Справа № 826/6887/15
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6887/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О. Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

09 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ч.1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2015 р. у справі за адміністративним позовом Державної казначейської служби України до Державної виконавчої служби України про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Державна казначейська служба України звернулася до суду з позовом до Державної виконавчої служби України про скасування постанови відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 24.03.2015 року ВП №18800432 у розмірі 157,32 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2015 року позовну заяву Державної казначейської служби України повернуто.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, так як, на думку апелянта, зазначена ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2015 року позовну заяву Державної казначейської служби України залишено без руху та встановлено п'ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Так, відповідно до даної ухвали позивачу запропоновано надати суду документ, який підтверджує сплату судового збору за подання адміністративного позову або документи, які підтверджують виконання ним своїх владних управлінських функцій по спірним правовідносинам з відповідачем.

Зазначена ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили.

На виконання вимог ухвали суду від 23.04.2015 року від представника позивача через канцелярію суду надійшла копія позовної заяви разом з доданими до неї матеріалами для позивача, а також заява від 05.05.2015 року, в якій, не надавши доказів сплати судового збору, позивач зазначає, що спір між ним та Державною виконавчою службою України виник з приводу здійснення Державною казначейською службою України своїх функцій та повноважень. Зазначив, що відповідач наклав на Державну казначейську службу України стягнення витрат на проведення виконавчих дій, тобто за невиконання останнім функції, передбаченої Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 460/2011.

Відтак, на думку позивача, в даному випадку він звільнений від сплати судового збору на підставі положень п. 21 ч. 1 ст. Закону України «Про судовий збір».

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає такі доводи позивача помилковими з огляду на наступне.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що Державною виконавчою службою України відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-4755, виданого 25.03.2010 року Вінницьким окружним адміністративним судом, в якому позивач є боржником.

24.03.2015 року відповідач виніс оскаржувану постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, якою за несвоєчасне виконання позивачем рішення суду та у зв'язку із понесенням відділом примусового виконання рішень витрат виконавчого провадження, пов'язаних з організацію та проведенням виконавчих дій, стягується з Державної казначейської служби України кошти у сумі 157,32 грн.

Так, у відповідності до довідки Вищого адміністративного суду України в контексті положень Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» від 23.01.2015 року №2 зазначено, що відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону про судовий збір від сплати судового збору звільняються Міністерство фінансів України, місцеві фінансові органи, органи доходів і зборів, Державна казначейська служба України, Державна фінансова інспекція України та їх територіальні органи, Державна служба фінансового моніторингу України і Національний банк України - у справах, пов'язаних з питаннями, що стосуються повноважень цих органів.

Як передбачено цим приписом, вказані органи звільняються від сплати судового збору у справах, пов'язаних з питаннями, що стосуються повноважень цих органів. Інакше кажучи, вказані органи звільняються від сплати судового збору у справах, пов'язаних з виконанням ними функцій, для забезпечення яких вони утворені.

У даному випадку позивач звернувся до суду як боржник у виконавчому провадженні та оскаржує постанову про стягнення з нього витрат на проведення виконавчих дій.

Дослідивши всі матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки в даному випадку спір між сторонами виник з правовідносин виконавчого провадження, у якому позивач є боржником, та ці правовідносини не пов'язані зі здійсненням Державною казначейською службою України функцій та завдань в межах її повноважень (здійснення казначейського обслуговування), то посилання позивача про звільнення від сплати судового збору на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», є безпідставними.

Таким чином, позивач не усунув, визначені ухвалою від 23.04.2015 року недоліки позовної заяви та не надав доказів сплати судового збору у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов вірного висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.