Справа № 761/26956/13-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Козятинської міської ради Вінницької області на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» до Управління праці та соціального захисту населення Козятинської міської ради Вінницької області про визнання протиправними дій та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 року, задоволено позовні вимоги державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (далі - Позивач, ДТГО «ПЗЗ») до Управління праці та соціального захисту населення Козятинської міської ради Вінницької області (далі - Відповідач, Заявник, Управління):

- визнано протиправною бездіяльність Управління в частині невиконання вимог пункту 6 «Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», затвердженого постановою КМ України від 04.03.2002 року №256, а саме: не реєстрації за період з 1 січня 2013 року по 31 травня 2013 року додаткових зобов'язань за фактично надані послуги пільгового проїзду залізницею окремих категорій громадян по місту Козятин за вказаний період та не надсилань інформації про додаткові зобов'язання щомісяця до 18 числа фінансовому управління Козятинської міської ради;

- визнано Визнати протиправними дії Відповідача в частині неповної сплати Позивачу витрат на перевезення пасажирів залізницею, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, за період з 1 січня 2013 року по 31 травня 2013 року;

- стягнуто з Управління (ідентифікаційний код 25889150) на користь Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» () витрати на перевезення залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, за період з 1 січня 2013 року по 31 травня 2013 року в сумі - 579 874,54 грн. та кошти судового збору в сумі - 2 294,00 грн.

У лютому 2015 року Відповідач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про розстрочення виконання рішення суду, в якій, з урахуванням уточнень, просив відстрочити виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 05.02.2014 року до 01.09.2015 року та розстрочити виконання судового рішення на період з 01.09.2015 року по 31.08.2016 року у рівних частинах по 48 512,05 грн. щомісячно.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.03.2015 року у задоволенні заяви відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Заявником не доведено наявність обставин, які перешкоджають належному виконанню судового рішення, ускладнюють його виконання або роблять це неможливим.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким вимоги заяви задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає у своїй скарзі про неповне з'ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, що, на думку останнього, стало підставою для прийняття неправильного рішення.

У судовому засіданні представник Позивача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю.

Представник Відповідача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Відповідно до статті 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Як було встановлено судом першої інстанції, 17.07.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №761/26956/13-а на виконання постанови суду від 05.02.2014 року.

Однак, у зв'язку з неможливістю виконання зазначеного судового рішення з підстав недостатнього фінансування та відсутності коштів на розрахунковому рахунку по КФК 170302, Управління звернулося із вказаною заявою.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції з огляду на приписи ст. 263 КАС України прийшов до висновку про відмови у задоволення вказаної заяви у зв'язку з тим, що відсутні поважні обставини для неможливості виконання судового рішення у справі.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу Заявника 12.12.2014 року надійшло повідомлення Управління Державної казначейської служби України у Козятинському районі та м. Козятині Вінницької області від 11.12.2014 року №05-05/2369 про те, що у зв'язку з надходженням виконавчого листа від 17.07.2014 року №761/26956/13-а УДКС України у Козятинському районі та м. Козятині Вінницької області буде здійснено безспірне списання боргу в сумі 582 168,54 грн. з рахунку 2456 КТКВК МБ - 170302 КЕКв 2610. Крім того, вказаним листом запропоновано Відповідачу у строк до 16.12.2014 року надати інформацію, пов'язану з виконанням або частковим виконанням рішення суду, а також проінформувати про наявність або відсутність підстав для зупинення або відкладення безспірного списання коштів. Крім іншого, повідомлено про зупинення проведення платіжних операцій за платіжними дорученнями Управління.

У подальшому на адресу Управління 12.12.2014 року надійшла вимога Управління Державної казначейської служби України у Козятинському районі та м. Козятині Вінницької області від 12.12.2014 року №05-05/2372, якою було зобов'язано Відповідача протягом місяця з дня отримання вимоги надіслати письмове повідомлення з копіями звернень про вжиті заходи для встановлення асигнувань або здійснення інших дій на виконання судового рішення. Поряд з цим повідомлено, що на період дії даної вимоги відкладено безспірне списання коштів, проведення платежів за платіжними дорученням здійснюватиметься лише за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України.

Матеріали справи свідчать, що з метою виконання судового рішення від 05.02.2014 року, Управління зверталося до Вінницької обласної державної адміністрації (лист від 15.12.2014 року №2376), Міністерства фінансів України та Міністерства соціальної політики України (лист від 17.12.2014 року №2388).

Листом Управління Державної казначейської служби України у Козятинському районі та м. Козятині Вінницької області від 12.01.2015 року №05-05/37 повідомлено Заявника про продовження терміну виконання вимоги від 12.12.2014 року №05-05/2372 до 09.02.2015 року.

Листом Міністерства соціальної політики України від 29.01.2015 року №69/5/77-15 повідомлено Позивача про те, що згідно позиції Міністерства фінансів України питання проведення розрахунків за пільгове перевезення окремих категорій громадян має вирішуватися на місцевому рівні виходячи із норм чинного бюджетного законодавства у міру і у межах надходження субвенцій з державного бюджету.

Крім того, матеріали справи свідчать, що в подальшому з метою забезпечення виконання рішення суду від 05.02.2014 року Козятинська міська рада Вінницької області зверталася до Кабінету Міністрів України (лист від 05.03.2015 року №463/15), Міністерства фінансів України (лист від 05.03.2015 року №464/15), Міністерства соціальної політики України (лист від 05.03.2015 року №465/15), голови Вінницької обласної державної адміністрації (лист від 12.03.2015 року №499/15), а Управління до народного депутата України П.В. Юрчишина (лист від 19.03.2015 року №481).

Разом з тим, згідно довідки Управління ДКС України в Козятинському районі та м. Козятині Вінницької області від 23.03.2015 року №02-60/578 вбачається, що кошти на реєстраційний рахунок №2456 КТКВМБ 170302 «Компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян на залізничному транспорті» не надходили.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи документи в контексті оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Як вбачається з матеріалів справи, необхідність розстрочення виконання рішення боржник обґрунтовує тим, що кошти на рахунок Управління №2456 КТКВМБ 170302 «Компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян на залізничному транспорті» не виділися, а безспірне списання коштів в сумі 582 168,54 грн. зупинити роботу Відповідача.

Крім того, матеріали справи свідчать про вчинення Заявником дій з метою виконання судового рішення від 05.02.2014 року, а також включення суми, що підлягає стягненню до складу потреб та фінансування субвенцій по іншим видаткам на 2012 - 2015 роки.

З огляду на викладене колегія суддів, підкреслюючи, що однією з причин для відстрочення та розстрочення виконання судового рішення є відсутність коштів на рахунку, приходить до висновку про наявність об'єктивних причин для необхідності відстрочення та розстрочення виконання рішення, що не було враховано судом першої інстанції.

При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що відстрочення та розстрочення виконання рішення не суперечить усталеній практиці Європейського суду з прав людини про те, що відсутність бюджетних коштів не є поважною підставою для виконання рішення, адже встановлення судовим рішенням відстрочення та розстрочення виконання рішення сприяє забезпеченню його виконання у повному обсязі.

Разом з тим, судовою колегією враховується, що відповідно до абз. 3 п. 26 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету. В разі коли у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів зазначений код не передбачений або за таким кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша, ніж сума списання, або відсутні відкриті асигнування, безспірне списання судових витрат, штрафів здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким здійснюється стягнення коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів.

Доказів відсутності фінансування у вказаній частині Заявником надано не було, у зв'язку з чим підстави для задоволення заяви в частині відстрочення та розстрочення сплати стягнутих судових витрат в сумі 2 294,00 грн. відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не у повній мірі надав оцінку фінансовому становищу боржника, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги Управління та задоволення заяви про відстрочення та розстрочення виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 199, 202, 205, 206, 212, 254, 263 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Козятинської міської ради Вінницької області - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» до Управління праці та соціального захисту населення Козятинської міської ради Вінницької області про визнання протиправними дій та стягнення заборгованості - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву Управління праці та соціального захисту населення Козятинської міської ради Вінницької області про відстрочення та розстрочення виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2014 року у справі №761/26956/13-а задовольнити частково.

Відстрочити виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2014 року про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Козятинської міської ради Вінницької області витрат на перевезення залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, за період з 1 січня 2013 року по 31 травня 2013 року в сумі - 579 874 (п'ятсот сімдесят дев'ять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 54 коп. до 01 вересня 2015 року.

Розстрочити виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2014 року про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Козятинської міської ради Вінницької області витрат на перевезення залізницею пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, за період з 1 січня 2013 року по 31 травня 2013 року в сумі - 579 874 (п'ятсот сімдесят дев'ять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 54 коп. строком на 12 місяців рівними частинами, починаючи з вересня 2015 року по липень 2016 року включно - по 48 322 (сорок вісім тисяч триста двадцять дві) гривні 87 коп., а останнього - серпень 2016 року - 48 322 (сорок вісім тисяч триста двадцять дві) гривні 97 коп.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.