Справа № 804/7185/14
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2015 рокусправа № 804/7185/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у справі № 804/7185/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТ-Ш» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТ-Ш» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, винесені Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 04.09.2013 р. № на суму 750552,50 грн. та від 26.02.2014р. № на суму 80413,34грн. В обґрунтування позовних вимог зазначало, що контролюючим органом проводилась документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства, за результатами якої складено акт. Позивач зазначає, що висновки акту не відповідають фактичним обставинам та ґрунтуються на припущеннях, а також зроблені без належної оцінки документів, що були надані в підтвердження здійснення фінансово-господарських операцій з контрагентами, у зв'язку із чим спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи відповідача про нереальність господарських операцій позивача. Так, діяльність окремих контрагентів позивача, на думку податкового органу, спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вимоги третім особам. Серед них ПП «Транс-Атлантіка Серівс», ТОВ «АМБ Інвест», ТОВ «Юса-Інтерстройсервіс». Таким чином, висновки перевірки відповідають фактичним обставинам справи, акт перевірки складений правомірно, згідно із діючим законодавством, висновки за результатами акту перевірки є цілком обґрунтованими, відтак спірні податкові повідомлення-рішення є правомірними.

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, у судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОЕКТ-Ш", як платник податків перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області та є платником податку на додану вартість. Податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ПРОЕКТ-Ш" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з контрагентами ПП "Транс-Атлантика-Сервіс" за період з 01.02.2012 року по 31.08.2012 року, ТОВ "Юса-Інтерстройсервіс" за період з 01.01.2011 року по 28.02.2011 року, ТОВ "АМБ Інвест" за період з 01.12.2010 р. по 31.12.2010 року, за результатами якої складено ОСОБА_1 №110/22-6/35112645 від 19.07.2013 року. Перевіркою встановлено порушення п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", п.138.1, п.138.2. ст. 138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України по податку на прибуток, всього на суму 622 918,80 грн., а саме по періодах: 4 квартал 2010 року на суму 12 829 грн.; І квартал 2011 року на суму 112 384,00 грн.; І квартал 2012 року на суму 131 995 грн.; ІІ квартал 2012 року на суму 221 906,00 грн.; ІІІ квартал 2012 року на суму 143 803,00грн., за рахунок здійснення взаємовідносин з ПП "Транс-Атлантика-Сервіс", ТОВ "АМБ Інвест", ТОВ "Юса-Інтерстройсервіс", які не спрямовані на реальне настання наслідків. На підставі висновків ОСОБА_1 перевірки Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м.Дніпропетровська ГУМ у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 04.09.2013 року. Рішенням про результати розгляду скарги позивача від 03.02.2014 року №627/10/04-36-10-08-09 Головне управління Міндоходів у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення № від 04.09.2013 року про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток залишено без змін та збільшено на 80413,34 грн. (основний платіж - 80050,20 грн., штрафна санкція - 363,14 грн.) суму грошового зобов'язання з податку на прибуток, визначену в податковому повідомленні-рішенні ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська від 04.09.2013 року № НОМЕР_1. В процесі розгляду скарг було проведено повторну перевірку, згідно пп.78.1.5 п.78.1 статті 78 Податкового кодексу України. За наслідками перевірки складено ОСОБА_1 від 29.01.2014 року №137/22-01/35112645, згідно висновків якого встановлено порушення: п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4, п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", а також в порушення абз. "а", "б" п. 185.1 ст.185, абз. „а" п. 198.1, п. 198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України занижено податок на додану вартість на загальну суму 581995 грн., у т.ч.: по декларації за грудень 2010р. на суму 10263 грн., по декларації за січень 2011р. на суму 82534 грн., по декларації за лютий 2011р. на суму 15191грн., по декларації за лютий 2012р. на суму 19052 грн., по декларації за березень 2012р. на суму 106658 грн., по декларації за квітень 2012р. на суму 23660 грн., по декларації за травень 2012р. на суму 84181 грн., по декларації за червень 2012р. на суму 83500 грн., по декларації за липень 2012р. на суму 91106грн., по декларації за серпень 2012р. на суму 65850 грн.; п.3.1 ст.3, п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств, а також в порушення п.п.14.1.27, п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, ст.138, ст.139, ст.140, ст.142, ст.143 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на прибуток всього на суму 702969 грн., у тому числі за IV квартал 2010р. на суму 12829 грн., за І квартал 2011р. на суму 190980 грн., за І квартал 2012 р. на суму 131996 грн., за II квартал 2012р. на суму 200908 грн., за III квартал 2012р. 166256грн. На підставі висновків ОСОБА_1 перевірки від 29.01.2014 року №137/22-01/35112645 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 26.02.2014 року, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 80413, 50 гривень, з них основний платіж - 80050,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 363, 50 грн. Позивачем в порядку адміністративного оскарження були оскарженні податкові повідомлення-рішення, при цьому в Рішенні Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 05.05.2014 року №2525/10/04-36-10-08-09, зазначено, що з урахуванням допущенної помилки ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетроська під час прийняття (формування) податкових повідомлень-рішень за актом від 19.07.2013 року №110/22-06/35112645 ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області повідомило, що в рішенні ГУ Міндоходів у Дніпропетровські області про результати розгляду скарг від 03.02.2014 року №627/10/04-36-10-08-09 податкове повідомлення-рішення про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток вважати від 04.09.2013 року №. Не погоджуючись з діями податкового органу, позивач звернувся до суду за оскарженням податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів від 26.02.2014 року № на загальну суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств - 80413,50 грн. та № НОМЕР_2 від 04.09.2013 року на загальну суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств - 750552,50 грн., правомірність винесення яких і є предметом розгляду даної справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції щодо протиправності винесених податкових повідомлень-рішень. Апелянт посилається на непідтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем з його контрагентами.

Проте колегія суддів вважає, що перевірка висновків податкового органу щодо порушення позивачем податкового законодавства має відбуватись шляхом встановлення обставин реальності здійснення господарських операцій через дослідження наявних належних та допустимих доказів.

Так, згідно п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно до п.п.198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пункт 198.6 ст.198 Податкового кодексу України встановлює, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно з ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Частиною 2 ст. 3 вищезазначеного Закону встановлено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Пунктом 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88 , первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто, перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув'язка окремих показників. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.

Враховуючи положення пункту 2.4 Положення визначено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "ПРОЕКТ-Ш" (замовник) та ТОВ "Транс-Атлантіка Сервіс" (виконавець) було укладено Договори №3101 від 31.01.2012 року, №1203/1 від 12.03.20102 року, №1207/2 від 12.07.2012 року, №1907/12 від 19.07.2012 р., №1603 від 16.03.2012 року, №2105 від 21.05.2012 року, №2704 від 27.04.2012 року, №0103 від 01.03.2012 року, №2003 від 20.03.2012 року, №0705 від 07.05.2012 року, №0202-1 від 02.02.2012 року, №0603 від 06.03.2012 року, №0602-1 від 06.02.2012 року, №030512 від 03.05.2012 року, №2703 від 27.03.2012 року, №0708/12 від 07.08.2012 року, №1203 від 12.03.2012 року, №060812 від 06.08.2012 року, №1205/1 від 12.05.2012 року, №0505/12 від 05.05.2012 року, №3003 від 30.03.2012 року, відповідно до яких "Замовник" доручає, а "Виконавець" виконує ремонтно-будівельні роботи з матеріалів, що постачає Замовник та частково Виконавець. П.1.2 Договорів зазначено, що роботи зазначенні в п.1.1 договору, виконуються "Виконавцем" з матеріалів придбаних самостійно. Обсяг робіт, передбачених в п.1.1 договору, визначається згідно кошторисних розрахунків до договорів. Замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконанні роботи на умовах договору. На виконання вищезазначених договорів ПП "ТРАНС-АТЛАНТІКА СЕРВІС" було виписано на адресу ТОВ "ПРОЕКТ-Ш" податкові накладні, акти виконаних робіт, перелік яких міститься в акті перевірки. Також, на підтвердження реальності виконання умов договору, позивачем надано підсумкові відомості ресурсів, довідки про вартість виконаних робіт, а також ліцензія Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області від 26.09.2011 року №588322 щодо ПП "ТРАНС-АТЛАНТІКА СЕРВІС".

Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено до податкових зобов'язань відповідного періоду, відображених у реєстрі виданих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість даним декларації з ПДВ за період, що перевірявся. Розрахунки здійсненні між підприємствами в безготівковій формі, про що надано банківські виписки перелік яких зазначений в акті перевірки. Заборгованість відсутня.

Крім того, ТОВ "ПРОЕКТ-Ш" уклав ряд договорів підряду з підприємствами ТОВ "АМБ Інвест", саме: договір №3011/10-1 від 30.11.2010 року, договір №3011/10-2 від 30.11.2010 р., договір №3011/10-3 від 30.11.2010 року, згідно яких Замовник (ТОВ Проект - Ш) доручає, а Виконавець (ТОВ "АМБ Інвест) виконує будівельно-монтажні роботи з матеріалів, що постачає Замовник та частково Виконавець. Замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконанні роботи на умовах договору. На виконання вищезазначених договорів ТОВ "АМБ Інвест" було виписано на адресу ТОВ "ПРОЕКТ-Ш" податкові накладні, акти виконаних робіт, перелік яких міститься в акті перевірки.

Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено до податкових зобов'язань відповідного періоду, відображених у реєстрі виданих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість даним декларації з ПДВ за грудень 2012 року. Розрахунки здійсненні між підприємствами в безготівковій формі, про що надано банківські виписки перелік яких зазначений в акті перевірки. Заборгованість відсутня.

Також, ТОВ "ПРОЕКТ-Ш" укладав договори підряду з підприємством ТОВ "Юса-Інтерстройсервіс", а саме: № 3002 від 30.12.2010 року, №3001 від 30.12.2010 року, №1401 від 14.01.2011 року, №0501 від 05.01.2011 року, згідно яких Замовник (ТОВ Проект - Ш) доручає, а Виконавець (ТОВ "Юса-Інтерстройсервіс") виконує будівельно-монтажні роботи з матеріалів, що постачає Замовник та частково Виконавець. Замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконанні роботи на умовах договору. На виконання вищезазначених договорів ТОВ "Юса-Інтерстройсервіс" було виписано на адресу ТОВ "ПРОЕКТ-Ш" податкові накладні, акти виконаних робіт, перелік яких міститься в акті перевірки. Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено до податкових зобов'язань відповідного періоду, відображених у реєстрі виданих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість даним декларації з ПДВ за січень, лютий 2011 року. Розрахунки здійсненні між підприємствами в безготівковій формі, про що надано банківські виписки перелік яких зазначений в акті перевірки. Заборгованість відсутня.

Всі первинні документи, що надані позивачем на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" на предмет наявності в цих документах всіх обов'язкових реквізитів, що не заперечувалось відповідачем.

Серед іншого, послуги, що були придбані позивачем у його контрагентів, використані ним у власній господарській діяльності, що підтверджується поясненнями директора - ОСОБА_1

Між тим, апелянт також зазначає про фіктивність господарської діяльності позивача з посиланням на отримані від інших податкових органів матеріали перевірок, якими встановлено порушення його контрагентами вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

Проте колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно пунктів 36.1, 36.5 статті 36, пункту 38.1 статті 38, пункту 44.1 статті 44, пункту 47.1 статті 47, пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов'язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

Таким чином, формування суб'єктом господарювання податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов'язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних).

Законодавство України, не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальності та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Крім того, за договорами, що розглядались, було придбано товар та послуги, які використані позивачем відповідно до господарської діяльності підприємства, що не спростовано відповідачем. Належних та допустимих доказів наявності судовий рішень, зокрема вироків судів про порушення посадовими особами контрагентів позивача вимог податкового законодавства відповідачем до суду апеляційної інстанції надано не було.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновки суду першої інстанції щодо реальності правочинів, укладених позивачем, а відтак і про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, вірно застосований матеріальний закон та не допущено порушень процесуального права, оскаржене судове рішення має бути залишено без змін.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанції, у зв'язку з чим вона підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у справі № 804/7185/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її тексту у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай