Справа № 212/12607/2012
Суддя: Борисюк І. Е.
Дата ухвалення: 2012-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2012 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Борисюк І. Е.,

при секретарі: Жовтун М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС ВДАІ м. Вінниці старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

В Ленінський районний суд м. Вінниці звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до інспектора ДПС роти ДПС ВДАІ м. Вінниці старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування.

Позов мотивовано тим, що постановою ІДПС роти ДПС ВДАІ м. Вінниці ОСОБА_2 від 28.08.2012 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Оскаржуваною постановою позивача визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення за те, що він 28.08.2012 року о 16 год. 20 хв. в м. Вінниці по вул. Соборній, керуючи автомобілем Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено», чим порушив п. 8.4 ОСОБА_3 дорожнього руху України. Зазначену постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність обставин правопорушення, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення фактичним обставинам, відсутність в його діях складу правопорушення та порушення норм процесуального права з наступних підстав. З протоколу та постанови про адміністративне правопорушення зробити висновок в чому полягає порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху неможливо, а також, де встановлено той знак, вимоги якого, на думку працівника ДПС, він порушив. Позивач працює таксистом на автомобілі Мерседес д.н.з. НОМЕР_1, легковий автомобіль класу «В», має право перевозити до 8 пасажирів. 28.08.2012 р. приблизно о 16 год. 00 хв. по вул. Свердлова в районі військового санаторію автомобіль зупинив пасажир, який просив відвезти його на «залізничний вокзал». В автомобілі на той час знаходилось ще 5 пасажирів, місцем висадки одного з них була тролейбусна зупинка по вул. Соборній навпроти Національного банку України. Піднявшись по вул. Козицького, позивач повернув направо і після висадки пасажира продовжив рух по вул. Соборній в напрямку «залізничного вокзалу». В районі обласного архіву позивач був зупинений працівниками ДПС, які супроводжували його до пл. ОСОБА_4 (залізничний вокзал), де був складений протокол про адміністративне правопорушення. В місці зупинки автомобіля-таксі під керуванням позивача жодних забороняючих рух знаків не встановлено. Виїхавши на вул. Соборну з вул. Козицького правил дорожнього руху позивачем не порушено. Зазначені обставини й змусили позивача звернутись в суд з позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позові.

Відповідач в судовому засідання позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, аргументуючи мотивами, викладеними в письмових запереченнях.

По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

28.08.2012 р. інспектором ДПС роти ДПС ВДАІ м. Вінниці старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АВ1 № 281667 за ч. 1 ст. 122 КУпАП стосовно ОСОБА_1 за те, що той 28.08.2012 року о 16 год. 20 хв. в м. Вінниці по вул. Соборній, керуючи автомобілем Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 ПДР України. В протоколі про адміністративне правопорушення серії АВ1 № 281667 ОСОБА_1 зазначив, що правил дорожнього руху він не порушував, від підпису та отримання копії постанови відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до постанови в справі про адміністративне правопорушення від 28.08.2012 року серії АВ1 № 146229, винесеної інспектором ДПС роти ДПС ВДАІ м. Вінниці старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що той 28.08.2012 року о 16 год. 20 хв. в м. Вінниці по вул. Соборній, керуючи автомобілем Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 ПДР України.

Судом при розгляді справи було встановлено, що ОСОБА_1 працює таксистом на автомобілі Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 та має дозвіл на внутрішні перевезення пасажирів на таксі, що підтверджується копією ліцензії Головної державної інспекції на автомобільному транспорті (Головавтотрансінспекція) серії АД №064515 від 23.07.2012 року. Строк дії даної ліцензії необмежений.

Згідно розділу 33 ПДР України, не розповсюджується дія дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено»на транспортні засоби, які належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні вїжджати у вказану зону та виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення. Крім того, зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29,3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Таким чином виїхавши на вул. Соборну з вул. Козицького водій ОСОБА_1 мав право рухатися до вул. Інтернаціональна, де забороняючі знаки не встановлено.

Згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган, посадова особа виносить постанову по справу. Постанова повинна містити: найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, викладення обставин встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Верховний Суд України в п. 24 Постанови Пленуму від 03.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»звернув увагу на те, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і ст. 284 КУпАП; у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та застосувати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлених останнім доводів.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, статтею 68 Конституції України, як нормативно-правовим актом, який має вищу юридичну силу, визначено що кожен зобовязаний неухильно додержуватись Конституції України та законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, а тому суд вважає, що постанова серії АВ1 № 146229 від 28.08.2012 року у справі про адміністративне правопорушення та протокол про адміністративне правопорушення серії АВ1 № 281667 від 28.08.2012 року, а також пояснення та письмові заперечення інспектора ДПС роти ДПС ВДАІ м. Вінниці старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 не містять достатніх доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності. За зазначених обставин справи, постанова серії АВ1 № 146229 від 28.08.2012 року у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню у звязку з недотриманням зазначених принципів правомірної адміністративної поведінки.

Щодо позовної вимоги в частині закриття провадження у справі, то, оскільки суд не є відповідно до закону органом, до компетенції якого належать повноваження по розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, то він, відповідно, не має повноважень щодо її закриття, що є підставою для відмови у задоволенні позову у цій частині.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 19, ст.ст. 68, 124 Конституції України, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 1029 від 26.09.2011 року «Про внесення змін до ОСОБА_3 дорожнього руху», Законом України «Про дорожній рух», ст.ст. 33, 34, 251, 252, 254, 256, 268, 279, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 7-9, 17, 18, 69, 70, 71, 76, 94, 158-163, ст. 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АВ1 № 146229 від 28.08.2012 року, винесену інспектором ДПС роти ДПС ВДАІ м. Вінниці старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255, 00 гривень незаконною та скасувати її.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судовий збір в сумі 32, 19 гривень компенсувати ОСОБА_1 з місцевого бюджету м. Вінниці.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: