Справа № 826/9366/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 червня 2015 року № 826/9366/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лінея"
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві
про визнання дій протиправними, скасування наказу
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінея» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі міста Києва Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) з вимогами про визнання протиправним та скасування наказу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 18.05.2015 року № 895 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Лінея» з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток по взаєморозрахунках з ТОВ «Лайт-Кофф» за період з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року та з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року; визнання протиправними дії Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Лінея» з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток по взаєморозрахунках з ТОВ «Лайт-Кофф» за період з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року та з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року;

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно, в супереч вимогам Податкового кодексу України видано наказ на проведення документальної позапланової виїзної перевірки №895 від 18.05.2015 та вчинено дії щодо її проведення. За таких обставин, на думку позивача порушені права та інтереси останнього, а відтак спірний наказ підлягає скасуванню, а дії відповідача щодо здійснення перевірки є протиправними.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Голосіївському районі міста Києва Головного управління ДФС у м. Києві - явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового вирішення справи. Поряд з цим, відповідачем не надано суду жодних заперечень проти позову. За таких обставин, справа вирішується на підставі наявних документів в матеріалах справи.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України судом ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Наказом ДПІ у Голосіївському районі від 18.05.2015 року № 895, на підставі п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Лінея." з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток по взаєморозрахунках з ТОВ "Лайт-Кофф" за період з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року та з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року. Тривалість перевірки з 18.05.2015 року на 5 робочих днів.

19.05.2015 року працівниками ДПІ у Голосіївському районі розпочато проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Позивач вважає дії ДПІ у Голосіївському районі щодо прийняття наказу від 18.05.2015 року № 895 та по проведенню перевірки протиправними та вчиненими з порушенням вимог чинного законодавства України та просить скасувати вказаний наказ, а дії про проведенню перевірки визнати протиправними.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України)

Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, встановлено, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Приписи п. 73.3 ст. 73 ПК України встановлюють, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Аналіз вказаного свідчить, про відсутність у контролюючого органу обов'язку в широку розмінні зазначати в запиті на подання інформації адресованого платнику податків виявлені факти (їх конкретизацію), які свідчать про порушення останнім податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Таким чином, документальна позапланова перевірка може бути проведене контролюючим органом, за наявності підстав для проведення останньої, визначених ст. 78 Податкового кодексу України та за умови прийняття керівником органу державної податкової служби наказу про її проведення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем надіслано позивачу наступні запити: №12439/10/26-50-22-03 від 30.09.2014, №4051/26-5015-03-22 від 29.10.2014, №1016/10/26-50-22-03 від 18.11.2014, №2016/10-26-50-22-06 від 10.12.2014, №2089/10/26-50-22-06 від 05.12.2015.

На думку позивача, вказані запити були оформлені не належним чином всупереч вимогам п. 73.3 ст. 73, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Суд не погоджується з вказаним твердженнями позивача з огляду на наступне.

по-перше, вказані запити містять підстави для надіслання запиту, зокрема вказано наступне «у зв'язку із надходженням податкової інформації по контрагенту - постачальнику від регіональної ДПІ, яка може свідчити про можливе ухилення від сплати податків…»;

по-друге, запити містять переліки інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

по-третє, запити містять печатку контролюючого органу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що запити контролюючим органом були складені у відповідності до п. 73.3 ст. 73 ПК України.

Слід зауважити, що в матеріалах справи, наявні відповіді позивача на запити відповідача у формі звернення (листування), однак запитуваних документів в повному обсязі позивачем надано не було. В той же час, лише листом вих. №28/11 від 28.11.2014 позивачем було повідомлено Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про вилучення в ході обшуку 08.10.2014 на підставі ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду міста Києва всі документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «Лінея», в тому числі документи господарської діяльності за вказані у запитах періодах.

Суд звертає увагу, що надання вказаної відповіді було здійснено на запит контролюючого органу №1016/10/26-50-22-03 від 18.11.2014, у той час, коли перед ним передували запити: №12439/10/26-50-22-03 від 30.09.2014, №4051/26-5015-03-22 від 29.10.2014, на які запитувані документи позивачем надано не в повному обсязі.

З вказаного слідує, що у відповідача були підстави для проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Лінея» у відповідності до п.п 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

За таких обставин, оскаржуваний наказ винесено податковим органом в межах його компетенції та у відповідності до норм податкового законодавства, оскільки на запит податкового органу про надання документів, позивачем надано неповний перелік документів, що є достатньою умовою для призначення перевірки.

В той же час, в абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 2-зп від 23.06.1997 в справі № 3/35-313 вказано, що "…за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію."

В пункті 5 Рішення Конституційного Суду України № 9-рп/2008 від 22.04.2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи "правового акту індивідуальної дії" правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що "правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)" стосуються окремих осіб, "розраховані на персональне (індивідуальне) застосування" і після реалізації вичерпують свою дію.

Таким чином, на думку суду оскаржуваний наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання. Враховуючи, що податковим органом фактично реалізована його компетенція на проведення перевірки, оскаржуваний наказ не є таким, що порушує права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов'язків, а відтак, задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки такий наказ не є юридично значимим для позивача з огляду на те, що після проведення на його підставі перевірки він вичерпав свою дію відносно позивача.

За таких обставин, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування наказу не спрямовані на захист порушених прав та інтересів позивача, а отже є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відносно позовних вимог щодо протиправності дій щодо проведення перевірки проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Лінея» з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток по взаєморозрахунках з ТОВ «Лайт-Кофф» за період з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року та з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року.

Так, в обґрунтування позовних вимог в цій частині позивач зазначив, що відповідачем в порушення приписів ч. 4 ст. 78 ПК України ознайомлено останнього з наказом на проведення перевірки лише 19.05.2015, у той час коли в наказі початок перевірки вказаного з 18.05.2015. Як відмітив позивач, про вказані обставини, зазначено в повідомлені на проведення перевірки, однак суду останнього не надано.

Суд не погоджується з вказаними твердженнями з огляду на наступне.

Як зазначено позивачем у свої позовній заяві (а.с.3) працівниками Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві 19.05.2015 розпочато документальну позапланову виїзну перевірку позивача.

В той же час, як вказувалося вище право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п. 78.4 ст. 78 ПК України).

Аналіз вказаного свідчить, що необхідним елементом, що обумовлює право контролюючого органу на проведення перевірки є вручення під розписку копії наказу на її проведення.

Поряд з цим, слід зауважити, що ПК України не визначено обов'язку податкового органу розпочати проведення перевірки в дату зазначену в наказі на проведення останньої.

Згідно акту перевірки №326/1-26-50-22-06-35909886 від 29.06.2015 остання проводилася з відома директора Товариства з обмеженою діяльністю «Лінея» ОСОБА_1. Окрім того, позивач не заперечую про те, що його було ознайомлено 19.05.2015 з наказом на проведення перевірки №895 від 18.05.2015. Суд відмітить, що позивачем не надано жодних доказів, які підтверджували б, що перевірка протягом одного дня тривала без повідомлення поповича. При цьому, слід наголосити, що проводилася саме виїзна перевірка, яка в силу свої ознак не могла проводитися без відома позивача, оскільки остання обумовлюється входженням працівників контролюючого органу до приміщення (будівлю) в якому знаходиться безпосередньо позивач.

Окрім того, позивач зазначає на порушення відповідачем присів п. 85.9 ст. 89 ПК України згідно якого у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів. Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу. У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Згідно акту перевірки (а.с.78) відповідачу було надано частину вилучених у позивача документів, а саме видаткові накладні.

Відповідно до п. 1.2.6 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 31.07.2014 року N 22 (далі по тексту - Методичні рекомендації), у разі якщо під час проведення документальної перевірки до органу державної фіскальної служби за місцем обліку від платника податків надійшло повідомлення про втрату, пошкодження або дострокове знищення документів або вилучення документів правоохоронними та іншими органами (у зв'язку з чим особами, які здійснюють (очолюють) перевірку, обґрунтовано встановлено неможливість подальшого проведення перевірки) такі особи складають акт довільної форми, який реєструється у Спеціальному журналі реєстрації актів у порядку, передбаченому пунктом 1.4.5 цього розділу Методичних рекомендацій. В акті зазначаються причини неможливості продовжувати перевірку у терміни, вказані у направленні та наказі, та робиться відповідний запис про проведення зазначеної перевірки після усунення причин, які призвели до неможливості її проведення. На підставі цього акта органом державної фіскальної служби, яким було призначено перевірку, видається наказ про перенесення термінів проведення такої перевірки на строк, визначений відповідно до пункту 44.5 статті 44 або пункту 85.9 статті 89 розділу II Кодексу, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам). У разі вилучення оригіналів документів правоохоронними або іншими органами підрозділ, який проводить (очолює) перевірку, забезпечує підготовку та направлення у той же день письмового запиту до відповідного органу про надання органу державної фіскальної служби копій зазначених документів або забезпечення доступу до перевірки таких документів. Після отримання копій всіх вилучених правоохоронними та іншими органами документів або забезпечення доступу до них терміни проведення перевірки поновлюються не пізніше наступного робочого дня, про що видається наказ про поновлення перевірки, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним уповноваженим) представникам).

Суд зазначає, що вказані твердження позивача стосуються вже розпочатої перевірки, тобто у разі встановлення вказаних вище обставин, зокрема вилучення документів правоохоронним органами. Поряд з чим, суд вважає за необхідне відмітити, що зупинення проведення перевірки обумовлюється встановленням обґрунтованої неможливості подальшого проведення перевірки контролюючим органом .

Окрім того, суд зауважить, що вказані методичні рекомендації не носять характеру нормативного-правого акту, а носять виключно рекомендаційний характер. В той же час, приписи п. 85.9 ст. 89 ПК України не містять імперативного обов'язку контролюючого органу зупинити проведення перевірки до повного отримання документів вилучених правоохоронним органом.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість дій та рішення, тому, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінея» не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 9, 71, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст..186 КАС України.

Суддя В. І. Келеберда