Справа № 813/7237/14
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р. Справа № 876/1221/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області звернулася з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача на користь бюджету податковий борг у сумі 17 681,88 грн..

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що така заборгованість відповідача виникла у зв'язку із несплатою грошових зобов'язань з податку на додану вартість, визначених контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення, а також за наслідками декларування грошового зобов'язання згідно відповідних декларацій за червень-серпень 2014 року. З врахуванням того, що відповідачем сума заборгованості в розмірі 17 681,88 грн. у встановлені строки не сплачена, є узгодженою, а вжиті контролюючим органом заходи щодо її погашення не призвели до позитивних наслідків, позивач звернуся із позовом до суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року, адміністративний позов задоволено повністю.

Стягнуто із Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Львів, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь бюджету податковий борг у сумі 17 681 (сімнадцять тисяч шістсот вісімдесят одна) грн. 88 коп.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Сторони в судове засідання не прибули, хоч про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 перед бюджетом станом на 16.10.2014 року, згідно довідки про податкову заборгованість, становить 17681,88 грн. /а.с.7/.

Податковим органом на підтвердження суми заборгованості до матеріалів справи долучено податкове повідомлення-рішення № 000701721 від 05.09.2014 року /а.с.9/ на суму 18554,16 грн. (в т. ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 3710,83 грн.), а також копії податкових декларацій з податку на додану вартість за червень, липень та серпень 2014 року, відповідно до яких відповідачем самостійно визначено суми грошових зобов'язань 1424,00 грн., 1147,00 грн. та 1213,00 грн. відповідно /а.с.10-11, 12-13, 14-15/.

Згідно ст. 16 ПК України, платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

ДПІ у Галицькому районі м. Львова проведено документальну перевірку дотримання вимог податкового , валютного та іншого законодавства, про що складено відповідний акт №2513/17-2/НОМЕР_1 від 26.08.2011 року, на підставі такого акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № від 05.09.2011 року /а.с.9/ на суму 18554,16 грн. (в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 3710,83 грн.).

Апелянт не погоджуючись із таким рішення ДПІ звернувся із адміністративним позовом до суду. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2012 року у справі № 2а-10712/11/1370 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у Галицькому районі м. Львова про скасування податкового повідомлення-рішення, - позов задоволено. Однак, згідно з постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014 року у справі № 876/86/13 постанову суду першої інстанції скасовано, та постановлено нову, якою ФОП ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову відмовлено /а.с.21-22/.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Зважаючи на це, податковим органом виставлено відповідачу податкову вимогу №2402-25 від 18.08.2014 року на суму 16 223,58 грн., яку отримано відповідачем 26.08.2014 року /а.с.8/. Доказів оскарження такої вимоги до не надано.

Згідно п. 4 ст. 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Також, відповідно до положень пп. 95.1-95.3 ст. 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно копії зворотного боку облікової картки платника податків, з врахуванням попередніх переплат, за ФОП ОСОБА_1 обліковується податковий борг в сумі 17681,88 грн. /а.с.16, 17-19/.

Враховуючи наведене, колегія суддів констатує, що вжиті ДПІ у Галицькому районі м. Львова заходи не призвели до погашення податкового боргу апелянта, згідно з долучених до справи документів його заборгованість становить 17681,88 грн. та залишається непогашеною, а відтак вимоги про стягнення податкового боргу є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Таким чином, перевіривши дійсні обставини справи та додатково проаналізувавши зібрані документальні докази по матеріалах справи, колегія суддів прийшла до неспростовного переконання про те, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року у справі №813/7237/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький