Справа № 229/1535/15-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Рагозіна С. О.
Суддя-доповідач -
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року справа №229/1535/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

зал судового засідання у приміщенні суду за адресою: 84301 м. Краматорськ, вул..Марата,15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

При секретарі судового засідання Святодух О.Б.,

За участю сторін по справі:

Позивач: Ленченко О.О., (за довіреністю)

Відповідач: Шадріна Л.О. (за довіреністю), Сильченко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу в.о. прокурора в м.Дружківка в інтересах дітей, які перебувають в Дружківському дитячому будинку-інтернаті на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 15 травня 2015 року у справі №229/1535/15-а за позовом в.о. прокурора в м.Дружківка в інтересах дітей, які перебувають в Дружківському дитячому будинку-інтернаті до Дружківського дитячого будинку-інтернату про визнання дій протиправними, зобов'язання припинити виконувати дії (в порядку ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України),-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Дружківського дитячого будинку-інтернату про визнання дій щодо нецільового використання коштів спеціального фонду установи (пенсійні кошти), на цілі не пов'язані на поліпшення умов проживання дітей-інвалідів, які є вихованцями зазначеного закладу протиправними; зобов'язання припинити використання коштів спеціального фонду (пенсійні кошти) на потреби, не пов'язані на поліпшення умов виховання та проживання дітей-інвалідів, які перебувають у зазначеному закладі.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 15 травня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі згідно з п.1 ч.1 ст.109 КАС України, оскільки заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позивачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу суду та направити справу на новий розгляд. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Позивач вважає, що суд першої інстанції не врахував норми Рішення Конституційного Суду України від 14.12.2011р. №19-рн/2011. Позивач вважає, що виходячи з приписів ст.2, ч.1 ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України ця справа є справою адміністративної юрисдикції, а тому судом першої інстанції безпідставно відмовлено у відкритті провадження у справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється, у тому числі на: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 2 частини 3 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що компетенція адміністративних судів не поширюється,зокрема, на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Тобто, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначений у п. 7 ст.3 цього Кодексу, за приписами якої суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідач по справі не є суб'єктом владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду з позовом стало опрацювання інформації кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань №0000008 від 20 квітня 2015 року про виявлене кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 364 КК України щодо використання адміністрацією Дружківського дитячого будинку-інтернату протягом 2012-2015 року замість бюджетних коштів на закупівлю продуктів харчування та медикаментів для дітей-інвалідів частини коштів спеціального фонду установи (пенсійні кошти), чим було спричинено шкоду охоронюваним законом правам дітей-інвалідів.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що спірні правовідносини витікають з кримінального та кримінально-процесуального законодавства, тобто цей спір не є публічно-правовою справою, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що поданий позов не є адміністративною справою, а відтак не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції не суперечить нормам Рішення Конституційного Суду України від 14.12.2011р. №19-рн/2011, а тому доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийнято до уваги.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 160 ,167, 184, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу в.о. прокурора в м.Дружківка в інтересах дітей, які перебувають в Дружківському дитячому будинку-інтернаті на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 15 травня 2015 року у справі №229/1535/15-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 15 травня 2015 року у справі №229/1535/15-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 червня 2015 року.

Ухвала у повному обсязі складена 17 червня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

Сухарьок М.Г.