Справа № 814/3643/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/3643/14

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Миколаївської митниці Державної фіскальної служби на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" до Миколаївської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови,

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач, ОСОБА_2) про визнання протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 29.10.2014 року №504000003/2014/000055/1, а також визнання не чинною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №504010000/2014/00018 від 29.10.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2 безпідставно відмовила Товариству у митному оформленні товару, невмотивовано визначивши іншу митну вартість товарів, ніж та, що була задекларована суб'єктом господарювання.

Відповідач надав до суду письмові заперечення згідно яких вважає, що надані позивачем для митного оформлення документи були розцінені нею як такі, що не містять всіх даних, які підтверджують задекларовану митну вартість товару, що і було підставою для визначення митної вартості товарів за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Миколаївської митниці Міндоходів від 29.10.2014 року №504000003/2014/000055/1.

Визнано не чинною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №504010000/2014/00018 від 29.10.2014 року.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" сплачений згідно платіжного доручення №05401 від 27.11.2014 року в сумі 73,08 грн.

В апеляційній скарзі Миколаївської митниці Державної фіскальної служби ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Миколаївської митниці Державної фіскальної служби, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

01 квітня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" та ВАТ "Єдіная торговая компанія" (м. Стерлітамак, Республіка Башкортостан, Російська Федерація) укладено зовнішньоекономічний контракт №RF/RD/79-13/11-M (далі - Контракт, арк. с.20-23), за умовами якого з урахуванням Додатку №20 (Специфікації №20, арк. с. 24) від 22.09.2014 року, продавцем здійснювалась поставка товару - натрій їдкий (гідроксит натрію) в обсязі 5917,00 т., за ціною 290,00 доларів США за тонну на загальну суму - 1715930,00 доларів США. При цьому вартість тони товару розраховувалась за формулою: FOB MED Low мінус 40 доларів США, де FOB MED Low - середня котировка FOB MED Low, яка публікується агентством ICIS, розрахована на основі ICIS prising Caustic Soda (Europe Mediterranean) weekly report за попередні періоду відвантаження 2 місяці, з 21 числа першого місяця і по 20 число другого місяця. Розрахована за такою формулою ціна вказується у специфікаціях, які є невід'ємною частиною Контракту.

Позивач 29.10.2014 року подав до ОСОБА_2 електрону митну декларацію №504010000/2014/002733 (далі - МД, арк. с. 9), в якій митна вартість імпортованих товарів визначена за ціною Контракту, тобто за основним методом, передбаченим ст. 57 ч. 1 п. 1 МК України.

На підтвердження митної вартості товару Товариством надано: контракт №RF/RD/79-13/11-М від 01.04.2013, Специфікація №20 від 22.09.2014 р., інвойс №V-292 від 18.10.2014 року, накладна СМГС АУ 870511 від 19.10.2014 року, підтвердження позитивного проходження радіологічного та екологічного контролю (штампи), сертифікат походження товару RUUA НОМЕР_1 від 20.10.2014 року, паспорта якості.

Під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, у зв'язку із чим витребував у Товариства додаткові документи, а саме: бухгалтерську інформацію щодо оплати складових митної вартості, зокрема страхування товару; договір із третіми особами, пов'язаний із Контрактом; копію митної декларації країни відправлення.

На виконання зазначеної вимоги позивачем ОСОБА_2 згідно листа від 29.10.2014 року №432/101-10 надані: платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №4775 від 27.10.2014 року; біржові котирування Caustic Soda (Europe) міжнародної біржової організації ICIS за останні 4 тижня, що формували цінову політику на каустичну соду згідно умов Контракту та Специфікації №20, датовані 22.08.2014 р., 29.08.2014 р., 05.09.2014 р., 12.09.2014 р., 19.09.2014 р.

Згідно з інформацією біржових котирувань, ціна на товар за Специфікацією №20 склала 290,00 доларів США, розрахована як різниця між середньою котировкою та 40 доларами США.

Крім того, Товариство повідомило ОСОБА_2 про те, що товар - сода каустична, що є предметом Контракту, не страхувався; інших договорів (угод, контрактів) із третіми особами, пов'язаних з Контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається - не укладалось, в зв'язку з чим зазначені документи не можуть бути надані.

За результатами розгляду поданих позивачем документів 29.10.2014 року ОСОБА_2 прийняла рішення №504000003/2014/000055/1 про коригування митної вартості товарів, яким визначено митну вартість задекларованого позивачем товару (гідроксиду натрію за ціною 364,00 доларів США за тонну. Митну вартість товару скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості, а саме за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, що ґрунтується на раніше визнаній митній вартості товару, який постачався згідно з митною декларацією від 18.09.2013 №504010000/2013/002028.

В рішенні про коригування заявленої Товариством митної вартості товарів зазначено, що "метод за цiною договору (контракту) щодо товарiв, якi iмпортуються (вартiсть операції) не застосовується у зв'язку з тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості (відсутня інформація щодо страхування оцінюваного товару), декларантом не надані в повному обсязі витребувані митницею документи. У зв'язку з відсутністю цінової інформації щодо вартості ідентичних товарів метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовується".

Суб'єкту господарювання було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови в прийнятті митної декларації №504010000/2014/0018 від 29.10.204 року.

У зв'язку із необхідністю використання товару у виробництві, позивач 30.10.2014 року подав до ОСОБА_2 нову митну декларацію №504010000/2014/002739, у якій ціна ввезеного позивачем товару визначена відповідно до прийнятого ОСОБА_2 рішення про визначення митної вартості №504000003/2014/000055/1. Товариством сплачено усі обов'язкові платежі, здійснено митне оформлення товару та товар випущено у вільний обіг.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що надані митниці позивачем документи не містять в собі розбіжностей та підтверджують правільність обчислення митної вартості за основним методом.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції неправильними і такими, що не відповідають вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, Митному Кодексу України

В апеляційній скарзі Миколаївської митниці Державної фіскальної служби вказується, що рішення про коригування митної вартості товару №504000003/2014/000055/1 від 29.10.2014р було прийнято правомірно,оскільки декларантом було невірно визначено митну вартість товару, при цьому апелянт зазначав,що основою для визначення митної вартості товару ним була використана вартість аналогічного (подібного) товару при попередньому митному оформленню позивачем товару за митною декларацією від 18.09.2013 №504010000/2013/002028. На підставі викладеного апелянт просив скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову постанову,якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судова колегія приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу (МК) України від 13 березня 2012 року № 4496-VI митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Згідно частини третьої статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостою статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною сьомою статті 54 МК України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою презюмується правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої цієї ж статті у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З наведеним висновком кореспондуються положення пункту 2 частини п'ятої статті 54 Митного кодексу України, за змістом якої ОСОБА_2 має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається,що декларантом були подані до ОСОБА_2 необхідні для митного оформлення товару документи, що підтверджують вартість товару за першим методом( за ціною договору), а саме: контракт №RF/RD/79-13/11-М від 01.04.2013, Специфікація №20 від 22.09.2014 р., інвойс №V-292 від 18.10.2014 року, накладна СМГС АУ 870511 від 19.10.2014 року, підтвердження позитивного проходження радіологічного та екологічного контролю (штампи), сертифікат походження товару RUUA НОМЕР_1 від 20.10.2014 року, паспорта якості.

У зв'язку з виникненням сумнів у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, згідно якого Товариство зазначило ціну товару в розмірі 290 доларів США за тонну, ОСОБА_2 було витребувано у Товариства додаткові документи, а саме: бухгалтерську інформацію щодо оплати складових митної вартості, зокрема страхування товару; договір із третіми особами, пов'язаний із Контрактом; копію митної декларації країни відправлення.

На виконання цієї вимоги позивачем були надані: платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №4775 від 27.10.2014 року; біржові котирування Caustic Soda (Europe) міжнародної біржової організації ICIS за останні 4 тижня, що формували цінову політику на каустичну соду згідно умов Контракту та Специфікації №20, датовані 22.08.2014 р., 29.08.2014 р., 05.09.2014 р., 12.09.2014 р., 19.09.2014 р.

Згідно з інформацією біржових котирувань, ціна на товар за Специфікацією №20 склала 290,00 доларів США, розрахована як різниця між середньою котировкою та 40 доларами США.

Надавши оцінку вищезазначеним доказам, суд першої інстанції дійшов висновку, про те,що позивач надав митниці всі необхідні для документи, на підставі яких відповідач мав можливість визначити митну вартість товарів за основним методом , а тому відмова у митному оформленні товару та подальше коригування його вартості за допомогою другорядного методу носять протиправний характер.

Колегія суддів вважає передчасним цей висновок суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 вересня 2013 року, позивач ввозив на митну територію України аналогічний товар - соду каустичну (розчин натрію їдкого) тієї ж марки (РД) та за тими ж умовами поставки СРТ.

При цьому, Товариство задекларувало ціну товару за першим методом в розмірі 364 долари США за тонну.

Крім того згідно програмно-інформаційного комплексу Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міндоходів України рівень митної вартості подібного товару, митне оформлення якого здійсненоХарьківською митницею за основним методом визначення митної вартості, складає 0,45-0,49 дол.США за кг NаОН.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити,що з паспортів якості на товар, які надавались на виконання контракту від 01.04.2013 р, сторонами якого є ВАТ»Єдина торгова компанія» та ТОВ»МГЗ», вбачається, що товар відноситься до небезпечних вантажів та на тару нанесений знак небезпеки відповідно до ГОСТ 19433-88.. .Відповідно до цього ГОСТУ до 8 класу небезпечних вантажів відносяться їдкі корозійні речовини-сода каустична.

Таким чином колегія суддів вважає,що відправник, перевізник, та одержувач зобов'язані були здійснити в установленому законом порядку страхування відповідальності, а вказана сума мала входити до митної вартості товару.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що декларантом документально не підтверджена інформація Продавця та Перевізника щодо відсутності страхування вантажу

Крім того колегією суддів встановлено,що формула визначення вартості товару, яку застосував позивач, не відповідає умовам контракту, який було укладено з продавцем товару - ВАТ»Єдина торгова компанія», а саме - безпідставно взято за основу вирахування вартості товару формула -FOB MED, яка не може застосовуватися при перевезенні на умовах СРТ.

Так згідно п.2.3 Контракту від 01.04.2013р. ціна товару розраховується за формулою F OB MED ЛОУ (середня котировка, яка публікується агенством ICIS) минус 40 доларів США.

Відповідно до п.2.1 цього ж Контракту ціна на товар визначається та приймається на умовах СРТ ст.Жовтнева,Одеський ж/д .

СРТ(перевезення оплачено до)- перевозка будь-яким видом транспорту,перевізників може бути декілька і відповідальність за знищення чи пошкодження товару лежить на перевізнику. Таким чином СРТ-дорожчий вид перевезення,тому як включає в себе поставку товару безпосередньо до місця, яке визначає сам покупець.

При цьому колегія суддів зазначає,що правило F OB MED застосовується лише для морських та водних перевезень, та включає в себе оплату лише до порту.

Слід також зазначити,що цінова інформація міжнародної біржової організації ICIS Caustic Soda (Europe) базується на умовах поставки F OB та відповідно до Правил Інкотермс- 2010 термін «Франко борт» означає,що продавець виконав поставку, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження.

Таким чином в даному випадку до митної вартості товару повинні були додані витрати на транспортування та страхування, але цього не враховано та крім того ціна товару зменшена на 40 доларів США.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів вважає,що в даному випадку відбулось саме СРТ перевезення, а формула, яка взята за основу та відповідно до якої враховано вартість товару, та відповідно і сплачені митні платежі - FOB MED.

Судом першої інстанції не прийняти до уваги та не надана належна правова оцінка вказаним обставинам.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що продавець товару не є його виробником, а декларант на запропонування надати митному органу договір між виробником та продавцем товару, відмовився.

При цьому, за твердженням ОСОБА_2, експортером при попередньому декларуванні за ціною 364 долари США був ВАТ «Хімпром» (виробник товару, який ввозився у спірному випадку).

Комерційну пропозицію виробника товару можливо було вивчити за прайс-листами, каталогами або специфікаціями, від надання яких позивач також відмовився.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_2 у своєму рішенні про коригування вартості послалася на митну декларацію Товариства№504010000/ 2013/ 002028 від 18 вересня 2013 року(а.с.16)

З наведеного вбачається,що позивачем не доведено суттєве зниження ціни задекларованого товару порівняно з попереднім декларуванням,не доведено також підстав суттєвої знижки (40 доларів США за тонну) на придбання товару у посередника за умовами доставки СРТ (з безкоштовною доставкою) порівняно з найнижчою європейською вартістю аналогічного товару за умов поставки FOB (без обов'язку продавця доставити товар).

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19 березня 2015 року по справі К/800/61958/14.

Колегія суддів вважає, що за викладених обставин, відмова Миколаївської митниці Міндоходів у митному оформленні товару та подальше коригування його вартості за допомогою другорядного методу не носять протиправний характер, у зв'язку з чим в задоволенні повних вимог ТОВ»Миколаївській глиноземний завод» слід відмовити.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судова колегія вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ТОВ»Миколаївській глиноземний завод» відмовити.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 202; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби - задовольнити повністю.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв