Справа № 2а-17610/12/2670
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

17 червня 2015 року 08:00 справа №2а-17610/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд-Кам'янець"
доДержавної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
проскасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправним рішення
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд-Кам'янець" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Інвестбуд-Кам'янець") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Державної податкової служби (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Оболонському районі ДПС), в якому просить: 1) скасувати податкове повідомлення-рішення від 21 серпня 2012 року №; 2) визнати право позивача на податковий кредит з податку на додану вартість в сумі 2 403 758,00 грн.; 3) визнати протиправними рішення відповідача про відмову у прийнятті декларацій з податку на додану вартість за квітень-вересень 2012 року та невизнання зазначеної звітності як податкової.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2013 року, в адміністративній справі №2а-17610/12/2670, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2013 року позов задоволено частково.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 лютого 2015 року №К/800/33007/13 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу №2а-17610/12/2670 передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2015 року адміністративну справу №2а-17610/12/2670 прийнято до провадження та призначено судове засідання.

Судом замінено первинного відповідача - Державну податкову інспекцію у Оболонському районі Державної податкової служби на належного - Державну податкову інспекцію у Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - ДПІ у Оболонському районі).

В судовому засіданні 14 травня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, відповідач свого представника не направив, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Оболонському районі ДПС від 21 серпня 2012 року № згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, за порушення підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14, пункту 102.5 статті 102, підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, пункту 198.3 статті 198, статті 200 Податкового кодексу України ТОВ "Інвестбуд-Кам'янець" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2012 року у розмірі 2 403 164,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість від 10 серпня 2012 року №73/15-307 (далі по тексту - акт перевірки).

Як зазначено в акті перевірки, за результатами перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2012 року встановлено, що ТОВ "Інвестбуд-Кам'янець" завищено залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (рядок 24 податкової декларації) у сумі 2 403 164,00 грн., внаслідок наступного: за результатами проведеного аналізу податкової звітності відповідач встановив, що від'ємне значення виникло за період 2008-2012 років; задекларований залишок від'ємного значення податку попередніх податкових періодів, який сформований за придбаними товарами/послугами, протягом терміну позовної давності позивачем є неоплаченим, а тому такі товари вважаються безоплатно отриманими, тобто факт їх придбання відсутній, як це передбачено пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, відповідно, право на податковий кредит та на бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за такими товарами/послугами у платника відсутнє; підприємвом не вказано в додатку 2 до податкової декларації частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена отримувачем товарів/послуг постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України включена до податкових зобов'язань у декларації, у попередніх звітних (податкових) періодах та не погашена податковими зобов'язаннями попередніх звітних (податкових) періодів або не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (переноситься до рядка 2 розрахунку бюджетного відшкодування), а тому він не має права на бюджетне відшкодування.

Крім того, ТОВ "Інвестбуд-Кам'янець" засобами електронного зв'язку подало до ДПІ у Оболонському районі податкові декларації з податку на додану вартість з додатками 2 та 5 до них за період квітень-вересень 2012 року.

Відповідно до квитанцій №2 підтверджено отримання вказаної податкової звітності на рівні Державної податкової служби України та ДПІ у Оболонському районі ДПС.

Згідно з листами ДПІ у Оболонському районі ДПС від 06 липня 2012 року №9915/10/15-325, від 06 серпня 2012 року №12066/10/15-235, від 21 серпня 2012 року №13066/10/15-325 повідомлено позивача про невизнання звітності з податку на додану вартість за травень, червень та серпень 2012 року, у зв'язку із зазначенням показників суми від'ємного значення, які, на думку відповідача, заповнені з порушення вимог податкового законодавства та запропоновано подати нову податкову звітність.

У листі від 25 вересня 2012 року №16256/10/15-325 та у листі від 22 жовтня 2012 року №18011/10/15-325 повідомлено позивача про невизнання звітності з податку на додану вартість за серпень та вересень 2012 року, у зв'язку із відображенням зазначенням показників суми від'ємного значення, які, на думку відповідача, належить заповнювати із врахуванням висновків акта перевірки.

Крім того, ДПІ у Оболонському районі ДПС направлено позивачу лист від 05 листопада 2012 року №18998/10/15-221, в якому знову ж таки повідомила про невизнання податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2012 року з мотивів неподання лише додатків до податкової декларації без самої декларації.

Позивач вважає протиправним оскаржуване податкове повідомлення-рішення та рішення про не визнання податкової звітності за квітень-вересень 2012 року, мотивуючи позовні вимоги правомірністю відображення суми від'ємного значення податку на додану вартість та відсутністю правових підстав для не визнання податкової звітності.

Відповідач проти позову заперечив, підтримавши висновки, викладені в акті перевірки та листах про невизнання податкової звітності.

Вищий адміністративний суд України, направляючи справу на новий розгляд, в ухвалі від 19 лютого 2015 року №К/800/33007/13, зазначив наступне: "…судами попередніх інстанцій не визначено правомірність підстав з яких податковий орган дійшов висновків про завищення суми від'ємного значення податку на додану вартість, а саме чи це порушення відбулось внаслідок порушення позивачем строків визначених п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України, або внаслідок порушення пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7, пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" та п. 198.3 ст. 198, ст. 200 Податкового кодексу України у липні 2007 року - травні 2009 року, оскільки зазначені підстави є взаємовиключними.

Крім того, при новому розгляді справи судам, для того, щоб у кожному окремо взятому звітному періоді визначити, в яких саме звітних періодах у платника виникла сума від'ємного значення між податковими зобов'язаннями і податковим кредитом, необхідно розкласти значення рядка 24 декларації поточного звітного періоду на складові частини, які відповідають такій від'ємній різниці за кожен окремо взятий період".

Як встановлює частина п'ята статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог та висновків і мотивів Вищого адміністративного суду України, звертає увагу на наступне.

Матеріали справи підтверджують, що ТОВ "Інвестбуд-Кам'янець" подало до ДПІ у Оболонському районі ДПС податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2012 року (далі по тексту - податкова декларація) разом з додатком 2 "Довідка про залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у зв'язному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Д2)" (далі по тексту - додаток 2).

В податковій декларації у рядку 22 "Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 21 - рядок 18)" та у рядку 24 "Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 22 - рядок 23) (значення цього рядка переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду)" позивач задекларував суму в розмірі 2 463 192,00 грн.

Значення рядка 22 податкової декларації перенесено до колонки 3 додатку 2, значення рядка 24 податкової декларації перенесено до колонки 5 додатку 2.

Як видно зі змісту акта перевірки, підставою для висновків про порушення позивачем норм Податкового кодексу України стало те, що від'ємне значення, яке не було заявлено до бюджетного відшкодування, не може бути задеклароване у рядку 24 (залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду) пізніше 1095 днів після отримання права на бюджетне відшкодування, а Законом не передбачено можливості платника приймати самостійне рішення щодо відстрочення реалізації своїх прав на отримання бюджетного відшкодування після настання права на таке відшкодування.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені у статті 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.2 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України встановлює, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За правилами пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпунктів 4.6.1, 4.6.2 пункту 4.6 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25 листопада 2011 року №1492 (далі по тексту - Порядок), якщо в результаті розрахунку різниці між сумою податкових зобов'язань і податкового кредиту отримано позитивне значення, то заповнюється рядок 18 декларації.

Якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов'язань і податкового кредиту отримано від'ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.

Підпункт 4.6.3 пункту 4.6 розділу V Порядку передбачає, якщо за результатами поточного звітного (податкового) періоду платником податку визначено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту (заповнено рядок 19 декларації), така сума:

у декларації 0110 враховується у зменшення суми податкового боргу за попередні звітні (податкові) періоди з податку на додану вартість, у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу (відображається у рядку 20.1 декларації), а решта зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

У відповідності до підпункту 4.6.4 пункту 4.6 розділу V Порядку якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення (рядок 22 декларації), до декларації 0110 подається (Д2) (додаток 2).

Згідно з підпункту 4.6.5 пункту 4.6 розділу V Порядку платники, які заповнили рядок 22 декларації 0110 та відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають до декларації 0110 (Д3) (додаток 3).

Враховуючи наведені правові норми вбачається, що за наявності в наступному звітному податковому періоді від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту до податкової декларації з податку на додану вартість платник податку обов'язково заповнює та подає додаток 2.

Відповідно до затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 25 листопада 2011 року №1492 форми додаток 2 до податкової декларації з податку на додану вартість містить у собі, зокрема таблицю з наступними графами:

- 1 - "№ з/п";

- 2 - "Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (рядок 22 декларації звітного (податкового) періоду)";

- 3 - "Частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена отримувачем товарів/послуг постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України включена до податкових зобов'язань у декларації, у попередніх та звітному податкових періодах та не погашена податковими зобов'язаннями попередніх звітних (податкових) періодів або не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (переноситься до рядка 2 розрахунку бюджетного відшкодування)*";

- 4 - "Значення рядка 24 декларації звітного податкового періоду".

При цьому у примітці до графи 4 зазначено "*За винятком платників, які відповідно до пункту 200.5 статті 200 розділу V Кодексу не мають права на отримання бюджетного відшкодування. Для таких платників значення графи 3 дорівнює значенню графи 5".

Вказану примітку, на думку суду, необхідно розуміти так, що графу 4 додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість не заповнюють тільки ті платники податку, які відповідно до пункту 200.5 статті 200 Податкового кодексу України не мають права на отримання бюджетного відшкодування; решта ж платників податків заповнює усі графи таблиці додатку 2, у тому числі графу 4; в той же час необхідність заповнення графи 4 додатку 2 не ставиться в залежність від декларування платником податку суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, а декларування залишку від'ємного значення (рядок 22, 24 податкової декларації) вже є достатньою підставою для заповнення вказаної графи.

У свою чергу пункт 200.5 статті 200 Податкового кодексу України передбачає, що не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які:

були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів);

мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

На підставі додатку 2, поданого позивачем та копія якого міститься в матеріалах справи, судом встановлено, що ТОВ "Інвестбуд-Кам'янець" зазначило, що залишок від'ємного значення у розмірі 2 463 192,00 грн. виник за період січень-листопад 2008 року, лютий-квітень 2009 року, березень-грудень 2010 року, січень-листопад 2011 року, січень-травень 2012 року; разом з тим, колонку 4 додатку 2 не заповнило та не зазначило суму частини залишку від'ємного значення, фактично сплачену отримувачем товарів/послуг постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України включеної до податкових зобов'язань у декларації, у попередніх та звітному податкових періодах та не погашеної податковими зобов'язаннями попередніх звітних (податкових) періодів або яка не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (переноситься до рядка 2 розрахунку бюджетного відшкодування).

Разом з тим суд звертає увагу, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що він не має права на бюджетне відшкодування на підставі пункту 200.5 статті 200 Податкового кодексу України, та, відповідно, може не заповнювати графу 4 додатку 2 до податкової декларації.

Наведене, на думку суду, свідчить, що позивачем допущено методологічну помилку, яка призвела до завищення залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, тому висновок акта перевірки, про завищення задекларованого позивачем у рядку 24 податкової декларації за червень 2012 року залишку від'ємного значення є обґрунтованим, а зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 2 403 758,00 грн. правомірним.

Водночас суд вважає, що ДПІ у Оболонському районі ДПС помилково посилається на норми пункту 102.5 статті 102 Податкового кодексу України щодо можливості подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування не пізніше 1095 дня, оскільки відображення у рядку 24 податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2012 року залишку від'ємного значення ще не означає прийняття позивачем рішення про отримання права на бюджетне відшкодування. Однак зазначене не є самостійною підставою для скасування спірного податкового повідомлення-рішення за наявності помилки при заповненні додатку 2 до податкової декларації.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Інвестбуд-Кам'янець" про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Оболонському районі ДПС від 21 серпня 2012 року № нормативно не підтверджуються.

Суд також не погоджується із позовними вимогами про визнання за позивачем права на податковий кредит на суму 2 403 758,00 грн., так як правомірність формування податкового кредиту та відповідні господарські операції не були предметом камеральної перевірки; крім того, виходячи з положень статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено права адміністративного суду зазначати приймати постанову про визнання будь-яких прав чи встановлення фактів та зазначати про це у резолютивній частині постанови.

В частині позовних вимог про визнання протиправними рішень про відмову у прийнятті декларацій з податку на додану вартість за квітень-вересень 2012 року та невизнання зазначеної звітності як податкової, суд звертає увагу на наступне.

За вимогами пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Пункт 49.12 статті 49 Податкового кодексу України передбачає, що у разі отримання відмови органу державної податкової служби у прийнятті податкової декларації платник податків має право: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Наведене свідчить, що рішення податкового органу про відмову у прийнятті податкової декларації оформляється письмовим повідомленням, тому суд приходить до висновку, що листи ДПІ у Оболонському районі ДПС від 06 липня 2012 року №9915/10/15-325, від 06 серпня 2012 року №12066/10/15-235, від 21 серпня 2012 року №13066/10/15-325, від 25 вересня 2012 року №16256/10/15-325, від 22 жовтня 2012 року №18011/10/15-325 та від 05 листопада 2012 року №18998/10/15-221 є рішеннями про відмову у прийнятті податкової декларації, які можуть бути оскарженими у загальному порядку.

Відповідно до пункту 48.1 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно з пунктом 48.2 статті 48 Податкового кодексу України обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Пункт 48.3 статті 48 Податкового кодексу України встановлює, що податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до пункту 48.4 статті 48 Податкового кодексу України у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Дослідивши податкові декларації ТОВ "Інвестбуд-Кам'янець" з податку на додану вартість за квітень-вересень 2012 року, суд встановив, що вони мають всі обов'язкові реквізити, а їх форма відповідає нормам та змісту податку на додану вартість.

Суд вважає помилковими підстави для відмови у прийнятті податкових декларацій з підстав невірного, на думку податкового органу, зазначення показників суми від'ємного значення, оскільки зазначене не є підставою для відмови у прийнятті податкової звітності, а на стадії прийняття податкової декларації, показники, зазначені в ній, не підлягають перевірці.

Так само суд не приймає до уваги підстави для відмови у прийнятті податкової декларації, що вказані у рішенні від 05 листопада 2012 року №18998/10/15-221, щодо не надання податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2012 року, та звертає увагу, що факт подання згаданої податкової декларації підтверджується відповідною квитанцією №2, реєстраційний номер документу: (а.с. 118 т. І). Доказів на підтвердження зворотного відповідачем до суду не надано.

З огляду на викладене, підстав для відмови у прийнятті податкових декларацій ТОВ "Інвестбуд-Кам'янець" з податку на додану вартість за травень-вересень 2012 року на момент їх подання не існувало, а тому

Таким чином, рішення ДПІ у Оболонському районі ДПС про відмову у прийнятті податкових декларацій з податку на додану вартість, викладені у листах від 06 липня 2012 року №9915/10/15-325, від 06 серпня 2012 року №12066/10/15-235, від 21 серпня 2012 року №13066/10/15-325, від 25 вересня 2012 року №16256/10/15-325, від 22 жовтня 2012 року №18011/10/15-325 та від 05 листопада 2012 року №18998/10/15-221, є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги у цій частині - задоволенню.

Разом з тим, формулювання позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо невизнання податкової декларації не дозволяє їх задовольнити, оскільки у Податковий кодекс України не регулює поняття "невизнання податкової звітності", а у межах спірних правовідносин відповідач прийняв рішення про відмову у прийнятті податкової декларації.

Крім того, суд зауважує на відсутності в матеріалах справи доказів прийняття податковим органом рішення про відмову у прийнятті податкової декларації ТОВ "Інвестбуд-Кам'янець" з податку на додану вартість за квітень 2012 року, що вказує на недоведеність таких позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, ДПІ у Оболонському районі доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, однак не доведено правомірності рішень щодо відмови у прийнятті податкової звітності, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Інвестбуд-Кам'янець" підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд-Кам'янець" задовольнити частково.

2. Визнати протиправними рішення Державної податкової інспекції у Оболонському районі Державної податкової служби щодо відмови у прийнятті податкових декларацій з податку на додану вартість, викладені у листах від 06 липня 2012 року №9915/10/15-325, від 06 серпня 2012 року №12066/10/15-235, від 21 серпня 2012 року №13066/10/15-325, від 25 вересня 2012 року №16256/10/15-325, від 22 жовтня 2012 року №18011/10/15-325 та від 05 листопада 2012 року №18998/10/15-221.

5. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

6. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд-Кам'янець" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 32,19 грн. (тридцять дві гривні дев'ятнадцять копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко