Справа № 344/15480/14-а, 2а-344/78/15
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Справа № 876/1679/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Обрізка І.М., Онишкевича Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулись до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (далі - УПФ України в м. Івано-Франківську) про визнання неправомірними дій щодо відмови в поновленні виплати пенсії та зобов'язання УПФ України в м. Івано-Франківську поновити виплату раніше призначеної пенсії з 20 вересня 2011 року.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року (справа № 1-32/2009 року) визнано неконституційними положення п.2 ст. 49 та ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якими передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів пенсійного фонду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Тому їм, як пенсіонерам, що проживають закордоном, слід поновити пенсію з часу припинення її виплати.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 січня 2015 року задоволений.

Відповідач - УПФ України в м. Івано-Франківську оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права, просить її скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що законодавством України не визначена процедура виплати пенсії громадянам України, які проживають за її межами у державах, з якими не укладені міждержавні угоди стосовно призначення та виплати пенсії.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянами України відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», до вересня 2001 року отримували пенсію за віком. З вересня 2001 року позивачі постійно проживають на території держави Ізраїль та прийняті на консульський облік в Посольстві України в Державі Ізраїль. З вересня 2001 року виплата пенсії позивачам була припинена у зв'язку з їх виїздом на постійне місце проживання за межі України.

20 вересня 2014 року представник позивачів ОСОБА_3 звернувся до УПФ України в м. Івано-Франківську із заявами про поновлення та виплату пенсії, однак листом від 30.09.2014 року відповідачем відмовлено у поновленні виплати пенсії, оскільки угода між Україною та Державою Ізраїль про соціальне забезпечення не ратифікована Верховною Радою України та роз'яснено, що заява про поновлення виплати раніше призначеної пенсії подається пенсіонером особисто до орану, що призначає та виплачує пенсію, для поновлення пенсії необхідним є документ про місце проживання (реєстрації).

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що право на поновлення виплати пенсії у позивачів виникло ще 07.10.2009 року узв'язку з прийняттям рішення Конституційним Судом України, а оскільки звернення подане до відповідача 20.09.2014 року, тому поновлення виплати має бути проведено відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

З такими висновками суду першої інстанції частково не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ, яка передбачає, що громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються. За час перебування цих громадян за кордоном виплачуються тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

В подальшому п. 2 ч. 1 ст. 49, ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV також було визначено, що виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України.

Однак, рішенням Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 07.10.2009 року положення п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону №1058-ІV визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на всій території України. Також, в даному рішенні було звернуто увагу Верховної Ради України на необхідність приведення у відповідність до Конституції України положень інших законів, зокрема ст. 92 Закону №1788-ХІІ.

Частиною 2 статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Отже, дані положення вищезгаданого закону втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача щодо відмови у поновленні виплати пенсій позивачам.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції не враховано положення ч. 2 ст. 99 КАС України, якою передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про зобов'язання УПФ України в м. Івано-Франківську поновити виплату раніше призначених пенсій позивачам - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з дати звернення представника позивачів до УПФ України в м. Івано-Франківську із заявами про поновлення та виплату пенсій, тобто з 20 вересня 2014 року.

Відповідно до ст. 202 КАС України однією з підстав для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З врахуванням того, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську задоволити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 січня 2015 року у справі № 344/15480/14-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови у поновленні виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську поновити виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви з 20 вересня 2014 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську поновити виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до заяви з 20 вересня 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання постановою суду законної сили.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді І.М. Обрізко

Т.В. Онишкевич