Справа № 818/916/15
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 р.Справа № 818/916/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2015р. по справі № 818/916/15

за позовом Державного підприємства "Сумська біологічна фабрика"

до Державної податкової інспекції у м.Сумах третя особа Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк" Сумське відділення

про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державне підприємство "Сумська біологічна фабрика" (далі по тексту - позивач, ДП "Сумська біологічна фабрика"), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах (далі по тексту - відповідач, ДПІ у м. Сумах), третя особа - Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк" Сумське відділення (далі по тексту - ПАТ "Український професійний банк" Сумське відділення) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/3022 від 27.02.2015, в частині визначення ДП "Сумська біологічна фабрика" зобов'язання зі сплати штраф у сумі 971,37 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що за результатами проведеної перевірки відповідачем були встановлені порушення платником платіжної дисципліни в частині несвоєчасної сплати до бюджету податкового зобов'язання та вказано на відповідальність платника за п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України. Відповідачем на підставі акта прийнято оскаржене податкове повідомлення-рішення, яким зобов'язано позивача сплатити штраф у розмірі 10% грошового зобов'язання з ПДВ у сумі 1668,19 грн., що складається з 696,82 грн. по платежу за липень та 971,37 грн. по платежу за жовтень 2014р. Разом з тим, позивачем було вчасно передано до установи банку платіжне доручення за жовтень 2014 р., а саме 28.11.2014, кошти були списані з рахунку платника до останнього дня строку сплати податку, а тому він не може нести відповідальності за несвоєчасне надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Постановою Сумського окружного адмінстративного суду від 25.03.2015 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах №/3022 від 27.02.2015, в частині визначення Державному підприємству "Сумська біологічна фабрика" зобов'язання зі сплати штраф у сумі 971,37 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Відповідно до вимог статті 41 КАС України 17.06.2015 року фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, письмових заперечень, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що посадовими особами податкового органу була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих позивачем у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.08.2014 за № за липень 2014 року та податковій декларації з податку на додану вартість від 19.11.2014 за № за жовтень 2014 року, за результатами якої складено акт №483/18-19-15-02 від 09.02.2015 (а.с.9).

Перевіркою було встановлено порушення позивачем строків сплати самостійно узгодженого грошового зобов'язання з податку на додану вартість за липень 2014 року (затримка сплати на 1 календарний день) та жовтень 2014 року (затримка сплати на 1 календарний день), визначених п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст.203 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки від 09.02.2015 за №483/18-19-15-02 ДПІ у м. Сумах було прийняте податкове повідомлення-рішення від 27.02.2015 року №/3022, яким за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 16681,95 грн. зобов'язано ДП "Сумська біологічна фабрика", у відповідності до п.126.1. ст.126 Податкового кодексу України сплатити штраф у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу, тобто сплатити штраф у сумі 1 668,19 грн. (а.с.10), що складається з 696,82 грн. по платежу за липень 2014 року та 971,37 грн. по платежу за жовтень 2014 року.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням в частині штрафу по платежу за жовтень 2014, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було вчасно передано до установи банку платіжні доручення, а тому він не може нести відповідальності за несвоєчасне надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, а тому податкове повідомлення-рішення №/3022 від 27.02.2015, в частині визначення Державному підприємству "Сумська біологічна фабрика" зобов'язання зі сплати штрафу у сумі 971,37 грн. (за прострочення сплати платежу за жовтень 2014 року) не відповідає вимогам чинного законодавства, ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим в цій частині воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

В доводах апеляційної скарги відповідач зазначив, що платіжним дорученням №14367 від 28.11.2014 року було зроблено платіж (сплачені кошти зараховані до бюджету 01.12.2014 року), яким було погашено грошове зобов'язання з податку на додану вартість, визначене податкової декларацією від 19.11.2014, що є фактичним простроченням позивачем на 1 день сплати грошового зобов'язання з ПДВ за жовтень 2014, що є порушенням вимог п.203.2 ст. 203 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Інструкцією про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 174 від 01.06.2011, передбачено, що виконані протягом операційного часу касові операції відображаються в бухгалтерському обліку в цей самий операційний день, а в післяопераційний час - не пізніше наступного операційного дня.

Дата валютування, згідно п. 1.3 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", - зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. До настання дати валютування сума переказу обліковується в обслуговуючих отримувача банку або в установі - учасників платіжної системи. Згідно п. 1.24 вказаної норми переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

Пунктом 22.4 ст. 22 вищевказаного Закону визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Пунктом 31.1 статті 31 Податкового кодексу України передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно з п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Таким чином, виконання платником податкового обов'язку з перерахування до бюджету суми податкового зобов'язання пов'язане з моментом подання до банку платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань.

Згідно з п. 203.2. ст. 203 Податкового кодексу України сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Матеріали справи свідчать, що згідно копії платіжного доручення №14367 від 28.11.2014 (а.с.11) та копії виписки з банку за 28.11.2014 (а.с.12) ДП "Сумська біологічна фабрика" подала до ПАТ "Український професійний банк" Сумське відділення платіжне доручення щодо сплати до місцевого бюджету м. Суми ПДВ за жовтень 2014 року в сумі 10350,00 грн, яким було погашено грошове зобов'язання з податку на додану вартість, визначене податковою декларацією від 19.11.2014 №.

Тобто, враховуючи вищезазначене, колегія суддів доходить висновку, що позивач вчасно передав до установи банку платіжні доручення, а тому він не може нести відповідальності за несвоєчасне надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.03.2015р. по справі № 818/916/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3