Справа № 2а-2161/11/0970
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2011-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2011 р. Справа № 2a-2161/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Панікара І.В.

при секретарі Богусевич А.С.

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до відповідача: головного державного санітарного лікаря Долинського району ОСОБА_4

про визнання протиправною та скасування постанови № 48 від 10.06.2011 р.,-

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2011 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до головного державного санітарного лікаря Долинського району ОСОБА_4 (надалі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови № 48 від 10.06.2011 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваною постановою, виданою головним державним санітарним лікарем Долинського району ОСОБА_4 незаконно застосовано адміністративно-запобіжний захід до позивача за порушення у своїй діяльності санітарного законодавства, а саме винесено постанову № 48 від 10.06.2011 року, якою тимчасово заборонено позивачу роздрібну торгівлю товарами продовольчої та промислової групи.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, та пояснив, що підстав для винесення такої постанови не було, оскільки позивач у своїй роботі діяв виключно у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Розглянувши адміністративний позов, вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, судом установлено наступне.

06.06.2011 року працівниками Державної санітарно-епідеміологічної служби України в Долинському районі здійснено обстеження земельної ділянки в м. Долина по вул. Торгова, ФОП ОСОБА_3, висновки якого відображено в акті від 06.06.2011 року, відповідно до якого встановлено порушення, а саме: відсутня та непогоджена у встановленому порядку проектна документація щодо функціонування планування території ринку, розміщення приміщень, торгівельних місць і об'єктів, їх кількості і розміри, відсутній експлуатаційний дозвіл управління ветеринарної медицини на право здійснення роздрібної торгівлі, територія не огороджена суцільною огорожею, торгівля з торгових павільйонів проводиться на проїзджу частину вул. Торгова, територія засмічена не прибирається, відсутня площадка з твердим покриттям для контейнера по збору ТПВ, торгові павільйони з продажу товарів продовольчої групи у тому числі громадського харчування не підключені до водопровідної та каналізаційної мережі, для потреб відвідувачів відсутній санвузол.

На підставі вищезазначеного акту, відповідачем винесено постанову за № 48 від 10.06.2011 р., пунктом 1 резолютивної частини якої тимчасово заборонено позивачу здійснювати роздрібну торгівлю товарами продовольчої та промислової групи в м. Долина по вул. Торговій з 01.07.2011 року до виготовлення необхідної документації та отримання експлуатаційного дозволу на право здійснення торгівлі.

Встановлено, що на вказаній території позивач здійснює торгівельну діяльність, а також надає з цією метою в оренду іншим підприємцям належні йому торгові площі. Зокрема, згідно договору найму торгового місця від 02.01.2011 року позивач передав у платне користування торгове місце підприємцю ОСОБА_5

Відповідно до статті 39 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" державний санітарно-епідеміологічний нагляд - це діяльність органів, установ та закладів державної санітарно-епідеміологічної служби по контролю за дотриманням юридичними та фізичними особами санітарного законодавства з метою попередження, виявлення, зменшення або усунення шкідливого впливу небезпечних факторів на здоров'я людей та по застосуванню заходів правового характеру щодо порушників.

Згідно пунктів 3, 4 Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні, метою державного санітарно-епідеміологічного нагляду є запобігання, виявлення та припинення порушень санітарного законодавства. Одним з основних завдань державного санітарно-епідеміологічного нагляду є контроль за виконанням санітарного законодавства, санітарних та протиепідемічних (профілактичних) заходів, а також приписів, постанов і вимог, викладених у висновках, що видаються головним санітарним лікарем; вжиття заходів- припинення порушень санітарного законодавства та притягнення до відповідальності осіб винних у вчиненні таких порушень.

Відповідно до статтей 31, 33 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" здійснення санітарно-епідеміологічного нагляду покладається на державну санітарно-епідеміологічну службу України.

Відповідно до пункту в частини 1 статті 43 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" постанови головного державного санітарного лікаря району та посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби можуть бути оскаржені - вищестоящому головному державному санітарному лікарю або до суду.

Статею 112 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі-КАС України) врегульовано порядок та правові наслідки визнання адміністративного позову під час підготовчого провадження.

Зокрема, відповідно до частин 1 та 3 КАС відповідачу надано право визнати адміністративний позов повністю або частково. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

З урахуванням викладеного суд констатує, що визнання адміністративного позову відповідачем - це одностороннє волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення публічно-провового спору з позивачем. Визнання адміністративного позову відповідачем слід вважати як доказ з адміністративної справи, з відповідними для цього наслідками. Зокрема, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Пунктами 2 та 4 статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково, а суд може не прийняти визнання адміністративного позову відповідачем, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Згідно частини 1 статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду.

З матеріалів справи (а саме поданої усної заяви відповідача) слідує, що відповідач визнає позовні вимоги позивача в повному об"ємі.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позовних вимог не потребує подальшого доказування, не порушує жодних прав, свободи чи інтересів, окрім того, є підстави вважати, що постанова головного державного санітарного лікаря Долинського району ОСОБА_4 № 48 від 10.06.2011 року носить ознаки протиправності, внаслідок чого, на переконання суду позов слід задовольнити.

Відповідно до вимог частини 1 статті 94 КАС України, стягнути з Державного бюджету України в користь позивача всі здійснені ним документально підтверджені витрати - 6,40 грн., а саме: 3,40 грн. державного мита та 3 грн. послуг банку ( квитанція № 22800011 від 04.07.2011р).

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову за № 48 від 10.06.2011 року головного державного санітарного лікаря Долинського району Івано-Франківської області ОСОБА_4.

Стягнути з Державного бюджету України в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( вул. Симоненка, 7, с. Новичка, Долинський район, Івано-Франківська область, 77509) 6,40 грн. судових витрат.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_6

Постанова складена в повному обсязі 25.07.2011 року.