Справа № 820/4326/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 червня 2015 р. № 820/4326/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Таран М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання незаконними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить: визнати незаконним та скасувати Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16 березня 2015 року № Ф-006, виставленої Куп'янською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Харківській області; визнати незаконним та скасувати Рішення № ЕВ-014 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24 березня 2015 року, прийнятого Куп'янською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Харківської області; визнати незаконним та скасувати Податкове повідомлення - рішення форми «Р» від 03 квітня 2015 року № , виставлене Куп'янською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Харківській області; визнати незаконним та скасувати Податкове повідомлення - рішення форми «Р» від 09 лютого 2015 року № , виставлене Куп'янською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Харківської області.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що в період з 18 грудня 2014 року по 31 грудня 2014 року головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Алдошиною Євгенією Валентинівною проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності самозайнятої особи - приватного нотаріуса ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року. За результатами перевірки складений Акт від 14.01.2015 р. № 5/20-26-17-02- Про результати документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи - приватного нотаріуса ОСОБА_1.

За результатами вказаної перевірки 16 березня 2015 року Куп'янською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області була виставлена Вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-006 на суму 2429 (дві тисячі чотириста двадцять дев'ять) гривень 31 копійка, яка була отримана позивачем 30.03.2015 року. 24 березня 2015 року Куп'янською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області було прийняте Рішення № ЕВ-014 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 728 (сімсот двадцять вісім) гривень 79 копійок, яке було отримане позивачем 30.03.2015 року. Крім того 03.04.2015 року Куп'янською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківської області було прийняте Податкове повідомлення - рішення форми «Р» № , на суму грошового зобов'язання - 1312,67 (одна тисяча триста дванадцять гривень 67 копійок) гривень, за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичним особами за результатами річного декларування (код платежу 11010500). Також, 09 лютого 2015 року Куп'янською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Харківській області було прийняте Податкове повідомлення - рішення форми «Р» № , на суму грошового зобов'язання за штрафними санкціями - 510,00 (п'ятсот десять гривень 00 копійок) гривень, за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентами, із доходів платника податку інших ніж заробітна плата, п'ятсот десять гривень 00 копійок (код платежу 11010401). Вважаючи що вказані рішення податкового органу були прийняті всупереч вимогам чинного законодавства позивач звернувся до суду.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити його.

Представник Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області проти позову заперечував та просив залишити його без задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого.

В судовому засіданні було встановлено, в період з 18 грудня 2014 року по 31 грудня 2014 року головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Алдошиною Євгенією Валентинівною проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності самозайнятої особи - приватного нотаріуса ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року. За результатами перевірки складений Акт від 14.01.2015 р. № 5/20-26-17-02- Про результати документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи - приватного нотаріуса ОСОБА_1.

За результатами вказаної перевірки 16 березня 2015 року Куп'янською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області була виставлена Вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-006 на суму 2429 (дві тисячі чотириста двадцять дев'ять) гривень 31 копійка, яка була отримана позивачем 30.03.2015 року. 24 березня 2015 року Куп'янською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області було прийняте Рішення № ЕВ-014 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 728 (сімсот двадцять вісім) гривень 79 копійок, яке було отримане позивачем 30.03.2015 року. Крім того 03.04.2015 року Куп'янською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківської області було прийняте Податкове повідомлення - рішення форми «Р» № , на суму грошового зобов'язання - 1312,67 (одна тисяча триста дванадцять гривень 67 копійок) гривень, за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичним особами за результатами річного декларування (код платежу 11010500). Також, 09 лютого 2015 року Куп'янською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Харківській області було прийняте Податкове повідомлення - рішення форми «Р» № , на суму грошового зобов'язання за штрафними санкціями - 510,00 (п'ятсот десять гривень 00 копійок) гривень, за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентами, із доходів платника податку інших ніж заробітна плата, п'ятсот десять гривень 00 копійок (код платежу 11010401).

Як було зазначено в акті від 14.01.2015 р. за № 5/20-26-17-02-, самозайнята особа ОСОБА_1 в порушення п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 178.3 ст. 178 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями, включила до рядка « 5» показник «сума документально підтверджених витрат, необхідних для провадження незалежної професійної діяльності» податкової декларації про майновий стан і доходи за 2011 р. суму орендної плати за 2008 рік всього на 7000,90 грн., що підтверджується договором суборенди № б/н від 05.08.2008 р., актом звірки станом на 30.12.2011 р. з ВАТ ВТБ Банк та квитанціями № 9021 від 20.01.2011 р. на суму 1400,00 грн., № 38777 від 29.12.2011 р. на суму 2600,90 грн., № 59179 від 05.05.2011 р. на суму 1000,00 грн., № б/н від 10.06.2011 на суму 2000,00 грн., не засвідчують факт понесення витрат, бо фактично сплачено за оренду в 2008 році. Відповідно до п. 178.3 ст. 178 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755-VI, зі змінами та доповненнями, оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

На підставі положень Закону України від 02 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат" та Наказу ДПА від 24 грудня 2012 року N 1185 «Про затвердження Узагальнюючої податкової консультації щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (приватних нотаріусів, адвокатів)», в якому наведено перелік витрат, які приватні нотаріуси мають право враховувати при обчисленні загального річного оподатковуваного доходу, є зокрема, оренда робочого місця нотаріуса.

Вказані нормативні документи не містять вимог, які б регламентували час оплати періоду. Єдина вимога для зарахування до витратної частини приватного нотаріуса, це те, що витрати повинні бути безпосередньо пов'язані з провадження незалежної професійної діяльності.

Таким чином, оплата орендної плати за оренду робочого місця нотаріуса, за 2008 рік, що була фактично сплачена в 2011 році, була правомірно включена до складу витрат при обчисленні оподатковуваного доходу за 2011 рік.

Щодо визнання незаконним та скасування Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, суд зазначає наступне.

Нормативно-правовим документом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464:

єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Виключно Законом № 2464 визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (п. 2 ст. 2 Закону № 2464).

Завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску (ст. 12 Закону № 2464). Адміністрування єдиного соціального внеску включає в себе ідентифікацію, облік платників ЄСВ та об'єктів оподаткування, сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою ЄСВ відповідно до законодавства. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236 «Про Державну фіскальну службу України» (Постанова № 236) - Державна Фіскальна служба України (ДФС) здійснює адміністрування податків і зборів, митних та інших платежів, єдиного внеску в порядку, встановленому законом.

Пунктом 1.1. ст. 1 ПКУ визначено, що цей кодекс регулює відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Разом з тим, відповідно до п. 1.3 цієї ж статті, Податковий кодекс України не регулює погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У статтях 8, 9, 10 ПКУ міститься вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, і в цьому переліку немає Єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, сфера дії Податкового кодексу України не поширюється на єдиний внесок, Податковий кодекс України не регулює відносини, що виникають у сфері справляння Єдиного внеску.

Тобто на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску поширюється тільки дія Закону № 2464. Відповідно до пункту 2 статті 13 Закону № 2464 ДФС має право проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки.

Таким чином проведення документальної планової виїзної перевірки з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року порушує приписи та вимоги Закону № 2464.

Щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16 березня 2015 року № Ф-006, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

На підставі ст. 6 Закону № 2464 було видано наказ Міністерства доходів та зборів від 09.09.2013 № 454 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в пункті 3.4 якого зазначено:

«Фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт один раз на рік до 1 травня року, наступного за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з таблицею 3 додатка 5 до Порядку № 454».

Статтею 9 Закону № 2464 визначено порядок обчислення і сплати єдиного внеску.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону № 2464 максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює п'ятнадцяти - в 2011 році, розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону). Максимальна величина доходу на який нараховується єдиний внесок за 2011 рік складає 17068,00 грн. Тобто мною не порушені вимоги Закону № 2464 щодо сплати максимального розміру єдиного соціального внеску, оскільки мною сплачений єдиний соціальний внесок з максимальної суми, на яку може бути нарахований єдиний внесок.

Таким чином, базою для нарахування єдиного соціального внеску є дохід отриманий за календарний рік. При цьому сума єдиного соціального внеску сплаченого з доходу отриманого за календарний рік не може бути більше: 2011 рік - 5922,60 грн.

Відповідно до платіжних документів, позивачем за 2011 рік були сплачені внески в розмірі 8581,68 грн.

Підпунктом 4 п.15 ст.25 Закону 2464 передбачено, що суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов'язано з виникненням та сплатою недоїмки

Така сама вимога передбачена п. 7.12 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року за № 455, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 року за № 1622/24154.

Після дослідження Вимозі про сплату боргу (недоїмки) № Ф-006 від 16.03.2015 року судом було встановлено, що рядки, які передбачають накладення на мене штрафу та пені, порожні.

Тобто, податковим органом рішення про застосування штрафних санкцій винесено окремим рішенням, що також є порушенням вимог Закону 2464 та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 року за № 455.

Щодо Податкового повідомлення - рішення від 09 лютого 2015 року № суд зазначає наступне.

Форму Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) затверджено Наказом Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014 № 49, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.02.2014 за № 228/25005. Цим же наказом затверджено Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (далі - Порядок).

Відповідно до п.18.1 ст. 18 ПКУ, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Відповідно до п.14.1.180 ст. 14 ПКУ, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п.1.2 Порядку, дія цього Порядку поширюється на податкових агентів, а саме: юридичних осіб (їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи), самозайнятих осіб, представництва нерезидентів - юридичних осіб, інвесторів (операторів) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) нараховують (виплачують, надають) доходи фізичній особі та/або зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі.

Таким чином, податковим агентом визнається особа, яка не лише виплачує дохід фізичній особі, але й нараховує, утримує та сплачує податок до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі.

Відповідно до п. 177.8 ст. 177 ПКУ, під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб'єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності.

Тобто, самозайнята особа є податковим агентом у відношенні до фізичної особи - підприємця і відповідно, повинна подавати ф. 1-ДФ, лише у випадку, коли самозайнята особа виплачує дохід фізичній особі-підприємцю, та нараховує, утримує і сплачує податок до бюджету з цього доходу.

Враховуючи те, що у позивача відсутній обов'язок подавати зазначену довідку, то у податкового органу немає підстав для притягнення платника податків до відповідальності за порушення вимог складання такої довідки.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на загальних засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підсумовуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 160 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання незаконними та скасування рішень - задовольнити в повному обсязі.

Визнати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16 березня 2015 року № Ф-006, виставлену Куп'янською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Харківській області протиправною та скасувати її.

Визнати Рішення № БВ-014 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24 березня 2015 року, прийняте Куп'янською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Харківської області протиправним та скасувати його.

Визнати податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 03 квітня 2015 року №, виставлене Куп'янською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Харківській області протиправним та скасувати його.

Визнати податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 09 лютого 2015 року №, виставлене Куп'янською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Харківської області протиправним та скасувати його.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 22.06.2015 року.

Суддя Тітов О.М.