Справа № 818/1317/15
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 р. 15 год. 15 хв. Справа № 818/1317/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Коробчук Ю.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Челядіна С.В., Уварова О.М., Фрика В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 818/1317/15

за позовом ОСОБА_1

до Державної екологічної інспекції у Сумській області

про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Сумській області (далі - відповідач, ДЕІ у Сумській області) в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ № 42-о від 14.04.2015 р. про звільнення з посади позивача;

- поновити позивача на посаді начальника відділу - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області ДЕІ у Сумській області;

- стягнути з відповідача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наступним. Позивач з 03.01.2012 р. проходив службу на посаді начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області в ДЕІ у Сумській області. Під час проходження служби, 14 квітня 2015 р. відповідачем був прийнятий Наказ № 42-о, яким ОСОБА_1 звільнено з займаної посади на підставі п. 6 ст. 30 Закону України «Про державну службу» за порушення Присяги державного службовця та неналежне виконання посадових обов'язків.

На переконання позивача, згаданий наказ ДЕІ у Сумській області підлягає скасуванню, оскільки під час проходження публічної служби належним чином виконував свої посадові обов'язку, дисциплінарних проступків не вчиняв та Присягу державного службовця не порушував. Висновки службових розслідувань, проведених відповідачем в грудні 2014 р. та січні 2015 р., є необґрунтованими та не підтверджені відповідними доказами.

З вищезазначених підстав в судовому засіданні ОСОБА_1 адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

ДЕІ у Сумській області з позовними вимогами не погодилась, в запереченні на позов (а.с. 171-174) та поясненнях (а.с. 204-206) зазначила, що оскаржуваний наказ є обґрунтованим, оскільки за результатами службових розслідувань було встановлено, що позивач надавав підлеглим протиправні накази: не відповідати на телефонні дзвінки керівництва Держекоінспекції, затягувати час оформлення вантажів з метою вимагання грошей, проводити вимірювання димності автомобілів з дизельними двигунами при температурі атмосферного повітря нижче 00С, а також висловлював погрози та вдавався до морального тиску на тих державних інспекторів, які відмовлялись виконувати вказані наказ.

Крім того, службовими розслідуваннями було встановлено, що ОСОБА_1 відправляв у відпустки без збереження заробітної плати саме тих працівників, до яких мав упереджене ставлення; своїми діями створив складну ситуацію в роботі ПЕК «Бачівськ» та «Катеринівка», пов'язану з неможливістю передачі працівниками відділу печаток і штампів; зірвав проведення наради, призначеної на 15.12.2014 р., а на пункті екологічного контролю «Бачівськ» не дотримувався порядок ведення документації, визначеної номенклатурою справ.

Відповідач вважає, що наведені обставини, свідчать про порушення позивачем посадових обов'язків і Присяги державного службовця та обґрунтованість наказу про звільнення, в зв'язку з чим в судовому засіданні представники ДЕІ у Сумській області просили суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши повноважних представників сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 03.01.2012 р. був призначений на посаду начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області в ДЕІ у Сумській області. Під час проходження служби позивачем, по факту надання неправдивої інформації стосовно неможливості встановити телефонний зв'язок з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, Наказом ДЕІ у Сумській області від 15.12.2014 р. № 123-о (а.с. 111) було призначено службове розслідування.

За результатами вказаного службового розслідування, 19.12.2014 р. ДЕІ у Сумській області складений акт (а.с. 77-82), згідно якого відповідач дійшов висновку про порушення позивачем ст.ст. 21, 27, 28, 29 Конституції України, ст.ст. 3, 5 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 6, 7, 9, 12, 14 Закону України «Про правила етичної поведінки» та Наказу Головного управління Державної служби України «Про затвердження Загальних правил поведінки державного службовця», в зв'язку з чим прийнято рішення про направлення матеріалів службового розслідування до правоохоронних органів.

Так, листом від 26.12.2014 р. № 21/2-3168-14 (а.с. 166) прокуратура Сумської області повідомила відповідача про те, що через обмеження прокурорського нагляду за дотриманням законів, підстави для вжиття заходів прокурорського реагування відсутні, але наявні підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення трудового законодавства та Закону України «Про державну службу».

Також, в зв'язку з отриманням матеріалів попередньої перевірки Державної екологічної інспекції України, проведеної в зв'язку із зверненнями на Урядову гарячу лінію № 722УЛ від 10.12.2014 р., № 733УЛ від 12.12.2014 р. та № М688 від 16.12.2014 р. щодо незаконних дій начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області, відповідачем згідно Наказу від 29.12.2014 р. № 130-о (а.с. 141) призначено друге службове розслідування.

За результатами зазначеного службового розслідування, 26.01.2015 р. складений акт (а.с. 124-126), згідно якого відповідач дійшов висновку про порушення позивачем ст.ст. 21, 27, 28, 29 Конституції України, ст.ст. 3, 5 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 6, 7, 9, 12, 14 Закону України «Про правила етичної поведінки» та Наказу Головного управління Державної служби України «Про затвердження Загальних правил поведінки державного службовця», в зв'язку з чим комісією було запропоновано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Враховуючи встановлені матеріалами службових розслідувань обставини, ДЕІ у Сумській області, відповідно до п. 6 ст. 30 Закону України «Про державну службу», 14.04.2015 р. був прийнятий Наказ № 42-о (а.с. 10) про звільнення позивача з займаної посади за порушення Присяги державного службовця.

Отже, стверджуючи про протиправність вказаного наказу, ОСОБА_1 зазначає на тому, що свої посадові обов'язки виконував належним чином, порушень Конституції України, Законів України «Про державну службу», «Про правила етичної поведінки» та Наказу Головного управління Державної служби України «Про затвердження Загальних правил поведінки державного службовця», не вчиняв. Висновки службових розслідувань є безпідставними та не підтверджені належними доказами, в зв'язку з чим відсутні підстави для його звільнення за порушення Присяги державного службовця.

Проте, надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з указаними доводами позивача, з огляду на нижченаведене.

Статтею 1 Закону України «Про державну службу» встановлено, що державна служба в Україні це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Згідно ст.ст. 3, 5 вказаного Закону державна служба ґрунтується на таких основних принципах: служіння народу України; демократизму і законності; гуманізму і соціальної справедливості; пріоритету прав людини і громадянина; професіоналізму, компетентності, ініціативності, чесності, відданості справі; персональної відповідальності за виконання службових обов'язків і дисципліни; дотримання прав та законних інтересів органів місцевого і регіонального самоврядування; дотримання прав підприємств, установ і організацій, об'єднань громадян.

Державний службовець повинен: сумлінно виконувати свої службові обов'язки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Обов'язками державного службовця, відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну службу», є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

Громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту:

"Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки".

Державний службовець підписує текст Присяги, який зберігається за місцем роботи. Про прийняття Присяги робиться запис у трудовій книжці (ст. 17 Закону України «Про державну службу»).

Також, при прийнятті на державну службу державний службовець ознайомлюється з Загальними правилами поведінки державного службовця, затвердженими Наказом Головного управління державної служби України від 04.08.2010 р. № 214, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.11.2010 р. за № 1089/18384, про що робиться письмовий запис у його особовій справі.

Згідно п. 1.3, 1.5 вказаних Загальних правил, державна служба ґрунтується на таких основних принципах: служіння народу України; демократизму і законності; гуманізму і соціальної справедливості; пріоритету прав людини і громадянина; професіоналізму, компетентності, ініціативності, чесності, відданості справі; персональної відповідальності за виконання службових обов'язків і дисципліни; дотримання прав та законних інтересів органів місцевого і регіонального самоврядування; дотримання прав підприємств, установ і організацій, об'єднань громадян.

Поведінка державних службовців має відповідати очікуванням громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до державної служби, сприяти реалізації прав і свобод людини і громадянина, визначених Конституцією України і законами України.

На виконання п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 Загальних правил поведінки державного службовця, державний службовець при виконанні службових обов'язків повинен діяти на підставі, в межах та у спосіб, які передбачені Конституцією України та законами України, а також чинними міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сумлінно виконувати свої службові обов'язки, проявляти ініціативу і творчі здібності, постійно підвищувати професійну кваліфікацію та удосконалювати організацію своєї роботи.

Державний службовець має виконувати свої посадові обов'язки чесно, неупереджено, не надавати будь-яких переваг та не виявляти прихильність до окремих фізичних і юридичних осіб, політичних партій, рішуче виступати проти антидержавних проявів і сил, які загрожують порядку в суспільстві або безпеці громадян.

Державний службовець повинен дотримуватися високої культури спілкування, шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, інших осіб, з якими у нього виникають відносини під час виконання своїх посадових обов'язків та зобов'язаний не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам суспільства та держави чи негативно вплинути на його репутацію.

Особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців визначаються статтею 14 закону, згідно якої дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

На виконання п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу», державна служба припиняється у разі порушення особою Присяги державного службовця.

Зі змісту вказаних норм, суд робить висновок, що за порушення державним службовцем вимог Закону України «Про державну службу» та інших нормативно-правових актів, його може бути звільнено за порушення Присяги державного службовця, в разі наявності достатніх підстав для застосування такого стягнення.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, під час проходження публічної служби на посаді начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області в ДЕІ у Сумській області, ОСОБА_1 своїми діями створив складну ситуацію в роботі ПЕК «Бачівськ» та «Катеринівка», пов'язану з неможливістю передачі працівниками відділу печаток і штампів; повідомив керівництву інспекції неправдиву інформацію щодо відсутності телефонного зв'язку з деякими працівниками, з метою не залучати цих працівників до чергувань; надавав вказівки працівникам відділу не відповідати на телефонні дзвінки від керівництва Держекоінспекції та не виконувати будь-яких доручень керівництва; образливо висловлювався в адресу інших працівників, а саме: ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11, вживав нецензурну лексику, погрожував фізичною розправою і звільненням; зірвав проведення наради, повідомивши недостовірну інформацію про скасування її проведення.

Крім того, в результаті неналежного складання позивачем графіків вимушених відпусток, склалась ситуація, коли в період вересень-грудень 2014 року деякі працівники перебували у вимушених відпустках майже чотири місяці поспіль, а інші жодного дня або були у відпустці без збереження заробітної плати менше місяця. При цьому, ОСОБА_1 направляв у тривалі відпустки саме тих працівників, до яких мав упереджене ставлення.

Також, внаслідок невиконання позивачем своїх обов'язків, на пункті екологічного контролю «Бачівськ» були відсутні журнал прийому-передачі зміни черговими інспекторами, журнал реєстрації транспортних засобів і вантажів, раніше використані журнали знаходились без належного оформлення, а в журналі з техніки безпеки були відсутні відомості про проведення планових інструктажів.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вказана норма зобов'язує саме суб'єкта владних повноважень доводити правомірність свого рішення в разі його оскарження. В той же час, положення згаданої норми не звільняють позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, надати суду докази в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Так, в якості доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 порушень що стали підставою для звільнення, ДЕІ у Сумській області надала суду матеріали службових розслідувань, зокрема: пояснення працівників, службові та доповідні записки, графіки чергувань, копії журналів та ін. При цьому, позивач будь-яких доказів в обґрунтування своїх доводів, які б спростовували висновки відповідача про вчинення порушень, суду не надав, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ відповідає ч. 3. ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з чим адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Сумській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя С.В. Воловик

повний текст постанови складений 19.06.2015 р.