Справа № 820/4863/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 червня 2015 р. № 820/4863/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліної К.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Завод "Південкабель"
до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегонального головного управління Міндоходів Головного управління державної казначейської служби України у Харківській області Управління державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області
про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Завод "Південкабель", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "В-1" № від 06.05.15 р. СДПІ ОВП у м.Харкові МГУ Міндоходів щодо зменшення ПАТ "Завод "Південкабель" суми бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2015 р. у розмірі 96875,00 грн. та нарахування штрафу у сумі 48437,50 грн.;

- стягнути з державного бюджету (платник УДКСУ у Червонозаводському р-ні м.Харкова, код ЄДР 37999628, рах. 4011, адреса: 61010, м.Харків, Червоношкільна наб., б.16) на користь ПАТ "Завод "Південкабель" судові витрати по справі у сумі 182,70 грн. - судового збору за подання позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.04.2015 р. СДПІ з ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів складено акт №93/28-09-40-14/00214534 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства "Завод "Південкабель" з перевірки законності та достовірності нарахування бюджетного відшкодування по декларації з податку на додану вартість за січень 2015 р., на підставі якого 06.05.2015 року прийнято спірне податкове повідомлення-рішення форми "В1" №. Позивач стверджує, що не вчиняв податкових правопорушень, про які згадується в акті перевірки. Викладені в акті судження інспекції є помилковими, не відповідають положенням закону та не узгоджуються з дійсними фактичними обставинами проведених платником податків господарських операцій. Перевіряючі відповідача, зазначає позивач, незважаючи на відсутність будь - яких достовірних та об'єктивних даних про "нікчемність", "фіктивність" чи "безтоварність" господарсько - фінансових операцій позивача з контрагентом: ВК "Практик" (), не визнали права позивача на включення до податкового кредиту податкової накладної, отриманої від вказаного контрагенту № 1 від 22.01.15р. на суму 96875 грн. ПДВ з посиланням на те, що позивач "не має права на зменшення суми податкових зобов'язань за рахунок суми податкового кредиту за січень 2015р. у розмірі 96875 грн.", тому що даний контрагент має ознаку "ризиковий".

Позивач також стверджує, що ПАТ "Завод "Південкабель" виконані всі необхідні вимоги для включення до податкового кредиту сум ПДВ. Окрім того, позивач не може нести відповідальності за несумлінне ставлення своїх контрагентів до виконання ними податкових зобов'язань, чи неспроможності податкових органів якісно та своєчасно виконувати свої обов'язки по перевірках.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач - Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов (а.с.35-39) відповідач вказав, що викладені в акті №93/28-09-40-14/00214534 від 20.04.2015 р. судження СДПІ про вчинення платником податків податкових правопорушень є правильними та вірними. Вказані порушення встановлені цілком об'єктивно. В ході перевірки була досліджена вся наявна податкова інформація з контрагентами позивача - ВК "Практик". На думку СДПІ, висновків інших податкових органів достатньо для судження про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України. За таких підстав, спірне податкове повідомлення-рішення від 06.05.2015 року № є правомірним та обґрунтованим. Посилаючись на викладені вище доводи, відповідач просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у письмових запереченнях на позов, просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник відповідача - Головного управління державної казначейської служби України у Харківській області, у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином, в порядку, передбаченому ст.33-35 КАС України, правом надати заперечення не скористався, надав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника управління. (а.с.104).

Відповідач - Управління державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області, у судове засідання повноважного представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином, в порядку, передбаченому ст.33-35 КАС України, правом надати заперечення не скористався. (а.с.102).

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, що позивач - Публічне акціонерне товариство "Завод "Південкабель", пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, код - 00214534.

На обліку як платник податків підприємство перебуває у СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального ГУ Міндоходів.

На підставі наказу від 23.03.2015 р. №138, виданого СДПІ з ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів, відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка Публічного акціонерного товариства "Завод "Південкабель", код ЄДРПОУ - 00214534, з перевірки законності та достовірності нарахування бюджетного відшкодування по декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року.

Результати перевірки оформлені актом №93/28-09-40-14/00214534 від 20.04.2015 р. (а.с.9-19).

За висновками перевірки, позивачем - ПАТ "Завод "Південкабель", порушено:

1) п.п.78.1.8 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, встановлено порушення при відображенні ПАТ "Завод "Південкабель" () у декларації за січень 2015 р. бюджетного відшкодування з ПДВ;

2) п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755 - ІV (із змінами і доповненнями), а саме, завищення суми податкового кредиту за січень 2015 р. на суму 96875,00 грн., що призвело до заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту за січень 2015 року на 96875,00 грн. та завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2015 року на суму 96875,00 грн. (а.с.19).

З посиланням на вказаний вище акт перевірки, Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів прийнято спірне податкове повідомлення-рішення № від 06.05.2015 року, яким ПАТ "Завод "Південкабель" зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 96875,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції у сумі 48437,50 грн. (а.с.6).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного податкового повідомлення-рішення, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті №93/28-09-40-14/00214534 від 20.04.2015 р. на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне:

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач у перевіреному періоді мав господарські взаємовідносини з Виробничим кооперативом "Практик" ().

Так, на підставі договору на постачання №23/01 від 23.01.2012 р., укладеного між ПАТ "Завод "Південкабель" (покупець) та ВК "Практик" (продавець), продавець зобов'язаний поставити, а покупець прийняти та оплатити чушку свинцеву марки С-2 в кількості, вказаній в специфікаціях, що є невід'ємною частиною контракту. (а.с.50).

Суд відмічає, що за формою складення, змістом прав і обов'язків сторін, предметом домовленостей, суттєвими умовами, порядком виконання зобов'язань тощо, означений договір закону не суперечить, вчинений між реально існуючими суб'єктами права зі статусом юридичних осіб, не має відношення до обігу обмежених в цивільному/господарському обороті товарів (робіт, послуг), на порушення інтересів держави як учасника суспільних публічних правовідносин з справляння податків (зборів) не спрямовані.

На підтвердження доводів про реальність господарських операцій за правочином платник податків подав до суду складені контрагентом копії: податкової накладної №1 від 22.01.2015 року на загальну суму 581250,00 грн. (в т.ч. ПДВ 96875,00 грн.); (а.с. 52); видаткової накладної №1 від 22.01.2015 р. на загальну суму 581250,00 грн. (в т.ч. ПДВ 96875,00 грн.); (а.с.54); рахунка-фактури №1 від 21.01.2015 р. на загальну суму 581250,00 грн. (в т.ч. ПДВ 96875,00 грн.), (а.с.55), випискою з банківських рахунків ВК "Практик" за період з 01.01.2015 р. по 31.01.2015 р. (а.с.63) товаро-транспортної накладної №2201 від 22.01.2015 р. (а.с.56).

Набутий товар був прийнятий та оприбуткований на складі ПАТ "Завод "Південкабель" ОСОБА_3 22.01.2015 року, про що свідчить прибутковий ордер №15 (а.с.53).

В подальшому придбаний свинець був використаний в господарській діяльності позивача, що підтверджується лімітно-забірною карткою №28 від 01.01.2015 р.(а.с.57).

Оцінивши перелічені первинні документи за правилами ст.86 КАС України, суд не вбачає недоліків у їх складанні як-то: дефектів форми, змісту або походження тощо, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак, оглянуті документи здатні призвести до зміни в структурі і стані активів платника податків - сторони правочину, у зв'язку з цим сприймаються судом як належні та допустимі в розумінні ст.70 КАС України докази реальності вчинення господарських операцій.

Фактичних даних, які б засвідчували наявність у платника податків наміру набути у спірних правовідносинах безпідставну податкову вигоду, суд в ході розгляду справи не виявив.

Добутими доказами підтверджується факт вибуття з власності суб'єкта права-платника податків коштів в оплату вартості придбаних товарів (робіт, послуг), факт юридичної непов'язаності сторін правочину, факт відсутності у сторін правочину спільних економічних інтересів, що в сукупності підтверджує звичайність умов ведення господарської діяльності.

Відносно викладених в довідці перевірки обставин господарської діяльності контрагента позивача - ВК "Практик", які викладені в податковій інформації Костянтинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області №986/05-14-22-13-2 від 29.04.2015 р. щодо відповідності висновків якого неможливо підтвердити взаємовідносини з ПАТ "Завод "Південкабель" за жовтень 2014 року, січень-лютий 2015 року, суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, ст.70 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (бо діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України, а діяння по відображенню в документах обов'язкової податкової звітності, тобто в офіційних документах завідомо недостовірних відомостей, є об'єктивною стороною злочину, передбаченого ст.366 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст.207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (бо відповідно до ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Між тим, у ході розгляду справи відповідачем не подано до суду жодних доказів порушення кримінального провадження відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, доказів наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином чи рішення суду про визнання правочину недійсним суб'єктом владних повноважень до суду також не подано.

Окрім того, в силу приписів статей 207 і 208 Господарського кодексу України, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України, одного лише висновку органу державної податкової служби про нікчемність вчиненого платником податків правочину або про нереальність здійсненої платником податків господарської операції є недостатньо для судження іншого податкового органу про вчинення контрагентом такого платника порушення закону, оскільки податкові органи не наділені законодавцем виключною прерогативою на визнання правочинів такими, що суперечать закону.

Слушність наведеного висновку окружного адміністративного суду підтверджується правозастосовчою практикою Європейського Суду з прав людини (рішення від 22.01.2009р. у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також правозастосовчою практикою Верховного Суду України (постанова від 09.09.2008р. у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010р. у справі № 21-573 во10, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень), врахування якої при відправленні правосуддя є обов'язковим в силу приписів ст.244-2 КАС України.

Вирішуючи спір по суті, суд також зазначає, що правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені в ст. 198 Податкового кодексу України.

Так, згідно п.п. 198.10, 198.2 вищеназваної статті, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.6 п. 198 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі, якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, встановлені судом фактичні обставини об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а також правомірність віднесення позивачем до складу податкового кредиту суми витрат на оплату вартості отриманих товарів (робіт, послуг), відповідно до первинних документів та за податковими накладними, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

За таких обставин, слід дійти висновку, що судження податкового органу про неправомірність формування податкового кредиту та завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ внаслідок чого зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

В ході судового розгляду відповідачем не доведено правомірності мотивів винесення спірного податкового повідомлення - рішення, що зумовлює висновок про необґрунтованість визначення платнику податків додаткових податкових зобов'язань і, як наслідок, наявність факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів Публічного акціонерного товариства "Завод "Південкабель", а тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати слід розподілити відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Завод "Південкабель" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, Головного управління державної казначейської служби України у Харківській області, Управління державної казначейської служби України у м.Харкові Харківської області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення за формою "В-1" № від 06.05.15 р. Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів.

Стягнути з державного бюджету України (платник УДКСУ у Червонозаводському р-ні м.Харкова, код ЄДР 37999628, р/р № 4011, адреса: 61010, м.Харків, Червоношкільна наб., б.16) на користь ПАТ "Завод "Південкабель" (, адреса: 61099, м.Харків, вул. Автогенна, б.7 ) судовий збір - 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 19 червня 2015 року.

Суддя О.В. Панченко