Справа № 808/933/15
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 808/933/15

02 червня 2015 року 17год. 01хв. м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Ширшова А.А., та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Завод Запоріжмашпром"
до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.01.2015р. №-22-11, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Завод Запоріжмашпром" (далі по тексту постанови - позивач, ТОВ "Завод Запоріжмашпром") - звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.01.2015 № -22-11.

Позовні вимоги обґрунтовані з покликанням на те, що відповідачем порушено порядок проведення перевірки. У податкового органу були відсутні підстави для проведення перевірки, оскільки позивачем надана вичерпна відповідь на обов'язкові письмові запити. Крім того, копія наказу та повідомлення отримані посадовою особою товариства лише 17.12.2014, тобто, після закінчення перевірки. Висновки акту перевірки, на підставі яких прийняте оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є необґрунтованими. При цьому позивач зазначає, що ТОВ "Завод Запоріжмашпром" придбало кришки для роликів для здійснення господарської діяльності, а відтак позивачем правомірно сформовано податковий кредит по вказаній господарській операції. До податкового кредиту віднесені суми ПДВ згідно з наданими постачальниками податковими накладними. Також позивач зазначає, що перевезення здійснювалися транспортом ОСОБА_4 Розрахунки за придбаний товар здійснювалися в безготівковій формі, станом на дату розгляду справи рахується кредиторська заборгованість. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Позов просить задовольнити повністю.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову. Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, що співпадають з позицією, викладеною в запереченнях, а зокрема пояснив, що позивач мав взаємовідносини з ТОВ "Гранд Крістал" (в червні 2014 року) ТОВ "Інтер-Сервіс Груп" (в липні 2014 року), які не мають будь-яких складських приміщень, транспортних засобів, основних засобів, в тому числі устаткування, трудових ресурсів, які необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності. Відповідно до АІС "Податковий блок", ТОВ "Гранд Крістал" сформовано податковий кредит від контрагента ТОВ "Український центр послуг" за рахунок маніпуляції податковою звітністю шляхом дроблення податкових накладних на суму до 10 тис. грн.

ТОВ "Інтер-Сервіс Груп" не знаходиться за місцезнаходженням. ОСОБА_5, який є директором, головним бухгалтером та засновником ТОВ "Інтер-Сервіс Груп" зареєстрований за адресою: Молдова, с.Русештий Ной Яловенського району, вул. Центральна, 7. Відповідно до АІС "Податковий блок", ТОВ "Інтер-Сервіс Груп" сформовано податковий кредит від контрагента ТОВ "Вейлер" за рахунок маніпуляції податковою звітністю шляхом дроблення податкових накладних на суму до 10 тис. грн.

Надані до перевірки товарно-транспортні накладні оформлені з недоліками.

Вказане свідчить про відсутність у вказаних підприємств адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по укладених угодах та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань. Останнє, в свою чергу, свідчить про відсутність наміру у контрагентів для створення правових наслідків. За наведених обставин просить у задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_6 показав, що працює у ТОВ "Завод Запоріжмашпром" комерційним директором. Контрагентів для поставки кришок по спірних операціях знайшов за допомогою мережі Інтернет. Товар на підприємство привозив його знайомий Костя.

Свідок ОСОБА_4 показав, що своїм автомобілем попутно з Києва забирав товар (кришки) для ТОВ "Завод Запоріжмашпром".

Свідок ОСОБА_7 показала, що працює кладовщиком у ТОВ "Завод Запоріжмашпром". В товарно-транспортних накладних розписувалася при поступленні товару, в Київ для отримання товару не їздила. Товар перевіряла, оформляла документи складського обліку.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. При цьому суд виходить з такого.

Позивач - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Завод Запоріжмашпром" зареєстроване як юридична особа (а.с.46-50), є платником податку на додану вартість (а.с.51). Основним видом діяльності позивача є механічне оброблення металевих виробів.

В період з 04.12.2015 по 10.12.2014 посадовими особами відповідача проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Завод Запоріжмашпром" з питань достовірності вчинених правочинів та дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Гранд Крістал" за червень 2014 та ТОВ "Інтер-Сервіс Груп" за липень 2014, результати якої оформлено актом перевірки від 15.12.2014 №105/08-26-22-11/34790215 (а.с.61-72).

Перевіркою встановлено, що в порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, ТОВ "Завод Запоріжмашпром" завищено суму податкового кредиту за червень 2014 на суму ПДВ - 3366 грн., за липень 2014 - 26820 грн., що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за червень 2014 року на суму ПДВ 3366 грн., за липень 2014 року на суму 26820 грн.

За результатами проведеної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.01.2015 № -22-11, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 45279,00 грн. (в тому числі за основним платежем - 30186,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 15093,00 грн.) (а.с.28).

Підставою для зменшення суми податкового кредиту з ПДВ слугувало те, що позивач здійснював господарські операції з придбання кришок до ролика під підшипники у ТОВ "Гранд Крітал" та ТОВ "Інтер-Сервіс Груп", які відповідач вважає такими, що не відбулися. Відповідачем було зроблено висновок, що позивачем не підтверджено документально фактичне отримання товару від ТОВ "Гранд Крістал" та ТОВ "Інтер-Сервіс Груп".

Пунктами 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України).

Пункт 201.1. ст.201 ПК України встановлює, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

У відповідності до пп. 201.6., 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Частинами 2, 3 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999р. зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських, операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Визначальним фактором для віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту є зв'язок придбаних товарів, в ціні яких таке ПДВ сплачено, із господарською діяльністю платника податків та наявність підтверджуючих первинних документів.

Даючи оцінку господарським операціям позивача з ТОВ "Гранд Крістал" та ТОВ "Інтер-Сервіс Груп" суд вважає за необхідне зазначити таке.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ТОВ "Гранд Крістал" укладено договір від 02.06.2014 № 34 (а.с.80-81). За умовами вказаного договору постачальник (ТОВ "Гранд Крістал") зобов'язується поставити, а покупець (позивач в даній справі) прийняти та оплатити кришки для роликів (товар). Відповідно до п. 3.1 вказаного договору, поставка товару здійснюється партіями, розмір і строки поставки яких визначає покупець виходячи зі своїх потреб та умов договору.

Згідно специфікації № 1, ТОВ "Гранд Крістал" поставляє позивачу кришки до роликів під підшипник на загальну суму 10194,27 грн., в тому числі ПДВ - 3365,71 грн. (а.с.82).

Господарські операції позивача з ТОВ "Гранд Крістал" щодо поставки кришок до роликів супроводжувались складанням відповідної первинної документації, зокрема: рахунок на оплату № 24 від 02.06.2014 (а.с.83), видаткова накладна № 36 від 02.06.2014 (а.с.84), податкова накладна від 02.06.2014 № 34 (а.с.87). Згідно товарно-транспортної накладної, перевезення товару здійснювалося ОСОБА_4 (а.с.85-86). Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що отримувала товар на складі та перевіряла кількість поставленого товару наданим первинним документам, розписувалася в товарно-транспортних накладних та в журналі видачі довіреностей.

Розрахунки між сторонами здійснювалися в безготівковій формі, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень, банківських виписок (а.с.91-94).

Придбаний позивачем товар оприбутковано, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю (а.с.95), картками складського обліку матеріалів (а.с.247-251).

По вказаній господарській операції з ТОВ "Гранд Крістал" на підставі податкової накладної позивачем сформовано податковий кредит (а.с.88-90, 229-231).

Як вбачається з матеріалів справи, придбаний у ТОВ "Гранд Крістал" товар позивачем використано в господарській діяльності, а саме для виготовлення роликів конвеєрних (а.с.97-111).

Суд зазначає, що податкова накладна від 02.06.2014 № 34 оформлена належним чином; крім того з акту перевірки вбачається, що порушень при її оформленні перевіряючими у ході проведення перевірки не встановлено.

Також між позивачем та ТОВ "Інтер-Сервіс Груп" укладено договір від 01.07.2014 № 36 (а.с.112-113).

За умовами вказаного договору постачальник (ТОВ "Інтер-Сервіс Груп") зобов'язується поставити, а покупець (позивач в даній справі) прийняти та оплатити кришки для роликів (товар). Відповідно до п. 3.1 вказаного договору, поставка товару здійснюється партіями, розмір і строки поставки яких визначає покупець виходячи зі своїх потреб та умов договору.

Згідно специфікації № 1, ТОВ "Інтер-Сервіс Груп" поставляє позивачу кришки до роликів під підшипник на загальну суму 160921,48 грн., в тому числі ПДВ - 26820,24 грн. (а.с.114).

Господарські операції позивача з ТОВ "Інтер-Сервіс Груп" щодо поставки кришок до роликів супроводжувались складанням відповідної первинної документації, зокрема: рахунок на оплату № 86 від 01.07.2014 (а.с.116), видаткові накладні № 160 від 01.07.2014 (а.с.117), № 161 від 07.07.2014 (а.с.121), № 161 від 11.07.2014 (а.с.125), податкові накладні від 01.07.2014 № 140 (а.с.116), від 07.07.2014 № 141 (а.с.120), № 142 від 11.07.2014 (а.с.124). Згідно товарно-транспортних накладних (а.с.118-119, 122-123, 126-127), перевезення товару здійснювалося ОСОБА_4 Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Приймання товару на складі здійснювала ОСОБА_7, що й підтвердила в судовому засіданні.

Придбаний позивачем товар оприбутковано, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю (а.с.128), картками складського обліку матеріалів (а.с.247-251) та показаннями свідка ОСОБА_7

По вказаній господарській операції з ТОВ "Інтер-Сервіс Груп" на підставі названих податкових накладних позивачем сформовано податковий кредит (а.с.220-224).

Як вбачається з матеріалів справи, придбаний у ТОВ "Інтер-Сервіс Груп" товар позивачем використано в господарській діяльності, а саме для виготовлення роликів конвеєрних (а.с.130-177).

Суд зазначає, що податкові накладні від 01.07.2014 № 140, від 07.07.2014 № 141, від 11.07.2014 № 142 оформлені належним чином; крім того з акту перевірки вбачається, що порушень при їх оформленні перевіряючими у ході проведення перевірки не встановлено.

Тобто, з наведеного вбачається, що всі господарські операції позивача з ТОВ "Гранд Крістал" та ТОВ "Інтер-Сервіс Груп" проведені в бухгалтерському та податковому обліку, з якого вбачається реальне отримання товару та його використання в господарській діяльності.

Відповідачем не заперечується, що ТОВ "Гранд Крістал" та ТОВ "Інтер-Сервіс Груп" на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі, мали свідоцтво про реєстрацію як платників податку на додану вартість. Доказів в підтвердження визнання недійсними або анулювання свідоцтв про державну реєстрацію до суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Таким чином, відомості, якими позивач володів на момент здійснення господарських операцій з контрагентами відповідають тим, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а отже є достовірними.

А відтак, господарські операції позивача з ТОВ "Гранд Крістал" та ТОВ "Інтер-Сервіс Груп" повністю підтверджені відповідними первинними документами.

При цьому, як вбачається з акту перевірки, на підставі якого винесено спірне податкове повідомлення-рішення, висновки відповідача про неправомірність формування позивачем податкового кредиту, крім іншого, ґрунтуються на підставі податкової інформації, отриманої від ДПІ у Святошинському районі м.Києва щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ "Гранд Крістал" з платниками податків за період червень 2014 - липень 2014 (податкова інформація від 19.09.2014 № 4715/7/26-57-22-04-21) та податкової інформації щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ "Інтер-Сервіс Груп" з платниками податків за період з 01.07.2014 по 31.07.2014 (податкова інформація від 19.09.2014 № 4721/7/26-57-22-04-21).

Судом такі доводи податкового органу не приймаються з огляду на наступне.

Предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права формування податкового кредиту; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на формування податкового кредиту.

В силу закону отримання податковим органом інформації щодо неможливості проведення зустрічної звірки, в котрих викладені висновки про наявність ознак фіктивної господарської діяльності, відсутність факту реального вчинення господарських операцій, вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону. Податкова інформація щодо неможливості проведення зустрічної звірки не має преюдиціального значення при розгляді справи судом та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної дійсності.

Таким чином, не можуть бути безумовним свідченням правомірності висновків податкового органу результати автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України та податкова інформація про неможливість провести зустрічну звірку.

При дослідженні факту здійснення господарських операцій, що були підставою для формування податкового кредиту платника податків, оцінювати слід відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку. Відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у органу державної податкової служби інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи.

Щодо покликань відповідача на недостовірність даних, зазначених в товарно-транспортних накладних, слід зазначити, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, а відтак визначає взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи. У розглядуваному випадку позивач здійснював операції з придбання товару та не включав до складу податкового кредиту суми ПДВ по операціях з придбання послуг з перевезення, у зв'язку з чим недоліки в оформленні товарно-транспортних накладних не можна розцінювати як беззаперечне свідчення безтоварності спірних операцій.

Крім того, за відсутності належного спростування факту поставки товарів доводи відповідача про відсутність у ТОВ "Гранд Крістал" та ТОВ "Інтер-Сервіс Груп" основних і транспортних засобів, кадрового складу, не можуть слугувати підставою для невизнання у податковому обліку позивача податкових наслідків виконання розглядуваних операцій. Адже самі по собі такі доводи не є свідченням неможливості виконання постачальниками поставок в адресу позивача. У комерційній діяльності виконання поставок товарів, робіт, послуг не завжди вимагає наявності власних основних та транспортних засобів, значної кількості персоналу; звичаями ділового обороту встановлені й інші можливості залучення матеріальних ресурсів без реєстрації в уповноважених органах (як-от - на умовах оренди, найму за цивільними договорами тощо).

Покликання відповідача на те, що ТОВ "Гранд Крістал" та ТОВ "Інтер-Сервіс Груп" відсутні за місцезнаходженням на дату проведення перевірки не свідчать про те, що такі підприємства були відсутні за місцем реєстрації на дату вчинення господарських операцій. Отже, такі покликання мають характер припущень, а тому не можуть слугувати належним обґрунтуванням законності оспорюваного донарахування.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити таке. В Постанові Верховного суду України від 27 січня 2015 року №21-425а14 зазначено, що нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, установлені умови та порядок прийняття органами контролю рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 та п.79.2 ст.79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Позивач в позовній заяві вказує, що він не отримав до початку перевірки копію наказу на її проведення. Крім того, з матеріалів справи (а.с.264) вбачається, що наказ та направлення на проведення перевірки позивачу направлено 04.12.2014, поштове відправлення вручено 16.12.2014. З акту перевірки вбачається, що перевірка проводилася з 04.12.2014 по 10.12.2014, термін проведення перевірки не продовжувався (а.с.61). Тобто, матеріалами справи підтверджено, що перевірка була розпочата без ознайомлення платника податку з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення.

З врахуванням фактичних обставин справи, положень п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, позиції Верховного суду України (яка, відповідно до ст. 244-2 КАС України, є для суду обов'язковою) суд приходить до висновку про те, що податкове повідомлення-рішення від 22.01.2015 № -22-11 винесене без належних на те підстав, оскільки господарські операції позивача з названими контрагентами мали реальний характер. Податковий кредит пов'язаний з господарською діяльністю позивача, що підтверджується належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського і податкового обліку. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку носить індивідуальний характер та не може бути перекладена на іншого платника податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.01.2015 № -22-11.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Завод Запоріжмашпром" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька