Справа № 810/2290/15
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року 810/2290/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю імені О.Г. Бузницького
доМиронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю імені О.Г. Бузницького звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.01.2015 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки відповідача про порушення ТОМ ім. О.Г. Бузницького п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту на загальну суму 17469 грн. за жовтень 2012 року є помилковими.

Позивач стверджує, що правомірно сформував податкові зобов'язання та показники податкового кредиту за перевіряємий період, а до виявлених розбіжностей у даних Єдиного реєстру податкових накладних призвела технічна помилка у зазначені дати податкової накладної, що не вплинула на розмір податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податкового кредиту і була виправлена у наступних податкових періодах методом "сторно".

За наведених обставин, позивач вважає, що податковий орган не мав правових підстав збільшувати підприємству зобов'язання з податку на додану вартість та нараховувати штрафні санкції.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що позивачем при поданні уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ за жовтень 2012 року змінено період складання податкової накладної, при цьому не подано 2 порцію реєстру отриманих і виданих податкових накладних за вказаний період. Також вказує, що позивачем також порушено вимоги п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України щодо включення до податкового кредиту податкової накладної, яка виписана понад 365 календарних днів з дати складання податкової накладної. Відтак, на думку відповідача, оскаржуване рішення прийнято ним з урахуванням вимог чинного законодавства, оскільки відповідач діяв у межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Відповідач також просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутністю в порядку письмового провадження.

У судове засідання, призначене на 08.06.2015, з'явився представник позивача та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, якщо всі особи, які беруть участь у справі заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

За таких обставин, судом визнано за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю імені О.Г.Бузницького (, місцезнаходження: 08800, Київська область, Миронівський район, м. Миронівка, вул. Степова, буд. 1-Б) зареєстроване в якості юридичної особи 02.06.2004 Миронівською районною державною адміністрацією Київської області.

Позивач перебуває на податковому обліку в Миронівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області та зареєстрований платником податку на додану вартість 05.07.2004 за №56.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до проведення перевірки на письмовий запит податкового органу від 22.10.2014 №4284 було надано пояснення від 30.10.2014 №29, де звернув увагу податкового органу на те, що податок на додану вартість у сумі 17468,75 грн. був перерахований на рахунки його контрагента у складі ціни придбаних у нього послуг та включений до складу податкового кредиту за жовтень 2012 року на підставі виписаної податкової накладної від 02.10.2012 №6. Під час заповнення позивачем податкової звітності з податку на додану вартість за цей звітний період позивачем було помилково зазначено у реєстрі отриманих податкових накладних іншу дату складання податкової накладної. Зазначення ним дати складання податкової накладної №6 "02.12.2010" замість "02.10.2012" позивач вважає механічною опискою, яка не вплинула на правильність обрахування числового значення податкового кредиту та правомірність визначення ним податкового зобов'язання з податку на додану вартість за жовтень 2012 року. До вказаних пояснень позивач долучив копію податкової накладної від 02.10.2012 №6

Враховуючи, що коригування помилкових записів у Реєстрі не призводить до потреби формування нових (уточнюючих) реєстрів, виправлення помилки у графі "дата складання податкової накладної" реєстру здійснено позивачем 02.12.2014 методом "сторно" у момент виявлення такої помилки, як це передбачено Порядком ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 №958.

Так, 02.12.2014 позивачем було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за жовтень 2012 року від 02.12.2014 № та додаток 5 "Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів", в якому було виправлено помилковий запис та відображено правильну дату складання податкової накладної №6 від ТОВ "Транс-Нафта-Б" 02.10.2012.

В грудні 2014 року посадовою особою Миронівської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на підставі п.п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п.78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ імені О.Г.Бузницького з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 по 31.10.2012.

За результатами перевірки складено акт від 30.12.2014 №55/15-01/35247122, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту в жовтні 2012 року на суму 17469 грн.

Висновок податкового органу про відсутність у позивача права на включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість у наведеному вище розмірі обґрунтовується тим, що 02.12.2014 позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 02.12.2014 № та додаток 5 "Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів". В додатку 5 позивач змінює період складання податкової накладної з грудня 2010 року на жовтень 2012 року. При цьому, позивачем не подано 2 порцію реєстру отриманих і виданих податкових накладних за жовтень 2012 року і в результаті не знято податкову накладну від 02.12.2010 з податкового кредиту. Також вказує, що позивачем в порушення вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України включено до податкового кредиту податкову накладну, яка виписана понад 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

За таких обставин, податковим органом зроблено висновок про заниження позивачем податкового зобов'язання з податку на додану вартість за жовтень 2012 року на суму 17469,00 грн.

На підставі акту перевірки Миронівською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.01.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у сумі 21835,00 грн., в тому числі за основним платежем - у сумі 17468,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - у сумі 4367,00 грн.

За результатами процедури адміністративного оскарження рішеннями Головного управління ДФС у Київській області від 03.04.2015 №044/10/10-36-10-01-04 та ДФС України від 08.05.2015 №9829/є/99-99-10-01-07-25 зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарги позивача - без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням, прийнятим відповідачем, позивач оскаржив його до суду.

Відповідно до п. 201 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно п. 201.6 ст. 201.6 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 14.1.181 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Податкового кодексу України.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Суд вважає, відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, після отримання платником податку послуг в жовтні 2012 року у позивача на підставі належно оформленої податкової накладної від 02.10.2012 №6 виникло право на віднесення суми податку на додану вартість 17468,75 грн. до податкового кредиту за жовтень 2012 року. Таким чином, позивачем суму податку на додану вартість у розмірі 17468,75 грн. на підставі податкової накладної від 02.10.2012 №6 було включено до складу податкового кредиту в Податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2012 року, відображено в Реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним Додатку 5 Декларації з податку на додану вартість за жовтень 2012 року.

Податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2012 року з Реєстром виданих та отриманих податкових накладних була отримана відповідачем 16.11.2012 за №.

Згідно п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідачем не надано суду доказів того, що після надання позивачем Реєстру виданих та отриманих податкових накладних за жовтень 2012 року, ним було повідомлено позивача про наявність розбіжностей за даними реєстру виданих та отриманих податкових накладних за жовтень 2012 року з даними контрагента ТОВ "Транс-Нафта-Б".

Проте, 02.12.2014 позивачем самостійно було виявлено помилку (механічну описку) в Реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за жовтень 2012 року, а саме в розділі II в записі по контрагенту ТОВ "Транс-Нафта-Б" ІПН 46 в даті складання податкової накладної вказано невірно, а саме замість дати видачі 02.10.2012 було зазначено 02.12.2010.

Порядок ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.11.2013 р №708 "Про затвердження форми реєстру виданих та отриманих податкових накладних та порядку його ведення" та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.12.2013 за №2118/24650.

Згідно наведеного вище Порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних виправлення помилки в Реєстрі здійснюється методом "сторно" за правилами, передбаченими для бухгалтерського обліку, у момент виявлення такої помилки.

Коригування помилкових записів у Реєстрі не призводить до потреби формування нових (уточнюючих) реєстрів. При виправленні помилки методом "сторно" до Реєстру одночасно вноситься два записи: помилковий запис із знаком та правильний запис із знаком "+".

Як було встановлено судом, у зв'язку з виявленням помилки у зазначенні дати складання податкової накладної позивачем 02.12.2014 з метою негайного виправлення механічної помилки було подано відповідачу Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з уточнюючим додатком 5 (реєстраційний номер документу ) за жовтень 2012 року.

Також, позивачем було надано податкового органу письмові пояснення з приводу допущеної помилки та надано податкову накладну від 02.10.2012 №6, які були зареєстровані в податковому органі 31.10.2014 за вх. №3521/10.

Разом з тим, позапланова невиїзна перевірка ТОВ імені О.Г.Бузницького з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 по 31.10.2012 була проведена відповідачем в період з 18.12.2014 по 24.12.2014, тобто після того, як позивачем було самостійно виправлено помилку у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних шляхом подання уточнюючого розрахунку.

Крім того, віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту здійснюється на підставі податкових накладних, а не на підставі реєстру виданих та отриманих податкових накладних, який не є додатком до податкової декларації з ПДВ та відповідно до п. 201.15 ст. 201 Податкового кодексу України подається незалежно від декларації.

Таким чином, до суми податкового кредиту за жовтень 2012 року позивачем було віднесено суму податку на додану вартість у розмірі 17468,75 грн. саме на підставі податкової накладної від 02.10.2012 №6, яка відображена в сумі податкового кредиту позивача в Податковій декларації з ПДВ за жовтень 2012 року та додатку 5 до неї та зареєстрована ТОВ "Транс-Нафта-Б", що не заперечувалось відповідачем, в Єдиному реєстрі податкових накладних, а не на підставі податкової накладної №6 з помилково зазначеною в Реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за жовтень 2012 року датою 02.12.2010.

Відповідно до п. 201.10 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 11 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України передбачено що з 1 січня 2012 року продавці повинні реєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну, в якій сума податку на додану вартість становить понад 10 000, 00 гривень.

Якщо платник ПДВ - продавець не реєструє податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, то як покупець, так і продавець, відповідно до абз. 8 - 9 п. 201.10 Податкового кодексу України, матимуть такі наслідки: покупець не отримує права на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту; така навмисна/ненавмисна дія не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період; виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення органами державної податкової служби документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках - покупця товарів/послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Транс-Нафта-Б" на виконання умов договору купівлі-продажу було видано позивачу податкову накладну від 02.10.2012 №6 на суму податку на додану вартість 17468,75 грн.

Дана податкова накладна відповідно до п. 201.10 Податкового кодексу України була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не заперечувалось відповідачем.

Сума податку на додану вартість 17468,75 грн. була включена позивачем до податкового кредиту за жовтень 2012 року на підставі податкової накладної від 02.10.2012 №6.

З приводу доводів відповідача, що позивач в порушення вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України включив до складу податкового кредиту за жовтень 2012 року податкову накладну від 02.10.2012 №6 після закінчення 365 календарних днів, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки норми п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України стосуються лише періоду формування податкового кредиту, а не його уточнення.

Крім того, Податковий кодекс України надає право платникам податків на виправлення помилок, допущених при формуванні податкового кредиту шляхом подання уточнюючих розрахунків з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу.

Таким чином, висновки податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту за жовтень 2012 року на суму ПДВ 17468,75 грн., в результаті чого платником занижено суму, що підлягає сплаті до бюджету за жовтень 2012 року в сумі 17468,75 є необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення від 22.01.2015 № є таким, що винесено протиправно та підлягає скасуванню.

Згідно зі статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На виконання цих вимог відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не доведено правомірності свого рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 14, 69-71, 86, 122, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю імені О.Г.Бузницького - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 22.01.2015 №.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Балаклицький А. І.