодних договорів, угод чи контрактів в якості директора товариства він ніколи не укладав та не підписував, про місце знаходження товариства, його печатки та установчих документів йому нічого не відомо, аналогічні показання надав ОСОБА_8, який рахується директором ТзОВ «Армабуд тех».

У зв»язку з цим, податковий орган зазначив, що виходячи з наведеного, господарські операції між позивачем та контрагетами не мали реального товарного характеру, фактично актом встановлено документування операцій по регістрах бухгалтерського обліку лише бухгалтерськими проводками.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність фактичного виконання спірних операцій контрагентами позивача на користь останнього, про юридичну дефектність у зв»язку з цим складених за такими операціями первинних документів та податкових накладних, які, внаслідок наведеного, не мають юридичної значимості для цілей бухгалтерського та податкового обліку, що в сукупності зумовлює висновок суду про відсутність підстав для формування позивачем спірних сум податкового кредиту з ПДВ та валових витрат.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, на відповідача як суб»єкта владних повноважень, покладено обов»язок щодо доказування правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення, так як він заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідачем були надані до суду всі належні та допустимі докази правомірності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 23.06.2014 року № та №.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв»язку з чим є підстави для її скасування з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2014 року - задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.12.2014 року - скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова марка Піца Челентано» до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький