Справа № 826/19859/13-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Мамчура Я.С,

суддів: Шостака О.О., Желтобрюх І.Л.

при секретарі: Гімарі Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у відповідності до положень ст. 41 КАС України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційні скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України та товариства з обмеженою відповідальністю «Київторгремпроект» на постанову Окружного адміністративного судум. Києва від 24 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за участю третіх осіб: товариства з обмеженою відповідальністю «Київторгремпроект», КП УЖГ «Хрещатик», про визнання незаконним та скасування висновку, визнання протиправними дій, визнання незаконним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до Окружного адміністративного судум. Києва з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Київторгремпроект», КП УЖГ «Хрещатик», в якому просили, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, визнати незаконним та скасувати висновок Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища КМДА від 07.04.2010р. про відповідність намірів забудови земельної ділянки Правилам забудови міста Києва; визнати незаконними дії Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища КМДА щодо видачі замовнику ТОВ «Київторгремпроект» Містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки проектування будівництва адміністративного будинку у АДРЕСА_1; скасувати дозвіл Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві на виконання будівельних робіт з будівництва адміністративного будинку у АДРЕСА_1 № КВ 2 від 01.08.2012 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року позов - задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, представники Державної архітектурно-будівельної інспекції України та товариства з обмеженою відповідальністю «Київторгремпроект» подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Вважають, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обставини, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України та товариства з обмеженою відповідальністю «Київторгремпроект» задовольнити, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року - скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, послався на висновок експерта, відповідно до якого, за результатами судової будівельно-технічної експертизи № 1083 від 29.01.2015р., проведеної Київською незалежною судово-експертною установою, проектування «Будівництво адміністративного будинку по АДРЕСА_1» здійснено поза меж відведеної замовнику будівництва ТОВ «Київторгремпроект» земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 Крім того, суд першої інстанції вважає, що ТОВ «Київторгремпроект» не подало до Інспекції всіх документів, необхідних для прийняття рішення про видачу дозволу на виконання будівельних робіт, зокрема проектної документації в повному обсязі, а тому виданий інспекцією дозвіл є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основи містобудування" містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів,' реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Відповідно до ст. 7 цього Закону державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Правові та організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій встановлює Закон України "Про планування і забудову територій", який діяв на час видачі Висновку.

Планування територій - процес регулювання використання територій, який полягає у створенні та впровадженні містобудівної документації, ухваленні та реалізації відповідних рішень.

Містобудівне обгрунтування - вид містобудівної документації, в якому відповідно до державних будівельних та інших норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації визначаються містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки (об'єкта будівництва), обов'язкові для врахування при відведенні земельної ділянки та/або проектуванні цього об'єкта.

Статтею 10 Закону України "Про планування і забудову територій" визначено, що планування територій на місцевому рівні забезпечується відповідними місцевими радами та їх виконавчими органами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями відповідно до їх повноважень, визначених законом, і полягає у розробленні та затвердженні генеральних планів населених пунктів, схем планування територій на місцевому рівні та іншої містобудівної документації, регулюванні використання їх територій, ухваленні та реалізації відповідних рішень про дотримання містобудівної документації.

Згідно зі ст. 13 вказаного Закону детальний план території розробляється згідно з генеральним планом населеного пункту та визначає: - розташування червоних ліній, ліній регулювання забудови; - розташування окремих земельних ділянок та об'єктів містобудування, вулиць, проїздів, пішохідних зон, щільність, поверховість, інші параметри забудови, містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок; - розташування інженерно-транспортної інфраструктури; принципи формування архітектурно-просторової композиції забудови; інші вимоги, визначені державними будівельними нормами та інше. Спеціально уповноважені органи з питань містобудування та архітектури відповідно до детального плану території подають висновки і пропозиції сільським, селищним, міським радам та їх виконавчим органам, Київській і Севастопольській міським державним адміністраціям для наступного прийняття рішень у межах повноважень, визначених законом, щодо, зокрема: - визначення земельних ділянок для розташування та будівництва об'єктів містобудування та іншого використання; -вибору, вилучення (викупу), надання у власність або користування (оренду) земельних ділянок; визначення поверховості та інших параметрів забудови території; розроблення та затвердження місцевих правил забудови, проектів забудови території, проектів розподілу території мікрорайону (кварталу).

Головне управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища, яке є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), далі - Головне управління, відповідно до свого положення, затвердженого розпорядженням КМДА №1130 від 24.06.03 р. (яке діяло на час видачі Висновку), забезпечує реалізацію державної політики у сфері містобудування та архітектури на території міста Києва. Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: розробляє Правила забудови міста Києва та подає їх на затвердження в установленому законом порядку; організовує розроблення та проведення експертизи містобудівної документації для території міста Києва, готує висновки щодо її затвердження; розробляє пропозиції та готує висновки щодо розміщення і будівництва житлово-цивільних, комунальних, промислових та інших об'єктів, інженерно-транспортної інфраструктури, розглядає і погоджує проекти конкретних об'єктів архітектури та надає замовникам висновки щодо їх затвердження та інше.

У відповідності до своїх повноважень Головне управління надало Висновок від 07.04.2010 р. про відповідність намірів забудови земельної ділянки Правилам забудови міста Києва, містобудівній документації.

Тому, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що Головне управління, надаючи свої рекомендації у вигляді висновку на адресу Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), жодним чином не порушило прав позивачів.

Крiм того, колегія суддів звертає увагу на те, що однією з підстав для задоволення позову судом першої інстанції стали висновки, які містяться у Висновку судової експертизи від 29.01.2015 № 1083.

Як вбачається з державного акта серії НОМЕР_1, розміри земельної ділянки на плані (від В до Г) фактично становлять:

0,58 м, 34,27 м, 1,00 м та складаються з трьох частин: довжини торцевої частини існуючої будівлі 34,27 м, та довжини земельних ділянок по обидві частини торцевої частини 0,58 м. та 1,00 м. Ці цифри зазначені на державному акті, який був в розпорядженні експерта та суду, проте були ними проігноровані.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження викладеного було надано кадастровий план земельної ділянки, виконаний ЗАТ «ІНСТИТУТ ЗЕМЛЕВПОРЯДНИХ ТЕХНОЛОГІЙ» при відведенні земельної ділянки. На плані чітко видно довжину торцевої частини (від В до Г) самої будівлі (34,27 м) та межі земельної ділянки (35,85 м., що дорівнює сумі 0,58 м + 34,27 м + 1,00 м).

Тобто загальна довжина земельної ділянки (від В до Г) становить 35,85 м„ що означає, що проектування торцевої підземної частини довжиною 34,5 м здійснено в межах відведеної ділянки, а отже висновок експерта про протилежне є неправдивим, оскільки явно суперечить дослідженим ним матеріалам.

Однак, судом першої інстанції не були взяті ці обставини до уваги.

Також, колегія суддів звертає увагу, що порушення п. 7.2.2. ДБН А.3.2-3-2009 «Система стандартів безпеки праці. Промислова безпека у будівництві. Основні положення.» влаштування захисного екрану з буроінєкційних паль виконується встановленням відповідного устаткування та проведення робіт на відставні менше 7 м до місць проходу та проходу людей - відсутні, оскільки не існує самого ДБН А.3.2-3-2009 «Система стандартів безпеки праці. Промислова безпека у будівництві. Основні положення.». А схожий ДБН А.3.2-2-2009 «Система стандартів безпеки праці у п. 7.2.2. регламентує вимоги безпеки до експлуатації мобільних будівельних машин і жодного слова про палі, фундаменти або відстані він не містить.

Тобто висновок експерта не відповідає обставинам справи, оскільки грунтується на порушеннях неіснуючих ДБНів.

Однак, судом першої інстанції не були взяті ці обставини до уваги.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апелянтів, що твердження експерта про порушення ст. 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», не виконання рішення Київської міської ради від 16.06.2005 № 438/3014 «Про порядок громадського обговорення містобудівної документації в м. Києві», в частині не проведення (відсутності матеріалів) громадських слухань щодо даного проекту - не відповідає дійсності.

Оскільки, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», після набрання ним чинності, взагалі скасував обов'язок щодо проведення громадських слухань щодо індивідуальних проектів будівництва. Не містить такого обов'язку і відповідний Порядок, затверджений постановою КМУ від 25.05.2011 № 555.

Крім того, Київською міською радою рішенням від 13.09.2011 р. № 11/6227 з метою приведення рішень Київради у відповідність до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», було визнано таким, що втратило чинність рішення від 16.06.2005 № 438/3014 «Про порядок громадського обговорення містобудівної документації в м. Києві». Тобто рішення, на порушення якого вказував експерт, втратило свою чинність до затвердження проектної документації.

Тобто, ще на етапі розробки проекту (до його затвердження та державної експертизи), вимоги щодо громадського обговорення, про порушення яких стверджує експерт, вже не існувало.

Стосовно реквізитів державного акту на землю TOB «Київторгремпроект» зазначало, що існує лише один акт серії НОМЕР_1 від 23.07.2007, який зареєстровано за № 02-8-00145. Натомість, експерт просто сплутав номер акту та номер його реєстрації, зазначивши про існування різних актів та видачу дозвільних документів на підставі різних актів.

Однак, судом першої інстанції не були взяті ці обставини до уваги, крім того, суд повторив хибне твердження експерта.

Стосовно санітарно-епідеміологічних вимог та зауважень експерта, TOB «Київторгремпроект» пояснило, що TOB «Науково-виробниче підприємство «ЕКОЗАХИСТ» (ліцензія AB 515006) було проведено дослідження документації з питань санітарного та епідеміологічного благополуччя для потреб експертизи матеріалів проекту (в т.ч. санітарних, санітарно-гігієнічних вимог, інсоляції - п. 2.2.2-2.2.6). Висновок дослідження - позитивний. Отже твердження експерта про зворотнє спростовуються матеріалами справи.

При цьому листами Головного управління екології та охорони природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.03.2012 № 071/07-7-14/1866 «Щодо погодження схеми благоустрою та озеленення» та № 071/07-7-14/1867 «Щодо погодження генерального плану» було погоджено генеральний план об'єкта будівництва та план благоустрою і озеленення об'єкта будівництва, що свідчить про відсутність порушень вимог законодавства в частині дотримання екологічних та природоохоронних вимог.

В той же час твердження про порушення п. 1.1. ДБН А.2.2-1.2003, п. 1.4. ДБН В.1.2-12-2008 не відповідають дійсності, оскільки дані пункти зазначених ДБН не регулюють дане питання.

Щодо відхилень від ДБН при проектуванні, то колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 5 ст. 10 Закону України «Про будівельні норми» обґрунтовані відхилення від будівельних норм, які забезпечують дотримання встановлених вимог безпеки у спосіб, не передбачений будівельними нормами, мають бути погоджені суб'єктом нормування відповідно до встановленого ним порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, TOB «Київторгремпроект» було надано до суду матеріали такого погодження, в тому числі індивідуальну Концепцію протипожежного захисту об'єкта будівництва «Адміністративний будинок на АДРЕСА_1», розроблену TOB «Пожежний аудит» (ліцензія AB 457294 від 30.10.2009 р.), схвалену та погоджену Департаментом пожежної безпеки Державної інспекції техногенної безпеки України листом від 12 січня 2012 р. № 36/2/139 та Мінрегіоном України листом від 22 січня 2012 р. № 36/2/139. Крім того, оскільки обґрунтовані відхилення були погоджені в установленому порядку, вони не можуть вважатись порушенням будівельних норм.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно листа Мінрегіону України № 7/15-4648 від 18.04.2014 р. (том ІІІ, а.с. 106) TOB «Київська незалежна судово-експертна установа», експерт якої проводив експертизу, не віднесено до експертних організацій, що відповідають затвердженим Мінрегіоном Критеріям, і не може здійснювати експертизу проектів будівництва.

Крім того, відсутні жодні докази на підтвердження того, що TOB «Київська незалежна судово-експертна установа» взагалі компетентна проводити судову експертизу та експертизу проектів будівництва зокрема, а його працівники мають свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта (ст. 10 Закону України «Про судову експертизу»; ч. 1 ст. 82 КАС України), пройшли професійну атестацію та мають відповідні кваліфікаційні сертифікати, передбачені Постановою КМ України від 23 травня 2011 p. N554.

Жодних відомостей про осіб експертів, які є в штаті TOB «Київська незалежна судово-експертна установа», а також документів, що підтверджують їх статус судових експертів з відповідної галузі та атестацію на можливість здійснення експертизи проектів будівництва IV категорії складності - суду не надано.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні відомості, які свідчать про експертну діяльність TOB «Київська незалежна судово-експертна установа», її укомплектованість судовими експертами та відповідність Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затв. наказом Мінюсту України від 12.12.2011 N 3505/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 р. за N 1431/20169.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок експерта № 1083 від 29.01.2015р., не може бути належним доказом у даній справі, оскільки він не підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Колегія суддів звертає уваги на те, що проектні рішення, як і вся проектна документація в цілому вже були предметом перевірки експертизи, а саме: комплексної державної експертизи, яка здійснювалась атестованими експертами відповідних галузей знань Державного - підприємства «Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба української державної будівельної експертизи», про що свідчить позитивний висновок експертизи від 27.05.2012 р. №00-0009-12/ЦБ (копія є в матеріалах у.рави).

Тобто, в розпорядження суду надано відповідний належний доказ проходження проектною документацією експертизи, який свідчить про відповідність проектної документації чинному законодавству та державним будівельним нормам.

Висновок комплексної державної експертизи є чинним, не оскарженим, підстави його відхилення як неналежного доказу відсутні.

Позивачами не надано жодних належних доказів, які б достовірно спростовували висновки державної будівельної експертизи.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції необгрунтовано, не надавши жодної оцінки, відхилив позитивний Висновок комплексної державної експертизи Державного підприємства «Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи» від 27.05.2012 р. №00-0009-12/ЦБ, який є належним доказом проходження проектною документацією експертизи, та який свідчить про відповідність проектної документації чинному законодавству та державним будівельним нормам.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є необґрунтованими та безпідставними, а доводи апеляційних скарг спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 202, 205, 207, 211, 212 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України та товариства з обмеженою відповідальністю «Київторгремпроект»- задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного судум. Києва від 24 квітня 2015 року - скасувати, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий - суддя: Я.С. Мамчур

Судді: О.О. Шостак

І.Л. Желтобрюх

Постанову складено у повному обсязі 19.06.15р.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Шостак О.О.

Желтобрюх І.Л.