Справа № 806/993/15
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" червня 2015 р. Справа № 806/993/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Волянській О.В. ,

за участю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Папір-Мал" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "08" квітня 2015 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Папір-Мал" до Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області

про скасування в частині податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАПІР-МАЛ" звернулося до суду з позовом, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.12.2014 року № НОМЕР_1 в частині донарахованого податку на додану вартість у сумі 7500,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 3750,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги підприємство зазначає, що висновки акта перевірки, на підставі яких винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є такими, що не відповідають дійсності, оскільки з них не вбачається порушень податкового законодавства товариством. Тому твердження відповідача про порушення ТОВ "ПАПІР-МАЛ" норм Податкового кодексу України є упередженим та спростовується первинними документами.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 08.04.2015р. відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Папір-Мал".

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Папір-Мал" звернулось до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду від 08.04.2015р. скасувати з підстав, наведених у скарзі, та прийняти нове рішення про задоволення позову, шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.12.2014р. в частині донарахованого податку на додану вартість у сумі 7500,00 грн. та штрафних фінансових санкцій у сумі 3750,00грн..

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення вимог апеляційної скарги підприємства з огляду на наступне.

Судом встановлено, що уповноваженими особами Малинської ОДПІ проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "ПАПІР-МАЛ" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТОВ "ТД «ПАПІР-МАЛ" та ТОВ "Екодром" за період діяльності з 01.05.2014р. по 31.07.2014 р..

За результатами вказаної перевірки складно акт №89/22-12/30477405 від 06.11.2014 року (а.с.16-29), відповідно до висновків якого, перевіркою встановлено порушення ТОВ "ПАПІР-МАЛ", а саме:

- п.198.6 ст.198, абз."б" п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 ПК України, у результаті чого занижено ПДВ до сплати в бюджет на суму 21899 грн., у тому числі за травень 2014 року на суму 14399 грн., за липень 2014 року на суму 7500 грн..

01.12.2014 року на підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 32848,5 грн. з яких за основним платежем 21899 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 10949,5 грн. (а.с. 38).

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в порядку адміністративного узгодження (а.с.40-42), за результатами якого 25.12.2014 року ГУ ДФС у Житомирській області винесено рішення №872/Х-С/06-10-30-07, яким оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга товариства без задоволення (а.с. 43-45).

В подальшому позивач подав скаргу №01-03 від 06.01.2015 року (а.с.46-48) на податкове повідомлення-рішення від 01.12.2014 року № до Державної Фіскальної Служби України, яка рішенням від 31.01.2015 року №1868/6/99-99-10-01-01-25 залишена без задоволення (а.с.49-50).

Наведені обставини слугували підставою звернення позивача з позовом до суду.

Як вже зазначалось, постановою суду першої інстанції від 08.04.2015р. відмовлено в задоволенні позову ТОВ "ПАПІР-МАЛ". Дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивачем не надано ані до перевірки, ані під час судового розгляду справи, доказів на підтвердження факту прийняття товару кількості, якості, асортименту та комплектності у відповідності до вимог Інструкцій №№ П-6 та П-7, що прямо передбачено умовами пункту 6.1 договору поставки. Крім того в акті перевірки (а.с.27) зазначено, що на перевірку не було надано первинних документів щодо обліку сировини та матеріалів у місцях їх зберігання (складі), який здійснюється матеріально-відповідальною особою щодо кількісного обліку надходження та вибуття запасів. Як видно з матеріалів справи не надавались таки документі ні до заперечень до акту перевірки, ні до скарг на податкове повідомлення-рішення, ні суду.

Суд першої інстанції зазначив про те що податкова накладна №567 від 25.07.2014 року до складу податкового кредиту липня 2014 року не включалась. В товарно-транспортній накладній від 24.07.2014р. не зазначений її номер, дата відвантаження, печатки та підписи перевізника та вантажовідправника. Посилаючись на те, що позивачем ні під час перевірки, ні в судовому засіданні не було надано належних первинних документів, які свідчили про реальність здійснення господарської операції щодо отримання від ТОВ "Екодром" 7,5 тон крохмалю кукурудзяного на суму 45000,00 грн., в т.ч. ПДВ 7500 грн., суд дійшов висновку про порушення позивачем податкового законодавства, в результаті чого занижено ПДВ по сплаті в бюджет за липень 2014 року 7500 грн., відмовивши в задоволенні позову підприємства.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів враховує наступне.

Пунктом 198.1 ст.198 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

Відповідно до вимог п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням зі сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту; пункт 44.2, для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу; пункт 44.3, платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1. цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складання якої використовуються зазначені документи, а у разі її не подання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання.

Проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується і підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський обліку. У свою чергу, відповідно до ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський обліку і фінансову звітність в Україні" на даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична і інші види звітності.

Із положень частин першої, третьої статті 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складені на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форму); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Водночас, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкових вигод виникають за наявності сукупності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов'язують можливість формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування, та податкового кредиту.

Зокрема, такі правові наслідки наступають у разі: 1) фактичного (реального) здійснення господарських операцій, які є об'єктом оподаткування; 2) документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; 3) придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності; 4) наявності ділової мети, розумних економічних причин (причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, недоведеність реальності здійснення юридичною особою господарських операцій свідчить про формальність первинної документації, складеної на їх підставі, що у свою чергу, позбавляє платника податків права на формування податкового кредиту.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАПІР-МАЛ" як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа, зареєстрована виконавчим комітетом Малинської міської ради Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії АОО № 134018 та як платник податків перебуває на податковому обліку в Малинській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №09386656 НВ № 687917 від 11.04.2000 року являється платником податку на додану вартість.

Як встановлено судом, між ТОВ "ПАПІР-МАЛ" (Покупець) та ТОВ "Екодром" (Продавець) 29.05.2014 року укладено договір купівлі-продажу макулатури №15/15 (а.с.51-52). Предметом вказаного договору є те, що на підставі даного договору і в порядку передбаченому ним, продавець зобов'язується продати та передати у власність покупця сировину, макулатуру, а покупець зобов'язується прийняти товар від продавця та оплатити його загальну вартість на умовах даного договору. Право власності на товар переходить від продавця до покупця на умовах викладених в п.п.3.1 та 3.6 даного договору.

Відповідно до п.1.1 договору: продавець зобов'язується продати та передати у власність покупцю сировину - макулатуру (надалі товар), а покупець зобов'язується прийняти товар від продавця та оплатити його загальну вартість на умовах цього поговору.

Відповідно до п.1.1.1 додаткової угоди до договору: предметом продажу по даному договору, окрім макулатури, може бути наступний товар - крохмаль кукурудзяний та інші товари для забезпечення потреб виробництва.

Відповідно до п.1.1.2 додаткової угоди до договору: найменування, конкретний асортимент, ціна та кількість товару, передбаченого пунктом 1.1.1 договору, зазначається у видаткових накладних.

Відповідно до п.3.1.1 додаткової угоди до договору: купівля-продаж товару, передбаченого п.1.1.1. договору, здійснюється окремими партіями на підставі накладних, оформлених відповідно до замовлень покупця. Під партією товару мається на увазі асортимент та кількість товару, що вказана в одній накладній. Товар, замовлений покупцем, може бути оформлений однією або кількома накладними, що вирішується продавцем самостійно.

Відповідно до п.3.1. договору: товар передається покупцю частинами (товарними партіями) на умовах БАР - перевезення до місцезнаходження покупця (правила «Інкотермс», в редакції 2010 р.), автомобільним транспортом. Транспортні витрати по доставці товару включаються в ціну товару. Об'єм кожної окремої партії товару узгоджується Сторонами додатково.

Відповідно до п.6.4. договору: кількість товару передбаченого п.1.1.1. договору, що продається за цим договором, визначається відповідно до товарно-супровідних документів, які підтверджують його кількість, та умов цього договору, а його якість повинна відповідати діючим державним стандартам або технічним умовам та підтверджуватися відповідними сертифікатами якості.

Сторони у договорі №15 від 29.05.2014 року (ТзОВ «ПАПІР-МАЛ» та ТзОВ «Екодром») домовились, що товар поставляється на умовах БАР - м. Малин, Житомирська область, вул. Неманихіна, 2, у відповідності з правилами і умовами «Інкотермс» в редакції 2010 року. Натомість, ТзОВ «ПАПІР-МАЛ» у відносинах з ТОВ «Екодром» є лише - вантажоодержувачем, а договорів з перевізниками не укладало.

29.05.2014 року між позивачем (Покупець) та ТОВ "Екодром" (Продавець) 29.05.2014 року укладено додаткову угоду №1 до Договору купівлі-продажу макулатури №15/15 від 29.05.2014 року (а.с.53). Відповідно п.1.1.1 якої предметом продажу по даному договору, окрім макулатури, можу бути наступний товар: крохмаль кукурудзяна та інші товари для забезпечення потреб виробництва.

Відповідно до вказаних Договору (розділ 6) та додаткової угоди до нього приймання Товару (партії товару) по кількості та якості Покупець здійснює відповідно до правил та методів контролю лише на своєму складі у відповідності з Інструкціями про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю і якістю, затверджених постановами Держарбітражу при ОСОБА_3 СРСР від 15.06.1965р. № П-6 та від 25.04.1966р. № П-7 із змінами та доповненнями (надалі по тексту - Інструкція № П-6, № П-7).

З приводу висновків суду відсутності у товарно-транспортній накладній від 24.07.2014р. номеру, дати відвантаження, печатки та підпису перевізника та вантажовідправника слід вказати таке.

Відповідно до преамбули Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997р. №363, ці правила визначають права, обов'язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - замовників. Згідно із п.1 цих Правил замовник - вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів. Таким чином, цей нормативний акт (Правила перевезень вантажів №363) регулює правовідносини, які випливають з договору перевезення.

Пункт 2.7. Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.95р. №88, не містить прямої вказівки на те, що первинна транспортна документація відноситься до первинних документів, на основі яких ведеться бухгалтерський облік. Норма зазначеного пункту звучить наступним чином: «Первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами і відомствами України. Документування господарських операцій може здійснюватись з використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні обов'язково містити реквізити типових або спеціалізованих форм».

У період, що перевірявся, в Україні не існувало нормативно-правового акту, який встановлював би порядок застосування товарно-транспортних накладних та їх типову або спеціалізовану форму: наказ Мінстату, Мінтрансу України від 07.08.1996 №228/253 Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, зберігання, застосування єдиної первинної транспортної документації для перевезення вантажів автомобільним транспортом та обліку транспортної роботи втратив чинність 03.11.2006 р., наказ Мінстату, Мінтрансу України від 29.12.95р. №488/346 Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля не пройшов реєстрацію у Мінюсті, у зв'язку з чим не має обов'язкової сили.

Також слід зазначити, що дію п.11.2. «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997р. №363, у відповідності до якого, - «Товарно-транспортні накладні і дорожні листи вантажного автомобіля належать до документів суворої звітності, які виготовляються друкарським способом з обліковою серією та номером. Форма і порядок заповнення цих документів замовником і перевізником визначаються відповідними нормативними актами» - зупинено з 25 квітня 2006 року згідно з повідомленням Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, опублікованим у газеті «Урядовий кур'єр» від 28.04.2006 року №81. Нового порядку заповнення товарно-транспортних накладних чинним законодавством не передбачено.

З викладеного вище вбачається, що станом на період проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом (ТОВ «Екодром») був відсутній нормативний документ, який би встановлював обов'язкові вимоги до порядку заповнення товарно-транспортних накладних.

Згідно пп.11.4, 11.5, 11.6, 11.7 п.11 вказаних Правил, оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Вказані вище правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей, тобто, навіть у разі неповного або неправильного їх оформлення, або їх відсутності, наведені обставини не можуть бути розцінені, як підстави до висновку про заниження позивачем сум ПДВ, сплачених у ціні придбаного товару.

Отже, неповне або неправильне оформлення чи відсутність товарно-транспортних накладних є лише дотриманням чи порушенням тільки правил перевезень вантажів автомобільним транспортом, які не пов'язані з дотриманням вимог податковою законодавства та не свідчать про нереальність операцій. Відсутність товарно-транспортних накладних, або заповнення їх з помилками не позбавляє права покупця включити понесені ним витрати з придбання товарів до складу валових витрат та віднести до податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість.

Щодо висновку суду про відсутність доказів прийняття товару по кількості, якості, комплектності у відповідності до Інструкцій про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю і якістю, затверджених постановами Держарбітражу при раді ОСОБА_3 СРСР від 15.06.1965 року №П-6 та від 25.04.1966 року №П-7, суд враховує наступне.

Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю і якістю, затверджені постановами Держарбітражу при раді ОСОБА_3 СРСР від 15.06.1965 року №П-6 та від 25.04.1966 року №П-7 (далі - інструкції П-6, П-7) являються нормативно-правовими актами, які встановлюють процедуру приймання товару по кількості та якості та перелік документів, які продавець повинен надати покупцю на підтвердження кількості і якості товарів. Документи, визначені названими інструкціями, які підтверджують кількість та якість товарів не відносяться до первинних документів у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Разом з тим, названі інструкції не встановлюють правил податкового, бухгалтерського та складського обліку.

Таким чином, слід зробити висновок, що документи складського обліку, відповідно до положень абз.3 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є документами і відомостями внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, які сприяють обробці та підготовці інформації про діяльність підприємства для внутрішніх користувачів у процесі управління підприємством А тому, такі документи самі по собі не можуть впливати на повноту та правомірність формування даних бухгалтерського, податкового обліку, показників податкової звітності та впливати на визначення об'єкту оподаткування податком на прибуток та ПДВ.

З огляду на викладене, висновок суду щодо відсутності доказів прийняття товару та його оприбуткування на склад ТзОВ «ПАПІР-МАЛ» згідно інструкцій П-6, П-7 є передчасним та безпідставним.

Згідно із п. 201.1 ст. 201 Податкового кодекс України (в редакції діючій на момент виникнення спірних відносин), платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядкам такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

У відповідності із п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплаті (аванс).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею183 цього Кодексу (п.201.8 ст.201 ПК України).

Згідно із п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Матеріали справи свідчать, що ТзОВ «ПАПІР-МАЛ» було виконано всі зобов'язання, відповідно до умов договору, укладеного з ТОВ «Екодром», - а саме: прийнято товар, сплачено продавцю грошові кошти за товар, про що свідчать вище перелічені первинні документи. Даний факт підтверджується змістом акту перевірки, складеним ревізорами-інспекторами Малинської ОДПІ, які здійснювали перевірку.

Зауважень з приводу оформлення первинних документів, на підставі яких був сформований податковий кредит, ні під час перевірки, ні в ході судового засідання від представників відповідача не надходило (в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про протилежне). Доказів того, що видаткові та податкові накладні, розрахункові (платіжні) документи не мають юридичної сили або визнані в установленому порядку недійсними, відповідачем надано не було.

Разом з тим судом першої інстанції не надав оцінки доказам (банківським випискам) (а.с.58-61)., які підтверджують оплату товару, отриманого позивачем від контрагента.

З огляду на зазначене, не узгоджуються з приписами п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України висновки податкового органу, з якими погодився і суд першої інстанції про порушення позивачем податкового законодавства, в результаті чого занижено ПДВ по сплаті в бюджет за липень 2014р. 7500,00 грн., в зв'язку з відсутністю належних первинних документів, які свідчили про реальність здійснення господарської операції щодо отримання ТОВ "Екодром" 7,5 тон крохмалю кукурудзяного на суму 45000,00 грн., в т.ч. ПДВ 7500,00грн.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги підприємства про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.12.2014р. № в частині донарахованого податку на додану вартість у сумі 7500,00грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3750,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Відповідно до ст.198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати їх та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

У зв'язку з задоволенням позовних вимог, відповідно до приписів ст.94 КАС України на користь позивача належить стягнути з Державного бюджету України судові витрати, що складаються із судового збору при подачі апеляційної скарги у розмірі 913,50 грн..

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Папір-Мал" задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "08" квітня 2015 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою податкове повідомлення рішення Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області № від 01.12.2014 року в частині донарахованого податку на додану вартість у сумі 7500,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 3750,00 грн. - скасувати.

Відшкодувати з Державного бюджету на користь ТзОВ "Папір-Мал" 913,50 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "12" червня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Папір-Мал" вул.Неманихіна, 2,м.Малин,Житомирська область,11602

3- відповідачу/відповідачам: Малинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області пл.Соборна,10,м.Малин,Житомирська область,11600

- ,