Справа № 803/1000/14
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року Справа № 803/1000/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2014 року Головне управління Міндоходів у Волинській області (далі - ГУ Міндоходів у Волинській області) звернулося з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій у розмірі 6800,00 грн., застосованих згідно з рішенням про застосування фінансових санкцій від 02.12.2013 року № 030420-21.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.06.2013 року працівниками ГУ Міндоходів у Волинській області було проведено фактичну перевірку бару-кафе «Вулик», що знаходиться за адресою: Турійський район, смт. Луків, вул. Грушевського, 9, де здійснює підприємницьку діяльність відповідач. За результатами перевірки складено акт № 127/21-02/НОМЕР_1 від 05.06.2013 року, яким зафіксовано, зокрема, факт продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб'єктом господарювання, що не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування, що є порушенням статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (зі змінами та доповненнями).

На підставі акту перевірки № 127/21-02/НОМЕР_1 від 05.06.2013 року ГУ Міндоходів у Волинській області прийнято рішення № 030420-21 від 02.12.2013 року про застосування фінансових санкцій, яким до відповідача застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. Відповідач фінансові санкції добровільно не сплатив.

Позивач просить стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України заборгованість з фінансових санкцій у розмірі 6800,00 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.06.2014 року провадження у цій справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 803/527/14 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання незаконним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій (а. с. 41-42).

Згідно з ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.06.2015 року поновлено провадження у цій справі, замінено позивача Головне управління Міндоходів у Волинській області його правонаступником Головним управлінням ДФС у Волинській області (а. с. 51-52).

До судового засідання, призначеного на 14:30 19.06.2015 року, представник позивача подала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності (а. с. 56).

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 55), письмових клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не подав.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове засідання особи, які беруть участь у справі, не прибули, хоча сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, при цьому, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому за відсутності перешкод для розгляду справи суд приходить до висновку, що судовий розгляд справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу № 183 від 03.06.2013 року «Про проведення фактичної перевірки» (а. с. 8), направлень № 294, № 293 від 03.06.2013 року (а. с. 9 - 10), 04.06.2013 року працівниками ГУ Міндоходів у Волинській області проведена фактична перевірка господарської одиниці - бару-кафе «Вулик», розташованого за адресою: Турійський район, смт. Луків, вул. Грушевського, 9, де здійснює підприємницьку діяльність відповідач, про що складено акт № 127/21-02/НОМЕР_1 від 05.06.2013 року про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами (а. с. 6-7). Вказаним актом перевірки зафіксовано, зокрема, порушення вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року (із змінами та доповненнями), а саме продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб'єктом господарювання, що не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування.

02.12.2013 року начальником ГУ Міндоходів у Волинській області прийнято рішення № 030420-21 про застосування фінансових санкцій, згідно з яким до відповідача на підставі статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. за продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб'єктом господарювання, що не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування (а. с. 16). Рішення № 030420-21 від 02.12.2013 року про застосування фінансових санкцій було направлено відповідачу згідно із супровідним листом від 02.12.2013 року № 0/639/10/21.2-16 (а. с. 18) та отримане відповідачем 07.12.2013 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 18 зворот).

Крім того, судом встановлено, що рішення № 030420-21 від 02.12.2013 року про застосування фінансових санкцій було оскаржено відповідачем в судовому порядку.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 29.04.2014 року у справі № 803/527/14 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання незаконним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Міндоходів у Волинській області про застосування фінансових санкцій № 030420-21 від 02.12.2013 року (а. с. 37-39).

Проте, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29.04.2014 року у справі № 803/527/14 скасовано та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову (а. с. 48-50).

Згідно із частиною першою статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 року у справі № 803/527/14, яка набрала законної сили, встановлено правомірність прийняття рішення № 030420-21 від 02.12.2013 року про застосування фінансових санкцій, тому в силу вимог частини першої статті 72 КАС України вказана обставина при розгляді цієї справи не доказується.

Відповідно до частини шостої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (з наступними змінами та доповненнями, тут і надалі в редакції Закону, чинній на момент вчинення правопорушення) продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Як передбачено частиною другою статті 17 цього ж Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Частиною четвертою, п'ятою статті 17 цього ж Закону визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України. У разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Пунктами 10, 11 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790 (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що у разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду. Суми фінансових санкцій, стягнені відповідно до цього Порядку, зараховуються до державного бюджету.

Отже, враховуючи, що рішення ГУ Міндоходів у Волинській області про застосування фінансових санкцій № 030420-21 від 02.12.2013 року прийняте з дотриманням норм чинного законодавства України, що встановлено постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 року в справі № 803/527/14, відповідач добровільно фінансові санкції не сплатив, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України заборгованості з фінансових санкцій у розмірі 6800,00 грн. підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 41, 72, 122, 128, 162, 163 КАС України, на підставі Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (44810 АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України заборгованість з фінансових санкцій у розмірі 6800 гривень 00 копійок (шість тисяч вісімсот гривень нуль копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М.Валюх