Справа № П/811/869/14
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Київ К/800/18331/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась з позовом до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області, в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність відповідача - Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області щодо нерозгляду листів-повідомлень від 22 травня 2013 року та від 02 серпня 2013 року та укладення додаткових угод про поновлення 4 (чотирьох) договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, площею, відповідно, 2,7973 га (кадастровий номер НОМЕР_1), 4,4673 га (кадастровий номер НОМЕР_7), 5,6315 га (кадастровий номер НОМЕР_2) та 31,7957 га (кадастровий номер НОМЕР_3), укладених між позивачем та Петрівською районною державною адміністрацією Петрівського району Кіровоградської області "17" червня 2008 року, які розташовані на території Іскрівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області та були зареєстровані Петрівським відділом Кіровоградської РФ ДП "Центр ДЗК" 19 вересня 2008 року (реєстраційні номери НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6);

визнати протиправною відмову відповідача, викладену у листах від 31 грудня 2013 року за №№ 1366/02-21-04, 1367/02-21-04, 1368/02-21-04, 1369/02-21-04, щодо поновлення договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, площею, відповідно, 2,7973 га (кадастровий номер НОМЕР_1), 4,4673 га (кадастровий номер НОМЕР_7), 5,6315 га (кадастровий номер НОМЕР_2) та 31,7957 га (кадастровий номер НОМЕР_3), укладених між позивачем та Петрівською районною державною адміністрацією Петрівського району Кіровоградської області 17 червня 2008 року, які розташовані на території Іскрівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області та були зареєстровані Петрівським відділом Кіровоградської РФ ДП "Центр ДЗК" 19 вересня 2008 року (реєстраційні номери НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6);

зобов'язати Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області виконати певні дії, а саме: здійснити оформлення та підписання додаткових угод про поновлення договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, площею, відповідно, 2,7973 га (кадастровий номер НОМЕР_1), 4,4673 га (кадастровий номер НОМЕР_7), 5,6315 га (кадастровий номер НОМЕР_2) та 31,7957 га (кадастровий номер НОМЕР_3), укладених між позивачем та Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 17 червня 2008 року, які розташовані на території Іскрівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області та зареєстровані Петрівським відділом Кіровоградської регіональної філії ДП "Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України" 19 вересня 2008 року (реєстраційні номери НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6), та направити їх позивачу для їх державної реєстрації.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду 06 травня 2014 року позов задоволено частково.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та закрито провадження в адміністративній справі з посиланням на те, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а є цивільним спором..

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати його та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заперечень не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 17 червня 2008 року між позивачем та Петрівською районною державною адміністрацією укладені договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, площею, відповідно, 2,7973 га, 4,4673 га, 5,6315 га, 31,7957 га, які розташовані на території Іскрівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області. Дані договори зареєстровано Петрівським відділом Кіровоградської РФ ДП "Центр ДЗК" 19 вересня 2008 року за номерами НОМЕР_8, НОМЕР_8, НОМЕР_5, НОМЕР_6.

Листами від 15 квітня 2013 року за № 4271/05/18-13, № 4266/05/18-13, № 4272/05/18-13, № 4270/05/18-13 Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області повідомлено позивача про те, що 19 вересня 2013 року спливає термін дії договорів оренди земельних ділянок від 17 червня 2008 року, та роз'яснено вимоги ч. 2 ст.33 Закону України "Про оренду землі".

22 травня 2013 року позивач звернулася до Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області з листами-повідомленнями про поновлення договорів оренди земельних ділянок. Разом із вказаними листами на адресу відповідача направлено проекти додаткових угод до вищезазначених договорів, копії договорів оренди земельних ділянок, копії титульних листів документації із землеустрою, копії паспорту та ідентифікаційного коду.

12 грудня 2013 року позивач повторно звернулася до відповідача з листами-повідомленнями про поновлення договорів оренди земельних ділянок та додала додаткові угоди.

Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області, розглянувши листи-повідомлення позивача про поновлення договорів оренди земельної ділянки, направило на адресу позивача листи від 31 грудня 2013 року за № 1366/02-21-04, № 1367/02-21-04, № 1368/02-21-04, № 1365/02-21-04, якими повідомлено, що заперечує проти поновлення договорів оренди землі.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач заявила цей позов.

Таким чином, позов направлено на поновлення договорів оренди земельної ділянки.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем дотримані вимоги статті 33 Закону України "Про оренду землі", тоді як відповідачем у встановленому порядку листи-повідомлення не розглянуті.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з такого.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч. ст. 2 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, що визначені у ч. 2 цієї статті КАС України.

Відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з'ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Ураховуючи наведене, позов, предметом якого є намагання сторони відновити право користування земельною ділянкою за договором, який закінчив свою дію, свідчить, що позивач звернувся до суду з вимогами про захист своїх цивільних прав, у яких відповідач виступає не як суб'єкт владних повноважень у тому значенні цього терміна, в якому його вжито у п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС, а як рівноправний суб'єкт майнових відносин.

На думку колегії суддів Вищого адміністративного суду України, спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин про поновлення договору, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки під час вирішення спору суд апеляційної інстанції правильно застосував норми процесуального права, то скаргу позивача слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: