Справа № 804/11685/14
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"19" травня 2015 р. справа № 804/11685/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року у справі №804/11685/14

за позовом Приватного підприємства фірми "ОЛБІ"

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

В серпні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невизнання податкових декларацій з податку на додану вартість за період лютий-вересень 2010 року податкової звітністю;

- визнати податкові декларації з податку на додану вартість за лютий-грудень 2010 року податковою звітністю, що подані у день її фактичного отримання Державною податкової інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська;

- зобов'язати відповідача прийняти податкові декларації з податку на додану вартість за лютий-грудень 2010 року, як оформлені згідно діючого законодавства;

- зобов'язати відповідача відобразити податкові декларації з податку на додану вартість за лютий-грудень 2010 року в картці особового рахунку Приватного підприємства фірми "ОЛБІ".

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо невизнання податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий-грудень 2010 року податковою звітністю;

- зобов'язано Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Дніпропетровська прийняти податкові декларації з податку на додану вартість за лютий-грудень 2010 року датами їх фактичного отримання контролюючим органом;

- зобов'язано Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Дніпропетровська відобразити показники податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий-грудень 2010 року в картці особового рахунку Приватного підприємства фірми "ОЛБІ".

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу у задоволенні позову.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ПП фірма "ОЛБІ" направило поштою до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області податкові декларації з податку на додану вартість з додатками до них за лютий-грудень 2010 року.

29.07.2014 року при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи №804/8436/14 за позовом ПП фірми "ОЛБІ" до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про скасування податкового рішення-рішення, яка знаходиться у провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду, стало відомо, що відповідач листами:

- №76019/10/28-219 від 31.12.2010 року повідомив ПП фірму "ОЛБІ", що на підставі пункту 4.1.2 розділу 4 та пункту 4.3 розділу 4 Порядку заповнення та подання декларацій з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 року №166 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.06.2005 року за №702/10982, надіслані поштою податкові декларації з ПДВ за лютий, березень, квітень, травень, червень 2010 року не визнані як податкові через відсутність додатків 2;

- №612/10/28-219 від 06.01.2011 року повідомив ПП фірму "ОЛБІ", що згідно пункту 48.3, 48.7 статті 48 Податкового кодексу України надіслані поштою податкові декларації з ПДВ за липень, серпень та вересень 2010 року не визнані як податкові, оскільки у зазначеній податковій звітності відсутня назва податкової інспекції, до якої подається декларація;

- №2525/10/28-219 від 21.01.2011 року повідомив ПП фірму "ОЛБІ", що згідно пункту 48.7 статті 48 та пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України надіслані поштою податкові декларації з ПДВ за березень, квітень, травень, червень 2010 року не визнані як податкові, оскільки у зазначеній податковій звітності відсутні обов'язкові реквізити: номер свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ;

- №4716/10/2/222 від 03.02.2011 року повідомив ПП фірму "ОЛБІ", що згідно пункту 48.7 статті 48 та пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України надіслані поштою податкові декларації з ПДВ за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2010 року не визнані як податкові, оскільки у зазначеній податковій звітності відсутня назва податкової інспекції, до якої подається декларація.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що вищевказані листи направлені на адресу ПП фірми "ОЛБІ" без повідомлення про вручення, тому факт отримання позивачем таких листів підтвердити неможливо.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, з наступних підстав.

Зі змісту листів відповідача вбачається, що підставою невизнання податковим органом декларацій з податку на додану вартість за лютий-вересень 2010 року ПП фірми "ОЛБІ" зазначено, що вказані податкові декларації заповнені з порушенням норм пунктів 4.1.2 розділу 4 та пункту 4.3 розділу 4 Порядку заповнення та подання декларацій з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 року №166 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.06.2005 року за №702/10982 та пунктів 48.3, 48.7, 48.8 статті 48 та пункту 49.8 статті 49 ПК України.

Податковий кодекс України набрав чинності 01.01.2011 р., тому спірні правовідносини, що виникли до 01.01.2011 р., регулюються нормативно-правовими актами, які діяли на той час.

Відповідно до Закону України "Про податок на додану вартість" зареєстрований платник податків подає податкову звітність у порядку та строки, що визначені Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181 від 21.12.2000 р.

Згідно до п. 1.11 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Відповідно до пп.4.1.2 п.4.1. ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників через канцелярію, чий статус визначається відповідним нормативно-правовим актом.

Відповідно до п.п. 4.1.2 п 4.1 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація: якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів; її не підписано відповідними посадовими особами; не скріплено печаткою платника податків. У цьому випадку, якщо контролюючий орган звертається до платника податків з письмовою пропозицією надати нову податкову декларацію з виправленими показниками (із зазначенням підстав неприйняття попередньої), то такий платник податків має право: надати таку нову декларацію разом зі сплатою відповідного штрафу; оскаржити рішення податкового органу в порядку апеляційного узгодження.

Відповідно до п.7.1. Наказу Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 р. №166 податкові декларації приймаються без попередньої перевірки зазначених у них показників.

З змісту наведених норм вбачається, що перелік підстав для невизнання податкової звітності податковою декларацією є вичерпним та не містить таких підстав, як позбавлення платника податків статусу платника ПДВ.

Крім того, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2011 року у справі 2а/0470/10504/11, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2013 року, якою визнано незаконним та скасовано рішення ДПІ №152/28-024 від 23.02.2011 року про анулювання реєстрації ПП фірми "ОЛБІ" як платника податку на додану вартість, встановлено факт подання належним чином оформлених податкових декларацій з ПДВ за лютий-грудень 2010 року.

Верховний Суд України в постанові від 8 грудня 2009 року №21-1573во09 прийшов до висновку, що "відмінність між встановленою судом незаконністю (протиправністю) актів індивідуальних та нормативно-правових є істотною і полягає, зокрема в моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням."

Отже, рішення відповідача №152/28-024 від 23.02.2011 року, як акт індивідуальної дії, припинив дію з 23.02.2011 р.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність рішення відповідача про невизнання податкових декларацій з податку на додану вартість як податкової та зобов'язання відповідача прийняти податкові декларації датою їх фактичного отримання.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року у справі №804/11685/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун