Справа № 826/5225/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 травня 2015 року № 826/5225/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Погрібніченка І.М., суддів: Огурцова О.П., Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доМіністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області
провизнання протиправними наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі по тексту - відповідач-1) та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі по тексту - відповідач-2) про:

- визнання протиправними наказів відповідача - 1 №865 від 07.08.2014р., №1680 о/с від 27.08.2014р. в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ за п. 66 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу;

- визнання протиправним наказу відповідача - 2 №361 о/с від 07.10.2014р., в частині нарахування вислуги років позивачу, як виданий на підставі протиправного наказу Міністерства внутрішніх справ України №1680 о/с від 27.08.2014р. та відсутності в ньому пільгового обчислення вислуги років;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області у званні майор міліції;

- стягнення з відповідача - 2 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час роботи з 01.10.2014р. по 06.03.2015р.;

- стягнення з відповідача - 2 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.03.2015р. по день поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог позивача зазначає, що оскаржувані накази є протиправними, оскільки вчинків, що слугували підставою для звільнення, позивач не вчиняв.

Міністерство внутрішніх справ України заперечувало проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, обґрунтовуючи тим, що позивач спільно зі своїм братом ОСОБА_2, який на той час обіймав посаду начальника оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУМВС України в Донецькій області та його підлеглим старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_3, які раніше були працівниками ВКР Краматорського МВ тісно спілкувалися, неодноразово проводили зустрічі з керівниками місцевих осередків ДНР у тому числі і з самопроголошеними під час окупації м. Краматорська керівниками Краматорського МВ ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 Також зазначені особи причетні до незаконного зберігання та приховування зброї, яка була вилучена у працівників міськвідділу. Зазначені обставини вказують на вчинення позивачем дій, що дискредитують звання рядового і начальницького складу ОВС, що є підставою для його звільнення.

Відповідач-2 в письмових запереченням просив відмовити у задоволенні позову з огляду на обґрунтованість підстав звільнення позивача та посилаючись на те, що органи внутрішніх справ під час винесення оскаржуваних наказів діяли в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача - 1 проти позовних вимог заперечив.

Представник відповідача - 2 в судове засідання не з'явився у зв'язку з чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України дійшла переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 27.05.2014р. №202 о/с майора міліції ОСОБА_1 (М-124058) призначено старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління МВС в області, з посадовим окладом 900 гривень, встановивши йому премію за травень 2014 року у розмірі 70 %, увільнивши його від посади старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Куйбишевського районного відділу Донецького міського управління (за рахунок коштів місцевого бюджету), без доступу до матеріальних носіїв секретної служби.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.08.2014р. №865 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Дружківського МВ, Краматорського МВ, УБОП, УКР, УДАІ ГУМВС України в Донецькій області» з урахуванням грубих порушень ОСОБА_1 службової дисципліни, а саме невиконання вимог ст. 65 Конституції України, згідно якою захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов'язком громадян України, а також ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію», ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006р. №3460-ІV, та порушення Присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991р. №382, щодо суворого дотримання Конституції України, законодавства України та захисту державного устрою, за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення статті 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991р. №382, майора міліції ОСОБА_1 (М-124058) старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління МВС в Донецькій області, звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за сконання вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.08.2014р. №1680 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із поставленням на військовий облік) за п. 66 (за сконання вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) майора міліції ОСОБА_1 (М-124058) старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління МВС в Донецькій області.

Наказом №361 о/с від 07.10.2014р. Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 встановлено вислугу років на 27 серпня 2014 року: майору міліції ОСОБА_1 (М-124058) старшому оперуповноваженому в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління МВС в Донецькій області, який наказом МВС України від 27.08.2014р. №1680 о/с звільнений з органів внутрішніх справ за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу) у запас, у календарному обчисленні - 16 років, 00 місяць, 12 днів.

Незгода позивача з вказаними вище наказами, обумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи дану адміністративну справу суд виходить з наступного.

Спірні відносини щодо сутності службової дисципліни, обов'язків осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, порядок проходження служби в органах внутрішніх справ визначаються Законом України від 20 грудня 1990 року № 565-XII "Про міліцію"; Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114, Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12 березня 2013 року № 230.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про міліцію» міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Згідно ст. 18 зазначеного Закону порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу не несуть дисциплінарної відповідальності в разі, якщо шкода завдана правомірними діями внаслідок сумлінного виконання наказу начальника або виправданого за конкретних умов службового ризику.

Відповідно до ст. 7 вказаного Статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов'язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про міліцію», у підрозділах міліції не допускається діяльність політичних партій. При виконанні службових обов'язків працівники міліції незалежні від впливу політичних партій та інших об'єднань громадян.

Частиною 1 ст. 5 вказаного Закону передбачено, що міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про міліцію» та постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 року № 382 «Про затвердження нового тексту Присяги працівника органів внутрішніх справ України» передбачено, що працівники міліції складають присягу наступного змісту: «Я, (прізвище, ім'я та по батькові), вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України, складаю Присягу і урочисто клянуся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю. Я присягаю з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ. Клянуся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок. Якщо ж я порушу цю Присягу, то хай мене покарають за всією суворістю закону».

Наказом Міністерства внутрішніх справ України, за підписом Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_7, від 27.08.2014р. №1680 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із поставленням на військовий облік) за п. 66 (за сконання вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) майора міліції ОСОБА_1 (М-124058) старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління МВС в Донецькій області.

Як свідчать матеріали справи, вищезазначений наказ винесений на підставі Висновку від 07.08.2014р. службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області та УМВС України.

Порядок та підстави проходження і припинення служби в органах внутрішніх справ регулюються Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року N 114.

Пунктом 66 Положення передбачено, що особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Що стосується службової дисципліни, то її сутність, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України щодо її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень (в тому числі і звільнення), порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначаються Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ". Види дисциплінарних стягнень передбачені ст. 12 Статуту.

Отже, такий вид припинення служби в органах внутрішніх справ, як звільнення за п. 66 Положення, є самостійною підставою для звільнення осіб рядового і начальницького складу, а не звільненням за порушення дисципліни, проте факт скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, який став підставою для звільнення, повинен бути доведеним.

Проте, як встановлено службовим розслідуванням (а. 17 висновку), підставою для висновків про скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, є його перебування «у тісних зв'язках» з рідним братом ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_8, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які є працівниками органів внутрішніх справ та тісно спілкувалися, неодноразово проводили зустрічі з керівниками місцевих осередків ДНР і причетні до незаконного зберігання та приховування зброї, яка була вилучена в працівників міськвідділу.

Суд звертає увагу, що матеріали справи та матеріали службового розслідування не містять жодних відомостей, які б встановлювали факти безвідповідального ставлення та порушення вимог діючого законодавства України та службової дисципліни безпосередньо ОСОБА_1.

Процесуальні документи (постанова про порушення кримінального провадження, обвинувальний вирок суду в кримінальній справі, постанова про закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав, або постанова суду в адміністративній справі, якщо вони набрали законної сили), які доводять скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу відносно позивача - відсутні.

Тому, звільнення в даному випадку позивача на підставі пункту 66 Положення є необґрунтованим.

За загальним правилом будь-яке звільнення особи (як у відносинах публічної служби, так і у звичайних трудових відносинах) має бути обґрунтованим, тобто, мати чітко вказану підставу для звільнення, передбачену або Кодексом законів про працю України, або Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ, в даному випадку.

Представник відповідача-1 посилається на те, що наказ від 27.08.2014р. №1680 в частині звільнення позивача винесений на підставі наказу МВС України від 07.08.2014 року №865, в якому були встановлені обставини безвідповідального ставлення окремих працівників ГУМВС України в Донецькій області, у тому числі ОСОБА_1 до виконання службових обов'язків, неналежного реагування на факти протиправного захоплення приміщень державних установ, органів внутрішніх справ, які свідомо зрадили інтереси служби, що виразилося у сприянні та співпраці з представниками незаконно створених воєнізованих формувань та злочинних угрупувань, найманцями інших держав, які посягають на цілісність України та ведуть бойові дії на території нашої країни.

Водночас, наказ МВС України від 27.08.2014 року №1680 о/с не містить жодних посилань на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, також, спірний наказ не визначає дату звільнення позивача з органів внутрішніх справ, що не узгоджується із приписами Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Крім цього, як встановлено судом, майора міліції ОСОБА_1 (М-124058) старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління МВС в Донецькій області звільнено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 серпня 2014 року № 1680 о/с, за підписом Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_7

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 червня 2011 року № 378 затверджено номенклатуру посад щодо призначення, переміщення, звільнення осіб рядового і начальницького складу та працівників органів внутрішніх справ.

Перелік № 2 Додатку до вищезазначеного наказу визначає, посади керівного складу Міністерства внутрішніх справ України, на які працівники призначаються і з яких звільняються наказами Міністра внутрішніх справ України, зокрема:

- керівники структурних підрозділів апарату Міністерства, їх перші заступники та заступники, працівники Служби Міністра;

- начальники головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на залізницях, їх перші заступники та заступники;

- ректори вищих навчальних закладів МВС, їх перші проректори та проректори

- начальники районних, районних у містах, міських управлінь (відділів), лінійних управлінь (відділів) головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на залізницях;

- керівники державних підприємств МВС боротьби з кіберзлочинністю;

- керівники науково-дослідних установ, медико-реабілітаційних центрів, будинку відпочинку "Пуща-Водиця", лікарні відновного лікування МВС.

Посада позивача (старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління МВС в Донецькій), з якої останнього звільнено спірним наказом, не віднесена до переліку № 2, відтак, Міністр внутрішніх справ України не наділений повноваженнями щодо звільнення осіб з посад, не віднесених до Переліку №2.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, накази Міністерства внутрішніх справ України від 07.08.2014р. №865 та від 27.08.2014р. №1680 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 (М-124058), старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління МВС в Донецькій області, з органів внутрішніх справ на підставі пункту 66 Положення про проходження рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ є протиправними та підлягають скасуванню.

Оскільки, судом визнано протиправними та такими, що підлягають скасуванню вищевказані накази Міністерства внутрішніх справ України №865 від 07.08.2014р., №1680 о/с від 27.08.2014р. в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за п. 66 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», підлягають також задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області №361 о/с від 07.10.2014р., в частині нарахування вислуги років позивачу; поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області у званні майор міліції, з 27 серпня 2014 року.

Судом також встановлено, що позивачу згідно Довідки №59 від 21.04.2015р. нараховано грошове забезпечення за серпень та вересень 2014 року.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання за встановлених вище обставин про необхідність стягнення з ГУ МВС України в Донецькій області середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.10.2014р. по день поновлення на посаді.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Згідно з частиною першою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць (пункт 2); поновлення на посаді у відносинах публічної служби (пункт 3).

Таким чином, постанова суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області у званні майор міліції, з 27.08.2014р. та присудження виплати йому заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць підлягають негайному виконанню.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідачі як суб'єкти владних повноважень не довели правомірності своїх рішень.

Оцінюючи подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Враховуючи те, що ОСОБА_1, відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI, звільнений від сплати судового збору, питання розподілу судових витрат судом стосовно нього не вирішувалося.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати накази Міністерства внутрішніх справ України №865 від 07.08.2014р., №1680 о/с від 27.08.2014р. в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за п. 66 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області №361 о/с від 07.10.2014р., в частині нарахування вислуги років ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області у званні майор міліції, з 27 серпня 2014 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 01.10.2014р. до дня поновлення на посаді.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області у званні майор міліції, з 27.08.2014р. та присудження виплати йому заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України , шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя І.М. Погрібніченко

Судді: О.П. Огурцов

В.П. Шулежко