Справа № 2а-426/12/1370
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Справа № 9104/134969/12
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби (тепер - Державна податкова інспекція у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області) на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 3 липня 2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кварталбуд» до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби (тепер Державна податкова інспекція у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області) про скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Кварталбуд» 16.01.2012 року звернулося в суд з адміністративним позовом до ДПІ у Франківському районі м. Львова Львівської області ДПС в якому просило визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.06.2011 року, яким було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 9 772 916,25 грн., в тому числі основний платіж 7 818 333,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції 1 954 583,25 грн.

Позивачем подано доповнення до позовної заяви за вих.№10/06/12 від 01.02.2012 року щодо збільшення позовних вимог шляхом визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.06.2011 року, прийняте на підставі того ж акту перевірки (№701/23-2/34672744 від 27.05.2011 року), яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 6 979 167,50 грн., за основним платежем 5 583 334,00 грн. та 1 395 833,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 3 липня 2012 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби від 17.06.2011 року №, №.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ДПІ у Франківському районі м. Львова Львівської області ДПС оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що пп.7.4.1 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" зазначено, що податковий кредит складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку у зв'язку із придбанням товару (робіт, послуг) з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та податку на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість та до складу валових витрат по податку на прибуток навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Кварталбуд" зареєстроване як юридична особа 03.11.2006 року виконавчим комітетом Бориславської міської ради Львівської області про що зроблено відповідний запис за №0000387, ідентифікаційний код юридичної особи 34672744, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №792724.

03.11.2006 року ТОВ "Кварталбуд" взято на облік в органах державної податкової служби за №1084 та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Франківському районі м. Львова Львівської області ДПС.

У періоді, за який проводилася перевірка, суб'єкт господарювання був платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 04.02.2010 року №100265113, індивідуальний порядковий номер 88.

Основними видами діяльності позивача за КВЕД є: 74.20.1 діяльність у сфері інжинірингу; 45.21.1 будівництво будівель; 45.24.0 будівництво водних споруд; 45.11.0 розбирання та знесення будівель, земляні роботи; 45.23.0 будівництво доріг, аеродромів та улаштування поверхні спортивних споруд; 45.25.1 інші спеціалізовані будівельні роботи, що підтверджується довідкою Головного управління статистики у Львівській області серії АА №294053.

Відповідно до Ліцензії серії АВ №479727 від 07.08.2009 року, виданої ТОВ "Кварталбуд" Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області Міністерства регіонального розвитку та будівництва України, позивач має право на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, строк дії ліцензії з 07.08.2009 року по 07.08.2012 року.

Посадовими особами Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Кварталбуд" (код ЄДРПОУ - 34672744) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ "Альянс+"(код ЄДРПОУ - 32197066) за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року.

За результатами перевірки складено акт від 27.05.2011 року №701/23-2/34672744 (далі - ОСОБА_1 перевірки), у висновках якого зафіксовано порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:

- на порушення п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" занижено податок на прибуток в сумі 5 583 334, 00 грн., в тому числі: за 1 квартал 2010 року в сумі 4 354 167, 00 грн., за 2 квартал 2010 року в сумі 1 229 167, 00 грн. У зв'язку з ненаданням посадовими особами ТОВ "Кварталбуд" документів до перевірки неможливо встановити чи віднесено до складу валових витрат вартість взаєморозрахунків з ТОВ "Альянс+" за період з 01.07.2010 року;

- на порушення п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 7 818 333, 00 грн., в тому числі за звітні періоди: січень 2010 року - 1 275 000, 00 грн., лютий 2010 року - 591 667, 00 грн., березень 2010 року - 1 616 667, 00 грн., квітень 2010 року - 38 984, 00 грн., травень 2010 року - 561 016, 00 грн., червень 2010 року - 383 333, 00 грн., липень 2010 року - 935 000, 00 грн., серпень 2010 року - 1 983 333, 00 грн., жовтень 2010 року - 433 333, 00 грн. У зв'язку з провадженням кримінальної справи, при отриманні матеріалів, які не підтверджують дані обліку ТОВ "Кварталбуд", керівником податкового органу можуть бути вжиті заходи щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки відповідно до Податкового кодексу України.

На підставі ОСОБА_1 перевірки Державною податковою інспекцією у Франківському районі м. Львова винесено податкове повідомлення-рішення № від 17.06.2011 року, яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 9 772 916,25 грн., в тому числі: основний платіж - 7 818 333,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 1 954 583,25 грн.; та податкове повідомлення-рішення № від 17.06.2011 року, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 6 979 167,50 грн., в тому числі: основний платіж - 5 583 334,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 1 395 833,50 грн.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач скористався своїм правом оскаржити його в адміністративному порядку до Державної податкової адміністрації у Львівській області та Державної податкової служби України. За наслідками адміністративного оскарження, скарги позивача залишено без задоволення, а рішення відповідача - без змін, про що було прийнято відповідно рішення №19780/10/25-005/1542 від 21.07.2011 року та №2880/6/10-2115 від 03.10.2011 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку відповідачем не доведено обставин та підстав, які б відповідно до вищезгаданих положень податкового законодавства та законодавства з питань бухгалтерського обліку унеможливлювали формування позивачем спірних сум валових витрат та податкового кредиту за вищезгаданими операціями.

При цьому, суд врахував, що можливі порушення податкового законодавства з боку контрагента позивача, чого в даному випадку не доведено ДПІ належними та допустимими доказами, за загальним правилом самі по собі не є самостійною і достатньою підставою для висновку про відсутність у покупця права на формування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ та підставою для позбавлення платника податків права на формування валових витрат та податковий кредит, сформованими за операціями з цим контрагентом.

Зазначає, що відповідно до ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, вирішуючи спір по суті, виходив також з того, що при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи, що він відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до п.5.1. Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", який був чинний до 01.04.2011 року, валові витрати виробництва та обігу, це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

При цьому, відповідно до п. 1.31. цього Закону, під продажем результатів робіт (послуг) розуміються будь-які операції цивільно-правового характеру з надання результатів робіт (послуг), з надання права на користування або на розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими ніж товари, об'єктами власності за компенсацію, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг).

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" встановлено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією і веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) та охороною праці з урахуванням обмежень, установлених підпунктами 5.3 - 5.8 цієї статті.

Відповідно до пп. 11.2.1. датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: (1) або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; (2) або дата оприбуткування платником податку товарів, а (3) для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Згідно з абз. 4 п. п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Формування податкового кредиту з ПДВ позивачем за період вересень 2010 року регулювалися наступними положеннями Закону України "Про податок на додану вартість".

Відповідно до п. 1.7 Закону України "Про податок на додану вартість"податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Підпунктом 7.4.1. п.7.4. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пп. 7.5.1 п. 7.5. ст. 7 цього Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно з пп. 7.2.1. п. 7.2. вказаного Закону платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Положеннями пп. 7.2.3. п.7.2. ст. 7 Закону визначено, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Згідно з пп.7.2.4. п.7.2. ст. 7 Закону право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Відповідно до пп. 7.4.5. п.7.4 ст.7 цього Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6. цього пункту).

При цьому, як вбачається з наведених вище норм законодавства, валові витрати та податковий кредит у спірний період формувалися, зокрема, за фактом списання коштів з банківського рахунку платника податку, що не суперечить наведеним вище вимогам податкового законодавства.

По суті висновки податкового органу, які покладені в основу оскаржуваних рішень, зводяться до того та ґрунтуються на тому, що спірні операції фактично не виконувались, тобто були оформлені безтоварні операції, контрагент позивача ОСОБА_3 "Альянс+" не мав адміністративно-господарських можливостей для виконання спірних операцій, що, на думку ДПІ виключає можливість формування спірних сум податкового кредиту та валових витрат.

Як видно з матеріалів справи документальна позапланова виїзна перевірка ОСОБА_3 "Кварталбуд"з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ОСОБА_3 "Альянс+"була проведена на виконання постанови СВ ПМ ДПА у Дніпропетровській області від 16 грудня 2010 року по кримінальній справі №99106210.

02.12.2010 року відповідно до постанови про проведення обшуку від 29.11.2010 року у позивача було вилучено документи фінансово-господарської діяльності підприємства, внаслідок чого підприємство направвило лист, в якому зазначено про неможливість надання до перевірки документів у зв'язку з тим, що СВ УБОЗ ГУМВСУ у Львівській області їх вилучило.

Слід зазначити, що станом на час розгляду справи судом першої інстанції та апеляційного перегляду відповідач не надав доказів ухвалення та набрання законної сили вироком суду по вищевказаній кримінальній справі №99106210.

Отже, підприємство було позбавлено надати всі необхідні документи, а перевірка проводилась з використанням отриманих від Головного управління податкової міліції копії документів ОСОБА_3 "Кварталбуд", які були отримані ДКЗЕД СБ України згідно постанови апеляційного суду м. Києва та скріплені печаткою №81, по взаємовідносинах ОСОБА_3 "Кварталбуд"з ОСОБА_3 "ОСОБА_1 +"за період січень-серпень 2010 року.

Для підтвердження реальності господарських взаємовідносин перевіряючим було надано:

- договір підряду на будівництво б/н від 11.01.2010 року, згідно якого ОСОБА_3 "Кварталбуд"-замовник, а ОСОБА_3 "Альянс+"-підрядник. Підрядник зобов'язується власними та залученими силами і засобами виконати роботи із будівництва об'єкту, який являє собою комплекс нежитлових приміщень загальною площею 4300 мІ, що знаходяться у багатоквартирному житловому будинку за адресою: Львівська обл., м. Трускавець, вул. Сагайдачного, 14 а. Згідно п.2.2 даного договору роботи виконуються відповідно до затвердженої замовником проектної документації на будівництво об'єкту. Роботи виконуються із матеріалів та шляхом використання устаткування замовника і підрядника (п.2.3 договору). Згідно п.3.1 вартість дійсного договору складає 65 000 000, 00 грн., в тому числі ПДВ 10 833 333, 33 грн. Згідно п. 4.1 договору оплата за виконані роботи проводиться частинами (шляхом чергових платежів), на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт, в межах вартості робіт, передбачених відповідним актом, з дотриманням цін, визначених зведеним кошторисним розрахунком будівництва. Строк оплати -протягом десяти робочих днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт. Згідно п. 4.3 замовник перераховує підряднику аванс для закупівлі будівельних матеріалів та виконання робіт в розмірі до 30% вартості робіт. Аванс підлягає зарахуванню в процесі чергових платежів рівними частинами. Остаточний розрахунок між замовником і підрядником проводиться на протязі 30 календарних днів з дати приймання замовником об'єкту (п.4.4). Згідно п.5.1, строк виконання підрядником робіт за договором встановлюється календарним графіком виконання робіт, який підписується повноважними представниками сторін. Підрядник приступає до виконання робіт не пізніше десяти днів з моменту отримання авансу згідно п.4.3 цього договору. Згідно п.п.6.1.1 підрядник зобов'язується виконати власними силами та використовуючи субпідрядні організації роботи, передбачені п.2 договору. Згідно п.п.6.1.2 -виконувати і здавати роботи замовнику відповідно до вимог проектної документації, державних будівельних норм та стандартів України;

- ОСОБА_1 приймання виконаних будівельних робіт на підставі договору підряду б/н від 11.01.2010 року на загальну суму 27 235 005, 42 грн. (в тому числі ПДВ 4 539 167, 57 грн.), а саме: акт № б/н за лютий 2010 року від 26 лютого 2010 року на суму 2 500 000, 80 грн., в тому числі ПДВ 416 666, 80 грн.; акт №0430159 за квітень 2010 року від 30 квітня 2010 року на суму 1 500 000,00 грн., в тому числі ПДВ 250 000, 00 грн.; акт № 04301591 за квітень 2010 року від 30 квітня 2010 року на суму 999 999, 60 грн., в тому числі ПДВ 166 666, 60 грн.; акт №04301592 за квітень 2010 року від 30 квітня 2010 року на суму 3 399 999, 60 грн., в тому числі ПДВ 566 666, 60 грн.; акт № 2 за травень 2010 року від 31 травня 2010 року на суму 1 600 000, 01 грн., в тому числі ПДВ 266 666, 67 грн.; акт № б/н за липень 2010 року від 30 липня 2010 року на суму 6 325 003, 04 грн., в тому числі ПДВ 1 054 167, 17 грн.; акт №0730159 за липень 2010 року від 30 липня 2010 року на суму 2 050 000, 82 грн., в тому числі ПДВ 341 666, 80 грн.; акт № 07301591 за липень 2010 року від 30 липня 2010 року на суму 5 300 000, 40 грн., в тому числі ПДВ 883 333, 40 грн.; акт № 0831159 за серпень 2010 року від 31 серпня 2010 року на суму 560 000, 92 грн., в тому числі ПДВ 93 333, 49 грн.

Щодо фактичного виконання будівельних робіт, окрім вищезазначених актів приймання виконаних будівельних робіт, які були підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств, до Договору підряду на будівництво від 11.01.2010 року сторонами складено Довідки форми КБ-3 про вартість виконаних підрядних робіт за січень-листопад 2010 року та підсумкові відомості ресурсів (витрати -по факту) за вказані періоди.

Факт оплати вартості виконаних будівельних робіт, підтверджують надані позивачем платіжні доручення №69483 від 08.12.2010 року на суму 900 000, 00 грн., №215 від 12.01.2010 року на суму 1 700 000, 00 грн., №222 від 13.01.2010 року на суму 3 000 000, 00 грн., №228 від 14.01.2010 року на суму 2 500 000, 00 грн., №236 від 19.01.2010 року на суму 450 000, 00 грн. №2 від 01.02.2010 року на суму 650 000, 00 грн., №58 від 18.02.2010 року на суму 2 900 000, 00 грн., №140 від 11.03.2010 року на суму 3 400 000, 00 грн., №144 від 15.03.2010 року на суму 6 300 000, 00 грн., №27 від 12.04.2010 року на суму 2 000 000, 00 грн., №41 від 20.04.2010 року на суму 1 600 000, 00грн., №68492 від 20.05.2010 року на суму 2 300 000, 00 грн., №68599 від 23.06.2010 року на суму 2 050 000, 00 грн., №68700 від 15.07.2010 року на суму 560 000, 00 грн., №68733 від 20.07.2010 року на суму 3 000 000, 00 грн., №96 від 27.07.2010 року на суму 8 400 000, 00 грн., №5579 від 13.08.2010 року на суму 3 500 000, 00 грн., №31 від 12.10.2010 року на суму 2 600 000, 00 грн., №69345 від 17.11.2010 року на суму 180 000, 00 грн. та надано також Журнал-ордер і Відомість по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками за 01.01.10-31.12.11"(субконто ТОВ "Альянс+") на суму 47 990 000, 00 грн. (в тому числі ПДВ 7 998 332, 89 грн.).

Повноваження ОСОБА_3 "Альянс+" на здійснення діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури,підтверджується ліцензію серії АВ №479283 виданої Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України на строк з 18.06.2009 року по 18.06.2014 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області №7/13-6-134 про не ведення робіт ОСОБА_3 "Альянс+" є не переконливим, виходячи з наступного.

Як видно з вказаного вище листа інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області №7/13-6-134, яка проводила перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства при будівництві житлового будинку за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Сагайдачного, 14а, будівництво будинку ведеться замовником -ОСОБА_3 "Інвестиції і консалтинг"та підрядником -ДП "Спектр"ОСОБА_3 "Делакс плюс"на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 10.12.2007 року №11-НБ-6/7п, виданого замовнику інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю при управлінні архітектури і містобудування Трускавецької міської ради. При цьому, у листі зазначено, що перевірками, які проводилися інспекцією, не встановлено, що ОСОБА_3 "Альянс+" виконувало будівельні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку на вул. Сагайдачного 14а в м.Трускавці.

Проте, суд першої інстанції вірно зауважив, що оскільки дозвіл на виконання будівельних робіт видається інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю перед початком проведення таких робіт, його наявність не може слугувати доказом подальшого проведення робіт лише цією підрядною організацією, що само по собі не може свідчити про нездійснення спірних операцій та про порушення позивачем податкового законодавства.

Тобто, в даному випадку відсутні підстави для висновку про нездійснення спірних операцій, а відтак і не доведено відсутності у позивача підстав для формування спірних сум податкового кредиту та валових витрат.

На погляд суду, не спростовано податковим органом також показання свідка ОСОБА_4, який станом на час досліджуваних судом правовідносин працював заступником директора ОСОБА_3 "Кварталбуд", який підтвердив факт реальності укладання та виконання договору підряду від 11.01.2010 року між ОСОБА_3 "Кварталбуд"та ОСОБА_3 "Альянс+", оскільки він особисто контролював хід виконання таких.

Колегія звертає увагу на те, що перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК України, згідно якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу -землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

Крім того, у разі кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України повинна враховуватися вина, яка полягає в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін, проте вирок суду, ухвалений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна або незаконного заволодіння ним не представлено, а відтак правочини, укладені позивачем не є нікчемними, тобто їх нікчемність законом не встановлена.

Слід зазначити також, що контрагент позивача на час господарських операцій був за реєстрованим платником ПДВ, а також вказані угоди не визнавалися судом нікчемними чи недійсними.

Посилання апелянта на перевірки контрагента позивача не заслуговують на увагу, так як законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит та формування валових витрат від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, зокрема, тим, який не був постачальником товарів (послуг), на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Суд правильно не взяв до уваги посилання відповідача на порушення кримінальної справи стосовно ухилення від сплати податків службовими особами ОСОБА_3 "Кварталбуд"як на доказ викладених у акті перевірки висновків, оскільки згідно постанови Сихівського районного суду м.Львова від 02.03.2012 року у справі № 1319/1665/2012, залишеною без змін ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 20.04.2012 року постанову ст..слідчого СВПМСДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Львові від 25.06.2001 року про порушення кримінальної справи по факту ухилення від сплати податків службовими особами ОСОБА_3 "Кварталбуд"скасовано.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому таку слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 3 липня 2012 року у справі №2а-426/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_5

Ухвала у повному обсязі складена 09.06.2015 року.