Справа № 2018/2-а-6656/11
Суддя: Шмадченко С. І.
Дата ухвалення: 2011-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2018/2-а-6656/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2011 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Шмадченко С.І. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про зобовязання доплати щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И В :

13 липня 2011 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 в якій вона просить поновити пропущений строк, визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова щодо не нарахування їй доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 роки та січень червень 2011 року. Зобовязати Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова здійснити нарахування доплати до її пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»за 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 роки та січень червень 2011 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.07.2011 р. відкрите скорочене провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про зобовязання доплати щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни».

Відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, але протягом десяти днів свої заперечення проти позову до суду не направив.

Відповідно до ч.4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, вивчивши письмові матеріали справи, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 з наступних підстав.

Позивачка ОСОБА_1 народилася 19 липня 1936 року.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно, позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Даний факт підтверджується пенсійним посвідченням позивача з проставленим у ньому штампом «дитина війни».

Враховуючи вищевказаний статус позивача, суд зазначає, що її соціальний захист регулюється Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У позові ОСОБА_1 просить захистити її права як «дитини війни»за період 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 роки та з січня 2011 року до дати набрання сили Постановою суду, тобто вимоги заявлені позивачем за межами строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтуванні позивач посилається на те, що її законні права було обмежено шляхом прийняття окремих неконституційних положень нормативно-правових актів вищої сили, Законів України, крім того, про належні їй, як дитині війни виплати, її повідомлено не було, тому про факт порушення її прав стало відомо лише після отримання листа Відповідача.

Однак, з цими доводами позивача суд не може погодитись.

Так, рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2007 року та від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року визнавались неконституційними окремі положення Законів України «Про Державний бюджет на 2007 рік», «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими було зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.2 ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України»у разі якщо Закони, інші правові акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ч.2 і ч.3 ст. 67 Закону України «Про Конституційний Суд України»ухвали, рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України протягом наступного робочого дня після їх підписання оприлюднюються на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України і направляються Президенту України, ОСОБА_2 України та Кабінету Міністрів України. Рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України публікуються у "Віснику Конституційного Суду України" та в інших офіційних виданнях України.

Таким чином, рішення Конституційного Суду України є загальновідомими та доступними для ознайомлення та вивчення актами для усього кола громадян України, у тому числі і для позивача ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що про порушення своїх прав як «дитини війни»позивач повинна була дізнатись з часу прийняття Конституційним судом України рішень від 09.07.2007 за №6-рп/2007 року та від 22.05.2008 за №10-рп/2008, тому причини, на які посилається позивачка у своєї заяві про поновлення строку, суд не може визнати поважними.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині нарахування і виплатити на її користь недоплаченої, як дитині війни, щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01.01.2006 року по 12.01.2011 року - залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з того, що позивачка є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд вважає, що на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України від 14.06.2011 р. № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік»було встановлено, що у 2011 році норми і положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Згідно ст. 53 Закону України «Про Кабінет Міністрів України»постанови Кабінету Міністрів України набирають законної сили з дня їх офіційного опублікування.

23.07.2011 р. була офіційно опублікована постанова Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», пунктом 6 якої установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 грн.

Суд вважає за можливе захистити права позивача, як «дитини війни», з 13.01.2011 року по 22.07.2011 року.

Судові витрати у вигляді судового збору по справі підлягають розподілу у відповідності до ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст, 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», 99, 101 ч.1, 102, 107 ч.1 і ч.2, ст.ст. 6-14, 71, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про зобовязання доплати щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про зобовязання здійснити перерахунок, нарахування, здійснити виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни»за період з 01.01.2006 року по 12.01.2011 року - залишити без розгляду.

Визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова щодо не нарахування ОСОБА_1 доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 13.01.2011 року по 22.07.2011 року.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова здійснити нарахування доплати до пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" з 13.01.2011 року по 22.07.2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 /одна/ грн. 70 коп.

Зобовязати відповідача виконати постанову негайно.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ