Справа № 572/742/13-а
Суддя: Галінська В. В. В. В.
Дата ухвалення: 2013-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 572/742/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2013 року Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя - Галінська В.В.

при секретарі - Мороз Ю.М.

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сарни справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Виконавчої дирекції Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями (бездіяльністю) Виконавчої дирекції Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Сарненського районного суду із вищевказаним позовом, просила суд визнати незаконними дії Виконавчої дирекції Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі по тексту Фонду) по нарахуванню та виплаті їй матеріального забезпечення, а саме допомоги по вагітності та пологах та стягнути із відповідача на її користь недоплачену суму матеріального забезпечення, а саме допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_3 у розмірі 9181,86 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 грудня 2011 року нею отримано листок непрацездатності по вагітності та пологах в зв"язку з чим нею 14 грудня 2011 року подано до Сарненської міжрайонної виконавчої дирекції Рівненського обласного відділення Фонду заяву-розрахунок та інші документи, для фінансування матеріального забезпечення, а саме допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_3 в сумі 15062,62 грн. Дані документи були перевірені працівниками Сарненської міжрайонної виконавчої дирекції Фонду і ФОП ОСОБА_4 Фондом перераховано допомогу у розмірі 5880,76 грн. Вважає, що дана сума нарахована та перерахована ОСОБА_4 неправомірно, так як нею були надані всі документи для отримання допомоги і Фондом при визначенні розміру допомоги був взятий розмір мінімальної заробітної плати, що суперечить п. 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов"язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001 року. Крім того, вказала, що прокуратурою Сарненського району було проведено перевірку ПП ОСОБА_4 щодо порушення вимог законодавства про соціальне страхування та відмовлено у порушенні кримінальної справи по даному факту.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення згідно позовної заяви. Суду додатково вказав, що допомога нараховувалася позивачу особисто роботодавцем і він особисто здавав документи до відділення Фонду для фінансування допомоги. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, подав письмові заперечення проти позову, суду вказав, що Фонд по відношенню до працівника ОСОБА_3 є неналежним відповідачем, всі правовідносини при призначенні, нарахуванні та виплаті допомоги по вагітності та пологах складаються між Фондом та страхувальником-роботодавцем, в даному випадку з фізичною-особою підприємцем ОСОБА_4 З приводу фінансування допомоги по вагітності і пологах для ОСОБА_3, то Фонд діяв в межах, повноважень, компетенції та згідно вимог законодавства. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2008 року між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (на даний час ОСОБА_3, хоча доказів зміни прізвища позивачем до суду не надано) укладено трудовий договір, зареєстрований 07 жовтня 2008 року за № 3 у Сарненському районному центрі зайнятості. З 2008 року по теперішній час позивачка ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_4 на посаді продавця продовольчих і непрдовольчих товарів.

Згідно відповіді Сарненського районного центру зайнятості від 22 березня 2013 року № 559 випливає, що до трудового договору № 3 від 01.10.2008 року було зареєстровано зміну і доповнення від 01.10.2011 року, до відповіді надано копія угоди про зімну і доповнення від 01.10.2008 року та копія з Журналу реєстрації трудових договорів між фізичною особою-підприємцем та найманим працівником по Сарненському РЦЗ. Відповідно до вищевказаних документів сторони домовилися пунк № 3 викласти у наступній редакції: виплачувати з/п у розмірі не менше мін. з/п згідно чинного законодавства, починаючи з 01 жовтня 2011 року. Інших змін та доповнень до трудового договру № 3 від 01.10.2008 року зареєстровано не було.

Відповідно до листа Мінпраці від 23.10.2008, № 330/06/186-08 та від 16.01.2009, № 7/06/186-09 "Про внесення змін чи доповнень до вже укладеного трудового договору" зазначено, що виходячи з положень статті 24-1 Кодексу законів про працю України та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого наказом Мінпраці від 08.06.2001 р. N 260, проведення реєстрації змін та доповнень (додатків) до вже зареєстрованого в державній службі зайнятості трудового договору чинним законодавством не передбачено. У зазначеному випадку вважається за необхідне, щоб сторони письмово повідомляли центр зайнятості про прийняття змін та доповнень і надавали підписані сторонами зміни у трьох автентичних примірниках - для фізичної особи - роботодавця, найманого працівника та центру зайнятості, які мають містити відповідні реквізити, оскільки є невід'ємною частиною зареєстрованого договору. Відповідальна особа центру зайнятості має зробити відмітку у книзі реєстрації трудових договорів про внесення змін чи доповнень до вже укладеного трудового договору.

Відповідно, що і сторонами трудового договору зроблено 01 жовтня 2011 року. Інші угоди про зміни та доповнення від 13 вересня 2011 року та від 01 жовтня 2011 року про встановлення розміру заробітної плати у сумі 1800 грн. та 3000 грн. є незареєстровані, тому суд вважає, що дані угоди не можуть бути єдиним і беззаперечиним доказом встановлення ОСОБА_3 заробітної плати у відповідних розмірах.

Судом встановлено, що, 02 грудня 2011 року позивачем ОСОБА_3 надано роботодавцю ОСОБА_4 листок непрацездатності серії АВУ № 569531 для нарахування допомоги у зв"язку із вагітністю та пологами. Згідно даного листка непрацездатності зазначено, що середньоденна заробітна плата складає 88,83 грн. і всього допомоги нараховано у розмірі 15990,79 грн. і усього, з урахуванням заробітної плати при переведенні на іншу роботу зазначено розмір 15062,62 грн. та зазначено, що дана допомога включена до платіжної відомості за грудень 2011 року. Однак до суду не надано доказів того, що в грудні 2011 року ОСОБА_3 отримала таку допомогу від ОСОБА_4 згідно платіжної відомості за грудень 2011 року.

Щодо постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 03 лютого 2012 року відносно ПП ОСОБА_4 щодо порушення вимог про соціальне страхування, то суд вважає, що обставини, які встановлені нею підлягають доказуванню у загальному порядку, виходячи із вимог ст. 72 КАС України, так як дана постанова не є обов"язкова для суду. Тому обставнини викладені у ній мали би бути підтверджені позивачем іншими доказами, чого нею зроблено не було.

Відповідно до ст. 27 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням страхувальник зобовязаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Страхувальники-роботодавці сплачують до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, повязаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам, що передбачено ст.. 23 вказаного Закону.

Стаття 29 вищевказаного Закону передбачає право застрахованої особи отримувати у разі настання страхового випадку матеріальне забезпечення та соціальні послуги, передбачені Законом, та оскаржувати відповідно до законодавства дії страховика, страхувальника-роботодавця щодо надання матеріального забезпечення та соціальних послуг, сплати страхових внесків, і відповідно надавати страхувальнику, страховику достовірні документи, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення та надаються соціальні послуги.

Тому посилання представника відповідача на відсутність правовідносин між Фондом та позивачем, спростовується вищевказаною нормою, так як позивач має право оскаржувати дії страховика щодо надання матеріального забезпечення, тому вимога про визнання незаконними дій Фонду по нарахуванню та виплаті матеріального забезпечення підлягає до розгляду судом.

Однак, позивачем не обгрунтовано належними, допустими та достатніми доказами, того, що розмір допомоги по вагітності та пологах мав розраховуватися із заробітної плати вищої ніж мінамальна заробітна плата встановлена законом, а тому дії Фонду з приводу нарахування допомоги по вагітності та пологах і перерахунку даного розміріу допомоги виходячи із мінімальної заробітної плати є правомірними, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення в цій частині.

Що стосується відшкодування шкоди, а саме стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої суми матеріального забезпечення у розмірі 9181,86 грн., то Фонд у даному випадку є неналежним відповідачем, а позивач є неналежним позивачем, що є підставою для відмови у задоволенні позову в даній частині.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 27, 29, 50, 51 Закону України «Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням», ст.ст. 24-1 КЗпП України, ст.ст. 70-72, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Виконавчої дирекції Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями (бездіяльністю) Виконавчої дирекції Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової страти працездатності - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Сарненський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які не брали участь у справі з дня отримання її копії.

Суддя - підпис

копія вірно

Суддя Сарненського

районного суду ОСОБА_6