Справа № 2а-922/12/0170/17
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2015 р. м. Київ К/800/43244/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Розваляєвої Т.С.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Ради Міністрів Автономної Республіки Крим на постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Партенітської селищної ради, відділу Держкомзему в м. Алушті, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим про визнання протиправним та скасування рішення, визнання переважного права на розробку проекту землеустрою та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Партенітської селищної ради, відділу Держкомзему в м. Алушті, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просив суд: визнати протиправним і скасувати рішення Партенітської селищної ради від 27.08.2010 №65-31 «Про відмову ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою по відводу у власність земельної ділянки для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд»; визнати протиправною відмову в розробці проекту землеустрою по відводу у власність земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд; визнати за позивачем право на складання проекту землеустрою по відводу у власність земельної ділянки площею 0,1500 га, розташованої в районі АДРЕСА_1 для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд; визнати протиправною бездіяльність Ради міністрів Автономної Республіки Крим по не розгляду заяв позивача про дозвіл на складання проекту землеустрою по відводу земельної ділянки; зобов'язати Раду Міністрів Автономної Республіки Крим протягом місяця з дня набрання чинності постави суду розглянути належним чином звернення позивача та прийняти по результатам розгляду відповідний документ - розпорядження Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю відмови Партенітської селищної ради у надання позивачеві дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також протиправною бездіяльністю Ради Міністрів Автономної Республіки Крим щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяв позивача з аналогічного питання.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 08 листопада 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2013 року позов задоволено частково: зобов'язано Раду Міністрів Автономної Республіки Крим на найближчому засіданні розглянути заяву ОСОБА_4 про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки з прийняттям відповідного рішення; в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Рада Міністрів Автономної Республіки Крим із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач двічі у 2010 році та чотири рази в 2011 році звертався до Ради Міністрів АР Крим із заявами про дачу згоди на складання проекту відведення земельної ділянки у власність площею 0,15 га, розташованої в районі АДРЕСА_1 для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд. Заяви ОСОБА_4 направлялись Радою міністрів Автономної Республіки Крим для розгляду в Республіканський комітет по земельних ресурсах Автономної Республіки Крим, яким листами від 13.09.2010 №М-1/4872, від 19.11.2010 №М-1/6372/2, від 16.05.2011 № М-1/2780/2, від 25.06.2011 №М-1/3649/2, від 03.08.2011 №М-1/4365, від 10.10.2011 №М-1/5227/2 відмовлено у наданні згоди на складання проекту землеустрою із посиланням на положення статей 38, 39 Земельного кодексу України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Ради Міністрів Автономної Республіки Крим та зобов'язання розглянути належним чином звернення позивача, суд першої інстанції виходив із того, що, направляючи заяви позивача щодо надання дозволу на виготовлення проекту відводу земельної ділянки до Республіканського комітету по земельних ресурсах АР Крим, яким надані відповіді позивачу, Рада Міністрів АР Крим діяла в рамках своїх повноважень.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та зобов'язуючи Раду Міністрів Автономної Республіки Крим на найближчому засіданні розглянути заяву ОСОБА_4 про надання дозволу на виготовлення проекту відводу земельної ділянки з прийняттям відповідного рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до вимог статей 16, 118 Земельного кодексу України розгляд питань, пов'язаних із наданням дозволу на складання проекту відводу земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів і які не входить в склад певного району, або відмови в дачі такого дозволу є виключною компетенцією Ради міністрів Автономної Республіки Крим, у зв'язку з чим питання щодо надання згоди на виготовлення проекту відводу земельної ділянки або відмови в наданні такої згоди мало бути вирішено Радою міністрів Автономної Республіки Крим шляхом прийняття відповідного рішення.

Колегія суддів, переглядаючи рішення судів попередніх інстанцій в межах касаційної скарги, поданої Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, погоджується із позицією суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 35 Конституції Автономної Республіки Крим Рада Міністрів Автономної Республіки Крим як орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим самостійно здійснює виконавчі функції і повноваження з питань, віднесених до відання Автономної Республіки Крим Конституцією України, Конституцією Автономної Республіки Крим і законами України.

Згідно з частиною третьою 3 статті 35 Конституції України Рада міністрів Автономної Республіки Крим виконує також державні виконавчі функції і повноваження, делеговані законами України відповідно до Конституції України.

Згідно до частини восьмої статті 38 Конституції Автономної Республіки Крим Рада міністрів Автономної Республіки Крим у межах своєї компетенції видає постанови, рішення і розпорядження, обов'язкові до виконання на всій території республіки.

Відповідно до статті 16 Земельного кодексу України до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим у галузі земельних відносин належать, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом (п. «а»); підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок (п. «ґ»); вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону (п. «е»).

За змістом частини першої статті 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається, зокрема, до Ради Міністрів АР Крим.

Згідно з частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовані розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається, зокрема, до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

За результатами аналізу наведених положень колегія суддів погоджується із позицією суду апеляційної інстанції, згідно з якою розгляд питань, пов'язаних з наданням дозволу на складання проекту відводу земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів і які не входить в склад певного району, або відмови в дачі такого дозволу є виключною компетенцією Ради міністрів АР Крим.

Таким чином, питання щодо надання згоди на виготовлення проекту відводу земельної ділянки або відмови в наданні такої згоди має бути вирішено Радою міністрів Автономної Республіки Крим шляхом прийняття відповідного рішення.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність факту розгляду уповноваженим органом заяв позивача про надання дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за межами населеного пункту, колегія суддів погоджується із позицією суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судом апеляційної інстанції дана вірно, порушень норм матеріального чи процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення не допущено.

Згідно з частиною першою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Ради Міністрів Автономної Республіки Крим залишити без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: