Справа № 448/1053/14-а,2-а/448/53/14
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року Справа № 876/8637/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 14.08.2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області про визнання неправомірною відмови та зобов'язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі про визнання неправомірною відмови та зобов'язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку.

Позивач просив визнати неправомірною відмову комісії з питань призначення пенсії управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі районі в призначенні йому пенсії зі зниженням пенсійного віку та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі призначити йому пенсію відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня звернення з відповідною заявою.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 14.08.2014 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі в призначенні ОСОБА_2 пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі призначити ОСОБА_2 пенсію відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та провести її нарахування з дня звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі за призначенням пенсії.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі, яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_2 було правомірно відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку у зв'язку з відсутністю у первинних документах зазначення населених пунктів чи об'єктів зони, в яких позивач проводив роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Інших документів, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де ОСОБА_2 проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в тому числі і довідка ф. 122, не надано.

Вислухавши суддю-доповідача, представника позивача, яка просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Позивач ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 21.12.1992 року Львівською обласною державною адміністрацією.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 у 1986 році працював трактористом у Львівському спецуправлінні №584 спеціалізованого тресту «Укрбурвод», звідки був відряджений та працював в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 30 липня по 6 серпня 1986 року, що підтверджено відповідними довідками.

Згідно довідки Львівського спеціалізованого управління №584 спеціалізованого тресту «Укрбурвод» від 27.08.1992 року позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, тракторист Львівського спеціалізованого управління №584 спеціалізованого тресту «Укрбурвод», брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відроблено 8 днів з 30.07.1986 року по 6.08.1986 року.

Згідно довідки Львівського спеціалізованого управління №584 спеціалізованого тресту «Укрбурвод» №789 від 10.09.1992 року позивач працював в зоні відчуження ЧАЕС з 30 липня по 6 серпня 1986 року на відстані 1-2 км. від аварійного блоку - всього 8 днів, 99 годин, в тому числі в 3-й зоні небезпеки - 41 годину, в 2-й - 52 години, в 1-й зоні - 6 годин. Виконував роботи по підвезенню матеріалів і транспортуванню обладнання. В серпні 1986 року отримав доплату за роботу в зонах небезпеки в 2-х, 3-х і 4-х кратному розмірах.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі з заявою про призначення йому пенсії, як ліквідатору-чорнобильцю, віднесеному до 2 категорії із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», надавши при цьому копії посвідчення ліквідатора та копії довідок про період перебування під час ліквідації аварії на ЧАЕС.

Однак, управлінням Пенсійного фонду України в Мостиському районі було відмовлено в призначенні позивачу пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», про що повідомлено його листом № 1581/03 від 30.04.2014 року. Підставами для відмови в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку було те, що у наданих до заяви про призначення пенсії довідках не було зазначено населений пункт чи об'єкт де ОСОБА_2 проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також не вказано підстави видачі цих довідок, а в одній із довідок відсутній номер реєстрації.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому відмова відповідача в призначенні такої пенсії є безпідставною.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій:

учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років.

Згідно пп. «ґ» п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі Порядок), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9.03.1988 року № 122, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Враховуючи наведені норми законодавства, колегія суддів вважає, що основним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про періоди роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення у встановленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 при зверненні до управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку подав усі необхідні документи, що передбачені Порядком. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивач в період з 30.07.1986 року по 6.08.1986 року (8 днів) брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, а тому він має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, зобов'язавши управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі призначити та нарахувати ОСОБА_2 пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з дня його звернення до відповідача за призначенням пенсії.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції розглянув спір з дотриманням норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого обґрунтовано задовольнив позов, у зв'язку з чим підстав для скасування оскаржуваної постанови колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому не можуть бути підставою для її задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Мостиському районі Львівської області залишити без задоволення.

Постанову Мостиського районного суду Львівської області від 14.08.2014 року в справі № 448/1053/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський