Справа № 826/3965/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 червня 2015 року № 826/3965/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Граніт-Інвест"
до третя особаРеєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві в особі Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Середи Марії Сергіївни ОСОБА_2
провизнання дій протиправними, скасування рішення індексний номер 14098865 від 27.06.2014 та зобов'язання вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Граніт-Інвест" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві в особі Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Середи Марії Сергіївни, третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування рішення від 27.06.2014 № 14098865 та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було протиправно зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 - за громадянином ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.2010, оскільки, по-перше, згідно умов даного договору право власності на квартиру залишається за позивачем до 01.04.2020 року, а, по-друге, ОСОБА_2 не виконав станом на 24.06.2014 платіжні зобов'язання перед ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Граніт-Інвест" по оплаті квартири.

У судовому засіданні 21.05.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, 27.04.2015 надав суду письмові пояснення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі, стверджуючи, що відповідачем було правомірно зареєстровано право власності на спірну квартиру за ОСОБА_2, оскільки заявником були подані правовстановлюючі документи - договір купівлі-продажу від 17.03.2010 НОМЕР_2, платіжне доручення від 23.06.2014 № 10672 про оплату квартири за договором купівлі-продажу від 17.03.2010 та довідку ПАТ «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» від 24.06.2014 №69.в.07./2406-2 про підтвердження здійснення оплати.

Представник третьої особи у судовому засіданні 21.05.2015 заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_2 виконав умови договору купівлі-продажу від 17.03.2010 щодо оплати квартири до 01.04.2020 року, а тому мав законні права для подачі документів щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1. Крім того, представник третьої особи зазначив, що право власності на спірну квартиру було відчужено ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, яка, в свою чергу, продала дану квартиру ОСОБА_4.

Крім того, представник третьої особи зазначив, що позивачем пропущено строк на звернення до суду, оскільки позивач повинен був дізнатися про проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 або 23.06.2014 (день отримання коштів за квартиру), або 01.08.2014 (направлення вимоги про повернення квартири, ключів від неї та оригіналу Технічного паспорта).

Суд зазначає, що такі твердження представника третьої особи суперечать пункту 9 договору купівлі-продажу від 17.03.2010 НОМЕР_2, яким передбачено, що право власності на придбану квартиру виникає у покупця 01.04.2020 року та за умови сплати в повному обсязі ціни майна.

Крім того, ані представником відповідача, ані представником третьої особи не надано суду доказів, які б спростовували посилання позивача на ту обставину, що останній звернувся до суду одразу після того, як йому стало відомо про порушення його прав, а саме після отримання 23.10.2014 Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У зв'язку з чим, суд прийшов до висновку, що позивач звернувся до суду у межах наданого строку, а тому відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд, заслухавши у судовому засіданні представників позивача та третьої особи, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд

В С Т А Н О В И В:

Між ВАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Граніт-Інвест" (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) 17.03.2010 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. (реєстровий номер НОМЕР_2).

Згідно із пунктом 9 договору, даний договір підлягає реєстрації, а право власності на придбану квартиру виникає у покупця 01.04.2020 та за умови сплати в повному обсязі ціни майна, що встановлена цим договором, а з моменту державної реєстрації покупець вправі подати документи для реєстрації права власності на квартиру лише після повного розрахунку з продавцем і після 01.04.2020. Моментом належного виконання покупцем платіжних зобов'язань за цим договором є факт надходження коштів у повному обсязі на рахунок продавця, та продавець не пізніше наступного робочого дня після проведення покупцем повного розрахунку згідно з пунктом 3 цього договору після 01.04.2020 року зобов'язаний надати покупцю довідку про виконання покупцем платіжних зобов'язань за цим договором в повному обсязі.

В пункті 3 даного договору закріплено, що покупець зобов'язується до 01.04.2020 (включно) сплатити суму грошових коштів у загальному розмірі 240 341,89 грн. шляхом перерахування на поточний рахунок продавця.

Пункт 14 цього ж договору вказує, що право власності на квартиру покупець набуває з дня державної реєстрації цього договору з врахуванням викладеного в пункті 9 договору.

23 червня 2014 року представник ОСОБА_2, а саме: ОСОБА_6 сплатила на користь ВАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Граніт-Інвест" грошові кошти в сумі 240 341,89 грн. згідно договору купівлі-продажу від 17.03.2010 НОМЕР_2 (платіжне доручення від 23.06.2014 №10672 та банківська виписка ).

24 червня 2014 року ПАТ «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» довідкою від 24.06.2014 № 69.в.07./2406-2 підтвердило здійснення оплати ОСОБА_2, згідно із платіжним дорученням від 23.06.2014 № 10672.

24 червня 2014 року представник ОСОБА_2, а саме: ОСОБА_6 подала до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) разом з наступним переліком документів:

- договір купівлі-продажу, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 17.03.2010, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кирилюк Д.В.;

- Витяг про реєстрацію в державному реєстрі правочинів, серія та номер: 8338495, виданий 17.03.10, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кирилюк Д.В.;

- нотаріально засвідчена копія договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 1348, виданий 23.06.2014, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ніколенко В.М.;

- нотаріально засвідчена копія витягу про реєстрацію в державному реєстрі правочинів, серія та номер: 1350, виданий 23.06.2014, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ніколенко В.М.;

- нотаріально засвідчена копія довіреності, серія та номер: 1266, виданий 23.06.2014, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ніколенко В.М.;

- копія паспорта громадянина України та коду ІДН, серія та номер: НОМЕР_3, виданий 1996, видавник: Трускавецьким MB УМВС України у Львівській о області;

- копія паспорта громадянина України та коду ІДН, серія та номер: НОМЕР_4, виданий 2013, видавник: Дергачівським РВ ГУДМС України в Харківській області;

- технічний паспорт та копія, серія та номер: б/н, виданий 13.08.2009, видавник: Київське міське БТІ.

27.06.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Середою М.С. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 14098865, згідно якого проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, розмір частки: 1, на квартиру, що розташована: АДРЕСА_1 за суб'єктом: ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1.

ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Граніт-Інвест", не погоджуючись з такими діями відповідача та рішенням від 27.06.2014 №14098865, звернулась до суду з даним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV (далі - Закон України №1952-IV).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України № 1952-IV, державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Згідно із частиною п'ятої статті 3 Закону України № 1952-IV, державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Відповідно до Указу Президента України від 6 квітня 2011 року № 401/2011 "Про затвердження Положення про Державну реєстраційну службу України" Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади. Укрдержреєстр є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади міста Києва, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності.

Підпунктом 10 пункту 3 вказаного Положення передбачено, що Укрдержреєстр здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Згідно з пунктом 7 зазначеного Положення Укрдержреєстр здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, а також районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру.

Відповідно до пункту першого статті 4 Закону України № 1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме:

1) право власності на нерухоме майно;

2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном;

3) інші речові права відповідно до закону;

4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України № 1952-IV, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України № 1952-IV, орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав закріплена постановою КМУ "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" від 17.10.2013 НОМЕР_2 (далі Порядок НОМЕР_2, редакція від 17.10.2013).

Згідно з пунктом 8 Порядку НОМЕР_2, для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст (заява міститься в матеріалах реєстраційної справи).

Відповідно пункту 10 Порядку НОМЕР_2, заявник під час подання заяви особисто пред'являє органові державної реєстрації прав, нотаріусові документ, що посвідчує його особу.

Документом, що посвідчує особу, є паспорт громадянина України, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний, дипломатичний чи службовий паспорт іноземця або документ, що його заміняє.

У разі вилучення у громадянина України паспорта громадянина України у зв'язку з отриманням дозволу для виїзду за кордон на постійне проживання документом, що посвідчує особу громадянина України, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон з відміткою про постійне проживання за кордоном.

Документом, що посвідчує особу, яка не досягла 16-річного віку, є свідоцтво про народження.

Документом, що посвідчує посадову особу органу державної влади або органу місцевого самоврядування, є службове посвідчення.

У разі подання заяви уповноваженою особою органові державної реєстрації прав, нотаріусові, крім документа, що зазначений в абзацах другому - четвертому цього пункту, пред'являється документ, що підтверджує її повноваження (паспорт та податковий номера ОСОБА_2, а також паспорт, податковий номер ОСОБА_6 разом із довіреністю містяться в матеріалах реєстраційної справи).

Документом, що посвідчує особу, є паспорт громадянина України, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний, дипломатичний чи службовий паспорт іноземця або документ, що його заміняє.

Згідно із пунктом 13 Порядку НОМЕР_2, заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита (квитанції міститься в матеріалах реєстраційної справи).

Згідно із пунктом 35 Порядку НОМЕР_2, під час проведення державної реєстрації речових прав заінтересованою особою є власник, інший правонабувач або сторона правочину, відповідно до якого виникли речові права.

Відповідно до пункту 36 Порядку НОМЕР_2, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком (відсутні).

Згідно із пунктом 37 Порядку НОМЕР_2, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до пункту 39 Порядку НОМЕР_2, для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яке набувається у зв'язку з настанням або ненастанням певної події, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає документ, що підтверджує факт настання або ненастання такої події (платіжне доручення від 23.06.2014 № 10672 про оплату квартири зо договором купівлі-продажу від 17.03.2010).

Пунктом 15 Порядку НОМЕР_2 передбачено, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до пункту 20 Порядку НОМЕР_2, за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Під час судового розгляду справи, судом було встановлено, що відповідач зареєстрував право власності на квартиру, що розташована: на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.2010 НОМЕР_2, платіжного доручення від 23.06.2014 № 10672 про оплату квартири за договором купівлі-продажу від 17.03.2010 та довідки ПАТ «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» від 24.06.2014 № 69.в.07./2406-2 про підтвердження здійснення оплати.

Проте, суд не може погодитись з такою позицією відповідача, оскільки згідно умов договору купівлі-продажу від 17.03.2010 НОМЕР_2 обов'язковою умовою для виникнення у ОСОБА_2 права власності на квартиру, що розташована: АДРЕСА_1 є настання певної дати, а саме: 01 квітня 2020 року.

З наведеного вбачається, що відповідач зареєстрував право власності на квартиру, що розташована: на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 без документів, що передбачені пунктом 36 Порядку НОМЕР_2, а саме: без довідки ВАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Граніт-Інвест" про виконання покупцем (ОСОБА_2) платіжних зобов'язань за договором купівлі-продажу від 17.03.2010 НОМЕР_2 та без врахування обов'язкової умови даного договору, що полягає у настанні певної дати - 01 квітня 2020 року, з якої покупець має право вчиняти дії для реєстрації права власності на квартиру, навіть сплативши кошти за квартиру до вказаної дати ( до 01 квітня 2020 року).

Крім того, дані висновки суду узгоджуються з листом Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 04.03.2015 № 4745/0/11-15/5.5, згідно якого 23.09.2014 головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Середу М.С. було звільнено з посади у зв'язку із прийняттям рішення від 27.06.2014 № 14098865, яким було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

Оскільки позовна вимога щодо зобов'язання відповідача скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис 6165375 від 27.06.2014 року про державну реєстрацію права власності (з визначенням дати та часу державної реєстрації « 24.06.2014 19:00:59») на об'єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 - за громадянином ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) спрямована на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду справи не були порушені, суд дійшов висновку про безпідставність заявленої позовної вимоги.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві щодо державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 - за громадянином ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

3. Скасувати рішення Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві від 27 червня 2014 року (індексний номер 14098865, з відкриттям розділу на об'єкт нерухомого майна) щодо державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 - за громадянином ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

4. В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов