Справа № 826/2220/15
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 червня 2015 року 11:30 № 826/2220/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві
про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1.) з позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (надалі - відповідач або Реєстраційна служба ГУ юстиції у м. Києві), в якому просить:

- визнати протиправними дії Реєстраційної служби ГУ юстиції у м. Києві щодо відмови у задоволенні заяви за реєстраційним № 18951503 від 23.01.2015 року 16:25:57 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1;

- зобов'язати Реєстраційну службу ГУ юстиції у м. Києві зареєструвати за ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 на підставі заяви за реєстраційним № 18951503 від 23.01.2015 року 16:25:57.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує про протиправність дій відповідача щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 за реєстраційним № 18951503 від 23.01.2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1, оскільки реєстрація права власності ОСОБА_2 на вказану квартиру відбулася на підставі договору купівлі-продажу від 14.08.2013 року, який, в свою чергу, було визнано недійсним, згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.09.2014 року по справі № 758/2307/14-ц. Дане судове рішення набрало законної сили 03.11.2014 року та було додане ОСОБА_1 до загаданої вище заяви від 23.01.2015 року, а тому, на переконання позивача, відповідач, у відповідності до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», повинен був внести до державного реєстру прав на нерухоме майно відповідний запис про припинення речових прав ОСОБА_2 та померлої ОСОБА_3 на зазначене нерухоме майно на підставі цього судового рішення. Таким чином, рішення відповідача № 18951503 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 29.01.2015 року, мотивоване тим, що заявлене позивачем право вже зареєстровано за іншою особою (а саме: у даному випадку ОСОБА_2.), є незаконним.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2015 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду.

У судове засідання 22.04.2015 року з'явився представник відповідача, який проти задоволення позовних вимог заперечував проти позову та просив суд відмовити у його задоволенні з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, в яких вказано, що оскаржувані дії щодо відмови у задоволенні заяви за реєстраційним № 18951503 від 23.01.2015 року 16:25:57 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 - є правомірними та такими, що вчинені у межах повноважень державного реєстратора та з дотриманням норм чинного законодавства України.

Позивач у вказане судове засідання не з'явився, явку свого представника не забезпечив, хоча, у відповідності до положень ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. При цьому, 01.04.2015 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності останнього із зазначенням про підтримання позивачем позовних вимог у повному обсязі.

З огляду на викладене вище, суд у судовому засіданні 22.04.2015 року на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, враховуючи неприбуття належним чином повідомленого позивача, від якого надійшла заява про розгляд справи за відсутності останнього, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачаться з матеріалів справи, заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03.09.2014 року у справі № 758/2307/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання недійсним договору-купівлі продажу квартири, визнання права власності на спадкове майно та витребування майна з чужого незаконного володіння, позов ОСОБА_1 задоволено, а саме: визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 14.08.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4; визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1; витребувано з чужого незаконного володіння у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 (копія цього судового рішення наявна у матеріалах справи).

Згідно відмітки суду дане рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.09.2014 року у справі № 758/2307/14-ц набрало законної сили 03.11.2014 року.

Надалі, позивач звернувся до Реєстраційної служби ГУ юстиції у м. Києві із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), яка зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23.01.2015 року 16:25:57 за реєстраційним номером 9902453 щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1

У відповідності до наявної у матеріалах справи копії карти прийому заяви № 18823911, до вищезазначеної заяви ОСОБА_1 подані також наступні документи: копія паспорту громадянина України, серія та номер: НОМЕР_3 виданий 01.10.2010 року, видавник: Подільський РУ ГУ МВС України в м. Києві; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру серія та номер: НОМЕР_1, видана 16.03.2011 року; технічний паспорт, виданий 14.01.2015 року ТОВ «БТІ Плюс»; копія рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.09.2014 року по справі № 758/2307/14-ц; копія ухвали Подільського районного суду м. Києва від 14.11.2014 року по справі № 758/2307/14-ц; копії супровідних листів Подільського районного суду м. Києва від 03.10.2014 року № 758/2307/14-ц та від 23.01.2014 року б/н.

29.01.2015 року за результатами розгляду вищезазначених документів у сукупності державним реєстратором Реєстраційної служби ГУ юстиції у м. Києві Пилипчуком В.А. прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 18951503 від 29.01.2015 року, яким з посиланням на встановлення факту наявності зареєстрованого заявленого права на вказане нерухоме майно за іншою особою вирішено відмовити у державній реєстрації права приватної власності на квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, за суб'єктом ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1.

При цьому, у матеріалах справи наявні офіційні відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 29.01.2015 року, згідно яких до Реєстру 14.08.2013 року був внесений запис про державну реєстрацію права приватної власності на квартиру НОМЕР_4 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_2). Підстава для внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 4990624 від 14.08.2013 року, підстава для виникнення права власності - договір купівлі-продажу від 14.08.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень на вищезазначену квартиру протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, що визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV (надалі - Закон № 1952-IV).

Згідно ч. 1 ст. 2 цього Закону, «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно» (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1952-IV передбачено, що орган державної реєстрації прав, зокрема, проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

При цьому, державний реєстратор має встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав (п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV).

Так, у відповідності до норм п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

У силу ч. 13 ст. 15 Закону № 1952-IV, порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 на виконання положень ст. 15 Закону № 1952-IV був затверджений Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (надалі - Порядок № 868), який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна та який набрав чинності 12.02.2014 року, тобто діяв станом на прийняття оскаржуваного рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 17.11.2014 року № 17270023.

Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст (п. 8 Порядку № 868).

Згідно п. 15 Порядку № 868, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Разом з тим, за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації (п. 20 Порядку № 868).

Відповідно до п. 28 Порядку № 868, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, у силу норм п. 3 та 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пунктах 4, 52 - 56 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень (ч. 2 і 3 ст. 24 цього Закону).

З огляду на викладені вище правові норми, а також враховуючи те, що станом на момент прийняття державним реєстратором Реєстраційної служби ГУ юстиції у м. Києві Пилипчуком В.А. рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 18951503 від 29.01.2015 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був наявний запис про державну реєстрацію права приватної власності на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 квартира 6, за суб'єктом - ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_2, - суд дійшов висновку про відсутність в оскаржуваних діях відповідача щодо розгляду заяви позивача від 23.01.2015 року та прийняття зазначеного вище рішення за результатами розгляду останньої ознак протиправності.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 04.06.2015 року № К/800/4775/14, та позицією Київського апеляційного адміністративного суду - в ухвалі від 03.06.2015 року № 826/19948/14.

При цьому, судом не приймаються до уваги як обґрунтовані посилання позивача на те, що прийняття Подільським районним судом м. Києва заочного рішення від 03.09.2014 року по справі № 758/2307/14-ц є автоматично підставою для здійснення зміни до записів в Реєстрі, оскільки у силу норм ч. 1 і 2 ст. 26 Закону № 1952-IV, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Також, п. 2.5 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року № 3502/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 року за № 1429/20167, передбачено, що для внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв'язку зі зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права, інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав, заявник подає документ, що є підставою для зміни відомостей, копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу, та документ про внесення плати за внесення змін до запису Державного реєстру прав.

При цьому, згідно п. 2.6 цього Порядку, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу, але таке судове рішення також відсутнє.

З наявних матеріалів справи вбачається, що на час звернення ОСОБА_1 до Реєстраційної служби ГУ юстиція у м. Києві запис щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 не скасовано у встановленому законодавством порядку. Іншого з матеріалів справи не вбачається, а позивач не доведено.

Щодо решти заявлених позовних вимог, які полягають у зобов'язанні відповідача вчинити певні дії, слід зазначити, що останні мають похідний характер від розглянутої вище позовної вимоги, щодо якої суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, а, отже, вимога про зобов'язання Реєстраційної служби ГУ юстиції у м. Києві зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, на підставі заяви за реєстраційним № 18951503 від 23.01.2015 року також задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а, відтак, такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, ч. 6 ст. 128, ст.ст. 158-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок