Справа № 22-а-2153/2011
Суддя: Боймиструк С.В. С. В.
Дата ухвалення: 2011-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Рівненської області
______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2011 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі : суддів: Боймиструка С.В., Мельника Ю.М., Рожина Ю.М.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дубровицького районного суду від 14 квітня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області про перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА :

22 грудня 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом, в якому вказував, що відповідач всупереч вимогам ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не виплачує йому в установлених цими нормами розмірах державну пенсію, а тому просив зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до вимог цього закону, починаючи із 22 травня 2008 року з послідуючим її перерахунком у звязку зі змінами розміру мінімальної пенсії за віком.

Постановою Дубровицького районного суду від 14 квітня 2010 року в задоволенні позову було відмовлено за пропуском строку звернення до суду.

У поданій на постанову апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на її незаконність через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказував, що в грудні 2009 року, намагаючись вирішити спір в досудовому порядку та звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. З відповіді від 11.12.2009 року йому стало відомо про відмову відповідача здійснити такий перерахунок, а тому вважає, що річний строк позовної давності повинен обчислювати ся саме з цієї дати.

Просив оскаржувану постанову скасувати та задовольнити позов у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не прибули хоч були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. За таких обставин, відповідно до ст.197 КАС України, колегія суддів розглядує справу в порядку письмового провадження.

За результатами апеляційного розгляду, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що позивачем пропущено річний строк звернення до суду і підстав для його поновлення немає.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду 22 грудня 2009 року (а.с.2) з вимогами про визнання відмови відповідача в перерахунку пенсії неправомірною та просив зобовязати відповідача з 22 травня 2008 року нараховувати та виплачувати пенсію в подальшому.

На час розгляду справи, відповідно до ст.99 та 100 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи було встановлено річний строк.

Отже, строк звернення до суду позивачем пропущено за період з 22 травня по 22 грудня 2008 року включно. Починаючи з 23 грудня 2008 року позивачем строк звернення до суду пропущено не було, а тому місцевий суд помилково відмовив в задоволенні позову.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 2 групи, захворювання якого повязане з наслідками аварії на ЧАЕС (а.с. 7-10).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, № 10-рп/2008 зміни внесені Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України до статей 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ч.4 ст. 54 (в відновленій редакції) ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідач виплачував позивачу державну пенсію в розмірі, визначеному постановами Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 та від 28 травня 2008 року № 530 , які були меншими за розмір пенсії, визначений зазначеними нормами Закону.

__________________________________________________________________________________________________________

Справа №22-а-2153/11 Головуючий суддя у 1 інст.- Сидоренко З.С.

ОСОБА_2

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, колегія суддів прийшла до висновку, що при визначенні розміру державної пенсії позивачеві, а також її перерахунку за попередні та наступні періоди , застосуванню підлягають статті 54, 67 ( в відновленій редакції) ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не наведені вище постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Окрім того, вихідним критерієм обрахунку державної пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, яка згідно ст. 28 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" № 1058 встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає.

Положення ч. 3 названої ст. 28 ЗУ № 1058 не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

За таких обставин колегія суддів вважає, що при розрахунку державної пенсії, передбаченої ст. 54, 67 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Щодо кінцевої дати перерахунку пенсії, колегія суддів зазначає, що загальне поняття пенсії визначено в статті 1 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», відповідно до якої пенсія це щомісячна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи інвалідом.

Отже, суд приходить до висновку, що законом не встановлюється ані строковість, а ні обмеженість у частині цих видів виплат, з самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюють на постійній основі, щомісячно протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на будь-який строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії.

Враховуючи зазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що постанова місцевого суду ухвалена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вона не може залишатись чинною, її слід скасувати та ухвалити у справі нову постанову про часткове задоволення позову починаючи з 23 грудня 2008 року.

Згідно ч.2 ст. 5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Колегія суддів, вирішуючи дану справу, застосовує наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду і вимоги позивача за період з 22 травня по 22 грудня 2008 року включно, що виходять за межі річного строку звернення діючого на час такого звернення, відповідно до чинної редакції ст. 100 КАС України, залишає без розгляду, оскільки підстав для поновлення такого строку не вбачає.

Керуючись ст..197, п. 3,4 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. 207,211,212 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дубровицького районного суду від 14 квітня 2010 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області провести ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28 лютого 1991 року по другій групі інвалідності в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та провести її виплату починаючи з 23 грудня 2008 року.

Позовні вимоги позивача за період з 22 травня по 22 грудня 2008 року включно залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили .

Судді: