Справа № 757/22784/13-а
Суддя: Ільєва Т. Г.
Дата ухвалення: 2013-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2013 року cуддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., розглянувши одноособово, у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правління Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька Донецької області про визнання бездіяльності відповідача порушенням прав позивача, зобовязання поновити виплату пенсії за віком, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому просив визнати бездіяльність Правління Пенсійного фонду України щодо невиконання Рішення КСУ № 25-рп/2009 про внесення змін до «Порядку подачі та оформлення документів для призначення пенсії» з урахуванням проживання пенсіонерів за межами України та оформлення ними пенсії без проживання в Україні та щодо відмови у передачі вповноваженому територіальному органу його заяви для прийняття рішення про відновлення виплати пенсії за віком як пенсіонеру і громадянину України, який проживає в Ізраїлі актом порушення його людських прав; зобовязати Правління Пенсійного фонду України негайно внести і затвердити зміни до «Порядку подачі та оформлення документів для призначення пенсії»; зобовязати відповідачів (Правління Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька Донецької області) відновити виплату пенсії за віком з березня 2000 р. за межі України відповідно до Конституції України і діючому пенсійному законодавству України.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що являється громадянином України, з серпня 1997 року в Калінському відділі соціального забезпечення йому була призначена пенсія за віком, які він отримував до вересня 1999 р. В звязку з виїздом на постійне місце проживання за кордон в серпні 1999 р. йому було виплачено аванс в розмірі 6 пенсій, а далі виплата була зупинена. Позивач зазначає, що являється громадянином України. До виїзду за кордон проживав за адресою: АДРЕСА_1.

07.08. 2013 року позивач звертався до Правління Пенсійного Фонду України із заявою про відновлення йому пенсії за віком у відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009, у відповідь у серпні 2013 р. отримав лист від 16.08.2013 року.

Відповідач - Правління Пенсійного Фонду України направив до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька направив до суду письмові заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що позивач із заявою про поновлення виплати пенсії до управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька не звертався.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачами обставини, дослідивши матеріали справи, керуючись ч. 4 ст. 183-2 КАС України, вважаю достатніми підстави для прийняття рішення в скороченому провадженні без проведення судового засідання.

Так, у позовній заяві позивач ОСОБА_1, посилається на те, що являється громадянином України, з серпня 1997 року в Калінському відділі соціального забезпечення йому була призначена пенсія за віком, які він отримував до вересня 1999 р. В звязку з виїздом на постійне місце проживання за кордон в серпні 1999 р. йому було виплачено аванс в розмірі 6 пенсій, а далі виплата була зупинена. Позивач зазначає, що являється громадянином України. До виїзду за кордон проживав за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що 07.08. 2013 року позивач звертався до Правління Пенсійного Фонду України із заявою про відновлення йому пенсії за віком у відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009, у відповідь у серпні 2013 р. отримав лист від 16.08.2013 року (а.с. 18)

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Оцінюючи бездіяльність відповідачів щодо відмови у поновленні та виплаті пенсії за віком особі, яка проживає за межами України та має трудовий стаж в Україні, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій передбачені Законами України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію нарівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міждержавними угодами.

Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

Згідно з приписами ст. 92 цього Закону громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються. Виключення з даного правила встановлено тільки для пенсій, призначених внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного Фонду України або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України. У статті 51 вказаного закону передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед виїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають:

П. 1.1 - громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, та інші особи, передбачені цим Законом;

П. 1.4 - іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг із системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 та ст. 46 цього Закону.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 45 даного Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до ч. 2 п. 3 Постанови Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про поновлення виплати раніше призначеної пенсії, подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 15 даної Постанови передбачено, що поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії.

Відповідно до п. 16 зазначено що особа, яка звертається за пенсією повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік.

Статтею 29 цього Порядку передбачено, що за документ, який засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземні громадяни та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання (реєстрації).

Слід зазначити, що позивач не надав підтверджуючі документи того, що він звертався до Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька Донецької області у передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з заявою встановленого зразка для поновлення йому пенсії з необхідним пакетом документів, що визначає право на даний вид пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких підстав, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову в частині позовних вимог до Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька Донецької області.

Що стосується позовних вимог до Правління Пенсійного фонду України про відмову у передачі вповноваженому територіальному органу його заяви для прийняття рішення про відновлення виплати пенсії за віком як пенсіонеру і громадянину України, який проживає в Ізраїлі актом порушення його людських прав, то вказані вимоги задоволенню також не підлягають, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний Фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-премєр міністра України Міністра соціальної політики України.

У своїй діяльності Пенсійний Фонд України керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра (п. 2 Положення).

Відповідно до п. 17 Положення Пенсійний Фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах.

Правління Пенсійного Фонд України, як центральний орган виконавчої влади, відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу його органів щодо призначення (перерахунку) та виплати пенсії. При цьому, відповідно до п. 2.2. Положення про Управління Пенсійного Фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 21 травня 2002 року за № 442/6730, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії управління Фонду в районі, місті і районах у містах, а не Пенсійний фонд України.

Таким чином, Правління Пенсійного фонд України не є тим органом, до компетенції якого відноситься призначення та виплата позивачу пенсію за віком, а тому не є належним відповідачем у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 44, 45, 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Положенням про Пенсійний Фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Положення про Управління Пенсійного Фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 21 травня 2002 року за № 442/6730 та ст. 2, 9, 69-71, 89, 94, 97, ст. 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Правління Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Донецька Донецької області про визнання бездіяльності відповідача порушенням прав позивача, зобовязання поновити виплату пенсії за віком - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Т.Г. Ільєва