Справа № 136/550/13-а
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2013-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/550/13-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"26" березня 2013 р. Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ПАТ „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України Дочірнє підприємство „Західдорвибухпром ОСОБА_1 „Вінницький спецкарєр до Відділу Державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 12 березня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області, як до адміністративного суду, із адміністративним позовом до Відділу Державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 12 березня 2013 року.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві вказує на те, що 12 березня 2013 року головним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_2 при примусовому виконанні вимоги №Ю 35У виданої 19.12.2012 року Управлінням Пенсійного фонду України у Липовецькому районі Вінницької області про сплату боргу в сумі 83392,18 гривень було винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 „Вінницький спеціалізований карєр, які знаходяться на рахунках у банках та філіях у межах суми: 160038,19 гривень. Вважає вказану постанову незаконною та протиправною, оскільки, на його думку, вона винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а тому є такою, що підлягає до скасування, мотивуючи позов тим, що 19 грудня 2012 року Управлінням Пенсійного фонду України в Липовецькому районі Вінницької області було винесено Вимогу про сплату боргу №Ю 35У, відповідно до якої, УПФ вимагали сплатити суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 „Вінницький Спеціалізований карєр в сумі 83392,18 гривень. За заявою стягувача від 20.12.2012 року було відкрито виконавче провадження у відповідності до постанови від 08.01.2013 року державного виконавця відділу ДВС Липовецького РУЮ Вінницької області. 12.03.2013 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення арешту, що знаходяться на рахунках боржника у межах суми в розмірі 160 038,19 гривень, при цьому у постанові державним виконавцем не зазначено з урахуванням яких сум (виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів) накладено арешт на кошти майже у подвійному розмірі, що є неприпустимим, оскільки накладення арешту на кошти позбавляють господарюючого субєкта ОСОБА_1 „Вінницький спеціалізований карєр здійснювати свою господарську діяльність, проводити операції щодо сплати податків та інших витрат, а відтак обмежують права клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на рахунку у фінансовій установі.

В судове засіданні представник позивача ОСОБА_1 „Вінницький спеціалізований карєр ОСОБА_3 не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник відповідача відділу ДВС Липовецького РУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 в судове засідання також не з'явився, в адресованій суду заяві просили суд розгляд справи проводити без представника відділу ДВС, в заяві вказали, що позовні вимоги не визнають та покладаються на розгляд суду.

Статтею 122 КАС України, передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Оскільки особи, які беруть участь у справі скористались своїми правами, а їх участь не визнана обов'язковою, суд вважає, що перешкод для розгляду справи в даному судовому засіданні не має, тому проводить його на підставі наявних у справі матеріалів в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та повно, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, які були досліджені в судовому засіданні, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

19 грудня 2012 року Управлінням Пенсійного фонду України в Липовецькому районі Вінницької області було винесено Вимогу про сплату боргу №Ю 35У, відповідно до якої, УПФ вимагали сплатити суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 „Вінницький Спеціалізований карєр в сумі 83392,18 гривень. За заявою стягувача від 20.12.2012 року було відкрито виконавче провадження у відповідності до постанови від 08.01.2013 року державного виконавця відділу ДВС Липовецького РУЮ Вінницької області (а.с.11). 12.03.2013 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення арешту, що знаходяться на рахунках боржника у межах суми в розмірі 160 038,19 гривень (а.с.14).

Відповідно до ст.59 Закону України від 07.12.2000, № 2121-III "Про банки і банківську діяльність", арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом.

Зі змісту Глави 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" затвердженої Національним банком України від 21.01.2004 р. № 22, під час дії документа про арешт коштів банк протягом операційного дня відповідно до статті 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" зупиняє видаткові операції за рахунком клієнта та здійснює арешт усіх надходжень на рахунок клієнта до забезпечення суми коштів, що зазначена в документі про арешт коштів, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів.

Згідно ст.57 Закону України „Про виконавче провадження, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та накладається державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах (ч.2 ст.57 Закону).

В частині 3 вказаної статті, законодавцем передбачено, що постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Відповідно до ст.1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Як вбачається із Вимоги №Ю 35У від 19 грудня 2012 року Управління Пенсійного фонду в Липовецькому районі борг ОСОБА_1 „Вінницький Спеціалізований карєр за несплату суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування становить 83392, 18 гривень, у той час як відповідно до постанови державного виконавця від 12.03.2013 року арешт на кошти ОСОБА_1 „Вінницький спеціалізований карєр накладено у розмірі 160038,19 гривень, при цьому у постанові державним виконавцем не зазначено з урахуванням яких сум (виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів) накладено арешт на кошти майже у подвійному розмірі, що є протиправним, оскільки накладення арешту на кошти позбавляють господарюючого субєкта ОСОБА_1 „Вінницький спеціалізований карєр здійснювати свою господарську діяльність, проводити операції щодо сплати податків та інших витрат, а відтак обмежують права клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на рахунку у фінансовій установі.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби врегульоване статтею ст.82 Закону України від 21.04.1999, № 606-XIV "Про виконавче провадження", відповідно до частини пятої якої, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), крім судових рішень, можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби визначено статтею 181 КАС України, в силу якої позивачами у справах щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби можуть бути учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, котрі вважають, що рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси.

Ураховуючи те, що рішенням державного виконавця державної виконавчої служби про накладення арешту на кошти від 12.03.2013 року було порушено права, свободи та інтереси боржника ОСОБА_1 „Вінницький спеціалізований карєр, як сторони виконавчого провадження в частині здійснення ним своєї господарюючої діяльності, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на нормах закону, доведені належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до п.п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень та його скасування.

Вирішуючи питання судових витрат, суд бере до уваги, що при пред'явлені позову позивачем за подання позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в сумі 34, 41 гривень, які у відповідності до положень визначених ст.94 КАС України підлягають присудженню на користь позивача з Державного бюджету України

На підставі викладеного та керуючись ст.59 Закону України від 07.12.2000, № 2121-III "Про банки і банківську діяльність", ст.ст.8, 50, 57, 59, 82 Закону України від 21.04.1999, № 606-XIV "Про виконавче провадження", ст.ст.6, 17-19, 71, 160 - 162, 163, 181 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ПАТ „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України Дочірнє підприємство „Західдорвибухпром ОСОБА_1 „Вінницький спецкарєр до Відділу Державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 12 березня 2013 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 від 12.03.2013 року про накладення арешту на кошти боржника - ОСОБА_1 „Вінницький спеціалізований карєр в розмірі 160038 (сто шістдесят тисяч тридцять вісім) гривень 19 коп.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 „Вінницький спеціалізований карєр судові витрати у вигляді судового збору в сумі 34, 41 гривень.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя:ОСОБА_4