Справа № 821/1702/15-а
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 р. 13 год. 25 хв. м. ХерсонСправа № 821/1702/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Рябчич А.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - 2 - Кур'янінової О.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про визнання поважною причину пропуску та поновлення строку звернення до суду за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, визнання дій протиправними,

встановив:

03.06.2015 р. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Служби безпеки України (далі - відповідач-1, УСБ України), Управління Служби безпеки України в Херсонській області (далі - відповідач-2, УСБ України в Херсонській області ), у якому просить -

- визнати незаконним та скасувати наказ Голови Служби безпеки України №28-ос від 15.01.2014 року "по особовому складу";

- визнати незаконним та скасувати наказ Голови Служби безпеки України №10/75-ос від 06.11.2014 року в частині зарахування ОСОБА_1 у розпорядження начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області по пункту "б" пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України;

- визнати дії (бездіяльність) Управління Служби безпеки України в Херсонській області незаконними по виконанню вказівки Голови Служби безпеки України, зазначеної в службовій записці УРОС СБУ №11/2-6048-к від 02.07.2014 року на адресу керівництва УСБУ в Херсонській області;

- визнати дії начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області незаконними по виготовленню та підписанню рапорту від 27.10.2014 року, що став підставою для видання наказу Головою Служби безпеки України №10/75 від 06.11.2014 року.

Ухвалою суду від 05.06.2015 р. відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання на 16.06.2015 р.

Як встановлено судом в ході попереднього судового засідання, то в обґрунтування вказаного клопотання позивач послався на те, що обставинами, які обумовили звернення до суду із вказаним позовом, є те, що він в досудовому порядку довгий час намагався захистити свої порушені права та інтереси, шляхом звернення до керівництва СБ України з рапортами та заявами на неправомірні дії Управління СБУ в Херсонській області щодо його не працевлаштування за наслідками прийняття Головою СБ України оскаржуваних наказів №28-ос від 15.01.2014 р. та №10/75 від 06.11.2014 р. про зарахування ОСОБА_1 у розпорядження начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області. При цьому, позивач вказав, що 08.05.2015 р. його адвокатом було отримано від Головної інспекції СБУ України лист - відповідь за вих. № 3/3-А-270/115 від 27.04.2015 р. про те, що питання стосовно працевлаштування ОСОБА_1 в Управлінні СБУ в Херсонській області вирішуватися не буде і дане рішення керівництва в разі незгоди може бути оскаржено у суді. Отже, з посиланням на вказані обставини, ст. 102 КАС України та рішення Європейського суду з прав людини по справі "Ілхан проти Туреччини" (№22277/93 від 27.06.2000 р. параграф 59) позивач просив суд визнати причину пропуску строку звернення до суду поважною та поновити його.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні заперечила проти даного клопотання, оскільки вважає, що позивачем не надано суду доказів для встановлення причини пропуску звернення до суду з вказаним позовом такими, що є поважними.

Відповідач-1 в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення.

Суд, вивчивши доводи клопотання позивача про визнання поважною причину пропуску та поновлення строку звернення до суду, заслухавши пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши зміст норм процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, дійшов наступного висновку.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані ст. 99 КАС України.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ст. 3 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За правилами ст.1 Закону України "Про державну службу" державна служба - це професійна діяльність осіб, що займають посади в державних органах та їх апараті з метою практичного виконання завдань і функцій держави та одержують зарплату за рахунок державних коштів. Віднесення служби до державної, тобто публічної, можливе, якщо це: професійна діяльність осіб, які її обіймають, здійснюється на основі Конституції, законів та інших нормативно-правових актів, за змістом полягає у виконанні завдань та і функцій держави, оплачується з державних коштів.

Згідно ст.1 Закону України "Про Службу безпеки України", Служба безпеки України - державний правоохоронний орган спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України.

Відповідно ч.1 ст.2 Закону України "Про загальний військовий обов'язок та військову службу" військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях є державною службою особливого характеру.

Отже, за приписами вищевказаних положень військова служба є публічною.

Частиною 3 статті 99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду, встановлений приписами ч.3 ст.99 КАС України.

При цьому, суд вказує, що для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом Голови Служби безпеки України №28-ос від 15.01.2014 року "по особовому складу" у вересні 2014 року шляхом його отримання поштою від Управління роботи з особистим складом СБ України, про що свідчить наданий позивачем до матеріалів справи супровідний лист від 01.09.2014 р. за №11/2/1-я-12/64., що не заперечувалось позивачем у попередньому судовому засіданні.

Крім того, з наказом Голови Служби безпеки України №10/75-ос від 06.11.2014 року щодо повторного зарахування ОСОБА_1 у розпорядження начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області позивач був ознайомлений 18.11.2014 р., про що свідчить його особистий підпис на довідці про бесіду з полковником ОСОБА_1 від 18.11.2014 р., складену помічником начальника Управління ( з правової роботи) начальника юридичного сектору та заступником начальника відділу кадрового забезпечення, що не заперечувалось позивачем у попередньому судовому засіданні.

Щодо обізнаності позивача про дії (бездіяльність) Управління Служби безпеки України в Херсонській області по виконанню вказівки Голови Служби безпеки України, зазначеної в службовій записці УРОС СБУ №11/2-6048-к від 02.07.2014 року, то з вказаною службовою запискою позивач був обізнаний у серпні 2014 р., про що свідчить заява ОСОБА_1 від 04.08.014 р. "В доповнення до рапорту (вх. № 1782/В від 23.05.14 р.)", адресованої особисто на ім'я Голови СБ України, що не заперечувалось позивачем у попередньому судовому засіданні.

Щодо обізнаності позивача з незаконними діями начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області по виготовленню та підписанню рапорту від 27.10.2014 року, то позивач в даній позовній вимозі вказує, що даний рапорт був підставою для видання наказу Головою Служби безпеки України №10/75 від 06.11.2014 року, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений 18.11.2014 р. згідно довідки про бесіду з полковником ОСОБА_1 від 18.11.2014 р.

Враховуючи, що оскаржувані дії Управління Служби безпеки України в Херсонській області були вчинені у липні, жовтні 2014 року, тому вказані вимоги також заявлені позивачем з пропуском встановленого законодавством строку звернення до суду.

Крім того, суд вказує, що саме з моменту, коли ОСОБА_1 був ознайомлений з оскаржуваними наказами (вересень та листопад 2014року), позивач був повідомлений про зарахування його у розпорядження начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області, а відтак мав право у випадку незгоди із діями відповідача-1, реалізувати своє право на їх оскарження у судовому порядку у встановлений ч. 3 ст. 99 КАС України місячний строк.

Проте, ні з адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, а також в попередньому судовому засіданні судом не встановлено існування поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом 03.06.2015 р., тобто з порушенням встановленого місячного строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій і підтверджені належними доказами.

Суд вказує, що згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Отже, суд вважає, що позивачем не наведено будь-яких поважних причин пропущення строку звернення до адміністративного суду, які б перешкоджали йому звернутись до суду в межах передбаченого строку. Посилання позивача на те, що він намагався вирішити спір в службовому порядку, неодноразово звертаючись з цією метою за допомогою до посадових осіб відповідних органів, жодним чином не створювали йому перешкод в реалізації права на звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Окрім того в судовому засіданні позивач підтвердив, що йому було відомо про порушення його прав, починаючи з кінця березня 2014 р., тобто в момент його прибуття в УСБУ в Донецькій області для продовження проходження служби по закінченню лікарняного.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що реалізація його права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб. Позивач, необґрунтовано відмовляючись від дотримання зазначеного порядку, позбавив себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не обґрунтувавши, при цьому, поважності причин пропуску звернення до суду, а не реалізація цього права зумовлена його власною поведінкою.

Суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Приписами ст. 121 КАС України передбачено, що за наслідками підготовчого провадження суд у порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду. Якщо в ході підготовчого провадження суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Проаналізувавши приписи вищенаведених норм права, зважаючи на те, що строк звернення до суду пропущений позивачем без поважних причин, належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано та судом в ході судового розгляду не встановлено, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.

Керуючись положеннями ст. ст. 99, 100, 121, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказів, визнання дій протиправними - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 22 червня 2015 року.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 12.3