Справа № 813/6331/14
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 р. Справа № 876/3963/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участі секретаря судового засідання: Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кам»янка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства «Україна-1» до Державної податкової інспекції у Кам»янка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2014 року позивач - Фермерського господарства «Україна-1» (далі - ФГ «Україна-1») звернулося в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Кам»янка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ДПІ в Кам»янка-Бузькому районі), в якому просило визнати протиправним та частково скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 28.08.2014 року № в частині сплати штрафних санкцій на суму 7 870,06 грн.; визнати протиправним та частково скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 28.08.2014 року № в частині основного платежу на суму 31 910 грн., в частині штрафних санкцій на суму 41 793,96 грн.

В обґрунтування своїх вимог покликався на те, що відповідач при прийнятті оскаржених рішень неправомірно застосував штраф в розмірі 75% від суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті в бюджет, а не 25%, як це передбачено в абзаці 1 п. 127.1 ст. 127 ПК України. Позивач вважав, що для застосування норм частини третьої пункту 127.1 статті 127 ПК України необхідною умовою є вчинення передбаченого в абзаці першому частини 1 названої вище статті правопорушення тричі і більше разів протягом 1095 днів. Позивач стверджував, що протягом періоду, який охоплено перевіркою, відповідач жодного разу не виносив податкових повідомлень-рішень щодо застосування штрафних санкцій за порушення встановленого законодавством порядку нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, відтак його висновок про наявність багаторазових порушень строку сплати податку на доходи фізичних осіб та застосування на цій підстав максимальної штрафної санкції на думку позивача свідчить про помилкове застосування норм п. 127.1 ст. 127 ПК України до спірних правовідносин. Окрім того, позивач зазначав про те, що в січні 2014 року він сплатив податок з доходів з фізичних осіб на загальну суму 31 910 грн., який з невідомих причин не враховано при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 28.08.2014 року № в частині нарахування зобов»язання за основним платежем на суму 31 910 грн. (із загальної суми 109 425,68 грн., зазначеної в цьому податковому повідомленні-рішенні).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Кам»янка-Бузькому районі Головного управління Міндоходів у Львівській області форми «Р» від 28.08.2014 року № в частині збільшення суми грошового зобов»язання за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 7 870,06 грн., визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Кам»янка-Бузькому районі Головного управління Міндоходів у Львівській області форми «Р» від 28.08.2014 року № в частині збільшення суми грошового зобов»язання за основним платежем на суму 31 910 грн., в частині збільшення суми грошового зобов»язання за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 41 793,96 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ДПІ в Кам»янка-бузькому районі оскаржила її в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що оскільки, ФГ «Україна-1» у січні, лютому, березні, квітні, іранці, червні 2011 року здійснювало порушення п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України, тобто протягом 1095 днів вчинені повторно та більше разів щодо ненарахування, неутримання та/або несплати (неперерахувания) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, тому до платника податків повинна застосовуватись штрафна санкція - 75%. Згідно з п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України за несплату (неперерахувания) ФГ « У країна-1» податку на доходи фізичних осіб з оренди земельних паїв за період з серпня 201 1 року по листопад 2013 року в загальній сумі 83 587,92 гри., штрафна (фінансова) санкція повинна становити 62 690,94 гривні (75%). Таким чином, ДПІ у Кам»янка-Бузькому районі винесено податкові повідомлення-рішення від 28.08.14 № та від 28.08.14 № , згідно з вимогами чинного законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, у період з 23.05.2014 року по 02.06.2014 року ДПІ у Кам»янка-Бузькому районі Львівської області проводила позапланову перевірку ФГ «Україна-1» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, за наслідками якої складено акт № 139/13-20-22-00/34219510 від 10.06.2014 року.

Проведеною перевіркою строків сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб встановлено, що позивач несвоєчасно, не в повному обсязі перерахував до бюджету податок з доходів фізичних осіб, що є порушенням п. 31.1, п. 31.3 ст. 31, п.п. 168.1.1, п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України. Під час перевірки відповідач встановив, що станом на 01.01.2011 року залишок не перерахованого податку на доходи фізичних осіб становив 51 525,36 грн., станом на 31.12.2013 року залишок не перерахованого податку на доходи фізичних осіб становить 110 427,75 грн.

Окрім цього, в акті перевірки від 06.10.2014 року зазначено про те, що підприємство за 3-4 кв. 2011 року, 3-4 кв. 2012 року та 4 кв. 2013 року в податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (Форма №1 ДФ) не відобразило суми нарахованого, виплаченого доходу, суми утриманого податку за ознакою 106 (дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), що є порушенням п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України

На акт перевірки від 10.06.2014 року платник подав письмові заперечення, однак при прийнятті податкових повідомлень-рішень контролюючий орган не взяв їх до уваги.

На підставі акта перевірки від 10.06.2014 року винесено податкове повідомлення-рішення № від 02.07.2012 року, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов»язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 529 917,97 грн., в т.ч. 110 428,08 грн. за основним платежем, 1 419 489,89 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, податкове повідомлення-рішення № від 02.07.2012 року, відповідно до якого позивачу нараховано штрафні санкції на загальну суму 2 550 грн. за порушення порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платника податку і сум утриманого з них податку.

Зазначені податкові повідомлення-рішення від 02.07.2014 року ФГ «Україна - 1» оскаржило в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарги позивача Головне управління Міндоходів у Львівській області винесло рішення №20167/10/13-01-10-08-05/1286 від 21.08.2014 року, про часткове задоволення вимог платника, яким:

- скасовано податкове повідомлення-рішення від 02.07.2014 року № (по коду бюджетної класифікації 11010100 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати») в частині 110 141,45 грн. основного платежу з податку на доходи фізичних осіб та 1 407 683,8 грн. штрафної (фінансової) санкції, а в іншій частині це податкове повідомлення-рішення залишено без змін;

- збільшено грошове зобов»язання по податку на доходи фізичних осіб (по коду бюджетної класифікації 11010400 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку інших ніж заробітна плата») на 109 425,68 грн. за основним платежем з податку на доходи фізичних осіб та 62 690,94 грн. штрафної (фінансової) санкції згідно з п. 127.1 ст. 27 Податкового кодексу України;

- скасовано податкове повідомлення-рішення від 02.07.2014 року № в частині 2 040 грн. штрафної (фінансової) санкції, а в іншій частині це податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Як зазначено в рішенні за результатами розгляду скарги від 21.08.2014 року, ДПІ у Кам»янка-Бузькому районі при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 02.07.2014 року № з посиланням на п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 2 550 гривень. Норми, на підставі яких було застосовано штраф, передбачають відповідальність не до кожного порушення окремо, а до загальної кількості порушень. Відтак, у разі виявлення в ході документальної перевірки порушень, зазначених в п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України, до платника податків застосовується штраф у розмірі 510 грн.

Щодо збільшення грошового зобов»язання платника згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 02.07.2012 року, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов»язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 1 529 917,97 грн., в т.ч. 110 428,08 грн. за основним платежем, 1 419 489,89 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, то ГУ Міндоходів у Львівській області у своєму рішенні зазначило наступне.

При прийнятті цього податкового повідомлення-рішення не враховано, що ФГ «Україна-1» у період, охоплений перевіркою, здійснювало нарахування і сплату податку на доходи фізичних осіб за різними кодами бюджетної класифікації, а саме по коду бюджетної класифікації 11010100 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати» та по коду бюджетної класифікації 110110400 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку інших, ніж заробітна плата». Таким чином встановлено, що станом на 31.12.2013 року заборгованість платника по сплаті податку на доходи фізичних осіб по коду бюджетної класифікації 11010400 становить 109 425,68 грн., в т.ч. заборгованість, яка утворилася станом на 01.01.2011 року - в сумі 25 837,76 грн. За період серпень 2011 року - листопад 2013 року платник не перерахував податок на доходи фізичних осіб з оренди земельних паїв на загальну суму 83 587,92 грн., отже штрафна санкція має становити 62 690,94 грн. (75%). По коду бюджетної класифікації 11010100 станом на 01.01.2011 року по даних підприємства обліковувалась заборгованість в сумі 2 687,6 грн., за період з 01.01.2011 року по 30.11.2013 року підприємством нараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 21 034,03 грн., сплачено за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року на загальну суму 23 435 грн., станом на 31.12.2013 року не перераховано до бюджету нарахований податок на доходи фізичних осіб, термін сплати якого настав (заборгованість), в сумі 286,63 грн. З нарахованих за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року сум податку на доходи фізичних осіб своєчасно сплачено 2 614,33 грн., несвоєчасно - 18 133,34 грн. (січень 2011 року - квітень 2013 року - 15 123,12 грн., травень 2013 року - 563,7 грн., червень 2013 року в сумі 636,78 грн., липень 2013 року - 462,66 грн., серпень 2013 року - 548,57 грн., вересень 2013 року - 472,19 грн., жовтень 2013 року - 326,05 грн.).

З покликанням на підп. 7 підрозділу 10 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України контролюючий орган зазначив, що за несвоєчасну сплату (неперерахування) податку платником податків, у тому числі податковим агентом, податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати доходу за період січень 2011 року - червень 2011 року на загальну суму 2 679,58 грн. штрафна (фінансова) санкція повинна становити 1 гривню. Поряд з тим, на відповідно до п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України за несплату, несвоєчасну сплату (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб, до або під час виплати заробітної плати за період липень 2011 року - листопад 2013 року в загальній сумі 15 740,12 грн. штрафна (фінансова) санкція повинна становити 11 805,09 грн. (75%).

На підставі рішення Головного управління Міндоходів у Львівській області №20167/10/13-01-10-08-05/1286 від 21.08.2014 року ДПІ у Кам»янка-Бузькому районі винесла:

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 28.08.2014 року №, яким платнику збільшено суму грошового зобов»язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (11010100) на загальну суму 20 092,72 грн., в т.ч. 286,63 грн. - за основним платежем, 11 806,09 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 28.08.2014 року №, яким платнику збільшено суму грошового зобов»язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку інших, ніж заробітна плата (11010400) на загальну суму 172 116,62 грн., в т.ч. 109 425,68 грн. - за основним платежем, 62 690,94 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач не заперечує наявності порушень вимог податкового законодавства щодо сплати податку на доходи фізичних осіб, про які зазначено вище. В даному випадку спір виник у зв»язку із застосуванням відповідачем штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 75% від суми несвоєчасно сплаченого і не сплаченого податку на доходи фізичних осіб. Позивач стверджує, що протягом періоду, охопленого перевіркою, до ФГ «Україна-1» не було застосовано штрафу за аналогічні порушення податкового законодавства, що свідчить про відсутність повторності як необхідної умови для накладення штрафу в розмірі 75% відповідно до абз. 3 п. 127.1 ст. 127 ПК України. Позивач вважає, що штрафна санкція за наведених вище обставин справи має становити не 75%, а 25 % від суми боргу, відтак податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 28.08.2014 року № є неправомірним в частині нарахування грошових зобов»язань за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 7 870,06 грн., а повідомлення-рішення форми «Р» від 28.08.2014 року № - в частині нарахування грошових зобов»язань за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 41 793,96 грн. Окрім того, позивач стверджує, що в січні 2014 року він частково сплатив зобов»язання з податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік (11010400) на загальну суму 319 100 грн., які відповідач з невідомих причин не врахував при нарахуванні грошового зобов»язання за цим видом платежу. Відтак податкове повідомлення-рішення від 28.08.2014 року № в частині нарахування грошового зобов»язання за основним платежем на суму 31910 грн. також є неправомірним. У свою чергу відповідач вважає, що повторність, як умова для застосування штрафних санкцій на підставі абз. 3 п. 127.1 ст. 127 ПК України залежить не від кількості раніше винесених податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій, а від кількості власне дій, в даному випадку податкового агента, які становлять склад порушення, передбаченого п. 127.1 ст. 127 ПК України.

Вирішуючи дані спірні правовідносини суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов»язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов»язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України (далі - Кодекс).

Статтею 168 Кодексу встановлено порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету.

У відповідності до цієї статті податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов»язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом.

Відповідно до статті 171 Кодексу особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов»язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

Ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету (п. 127.1 ст. 127 Кодексу).

Абзаци третій та четвертий п. 127.1 статті 127 Кодексу передбачають відповідальність за «ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів». Формулювання «ті самі дії» відсилає до ознак правопорушення, передбаченого абзацом першим пункту 127.1. Однак вказане правопорушення, як показано вище, характеризується виключно бездіяльністю. Повторність утворюють будь-які варіанти послідовності форм бездіяльності, зазначені в абзаці першому п. 127.1 ПК.

Відлік строку для визначення повторності починається з дня уплати штрафу за попереднє правопорушення і закінчується в останній 1095 включно день.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відповідач при визначенні розміру штрафної санкції безпідставно застосував штраф у розмірі 75 відсотків суми податку, оскільки до прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень відповідач не застосовував до позивача штрафних санкції на підставі ч. 1 п. 127.1 ст. 127 ПК України протягом 1095 днів. Така обставина свідчить про відсутність повторності у діях позивача та підстав для застосування штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку.

Обґрунтованим також є висновок суду першої інстанції щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 28.08.2014 року № в частині нарахування позивачу грошового зобов»язання за основним платежем на суму 31 910 грн., оскільки при проведенні перевірки та прийнятті оскаржених податкових повідомлень-рішень не було враховано факту часткового погашення позивачем податкового боргу за платежем податок на доходи фізичних осіб з доходів, інших ніж заробітна плата (код бюджетної класифікації 11010400), який виник власне за період, охоплений цією перевіркою, оскільки на підтвердження цього в матеріалах справах знаходяться платіжне доручення №2 від 03.01.2014 року, яким ФГ «Україна-1» сплатило до бюджету кошти в сумі 15 000 грн., призначенням платежу зазначено: «податок з доходів за оренду земельних паїв за 2013 рік» та платіжне доручення №3 від 10.01.2013 року, яким позивач сплатив до бюджету кошти в сумі 16 910 грн., призначенням платежу також зазначено: «податок з доходів за оренду земельних паїв за 2013 рік».

Оскільки у відповідності до п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов»язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправності податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Кам»янка-Бузькому районі Головного управління Міндоходів у Львівській області форми «Р» від 28.08.2014 року № в частині збільшення суми грошового зобов»язання за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 7 870,06 грн. та податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Кам»янка-Бузькому районі Головного управління Міндоходів у Львівській області форми «Р» від 28.08.2014 року № в частині збільшення суми грошового зобов»язання за основним платежем на суму 31 910 грн., в частині збільшення суми грошового зобов»язання за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 41 793,96 грн., позовні вимоги ФГ «Україна-1» є підставні і обґрунтовані, відтак підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кам»янка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року у справі №813/6331/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 17.06.2015 року.