Справа № 804/3631/15
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2015 рокусправа № 804/3631/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Фермерського господарства "Максимум-2007"

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2015р. у справі № 804/3631/15

за позовом Фермерського господарства "Максимум-2007"

до Юр'ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року Фермерське господарство "Максимум-2007" звернулося до суду з позовом до Юр'ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в якому просило визнати неправомірною відмову в поновленні договорів оренди земельних ділянок загальною площею 4,5140 га із земель державної власності в межах території Юр'ївської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та скасувати розпорядження від 25листопада 2011 року №00150 та №00151 про відмову у поновлені договорів оренди землі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про протиправність відмови відповідача в поновлені договорів оренди земельних ділянок та незаконність розпорядження про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо земельних ділянок, які знаходяться у нього в користуванні, оскільки ним виконанні усі умови договорів оренди, будь-яких порушень допущено не було, із повідомленням про укладення договорів оренди на новий строк до відповідача звернувся своєчасно.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року, провадження у справі №804/3631/15 за позовом Фермерського господарства "Максимум-2007" до Юр'ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії закрито.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями, позивач звернувся до апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 19 липня 2011 року між Фермерським господарством "Максимум-2007" (орендар) та Юр'ївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області (орендодавець) укладений договір оренди земельної ділянки площею 4,5140 га за рахунок нерозподіленої земельної частки (паю) № 432 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 1 рік. Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Юр'ївському районі 25 листопада 2011 року, додатковими угодами від 27.12.2012 та від 06.12.2013 року договір оренди від 25.11.2011 року поновлювався строком на 1 рік відповідно.

11 листопада 2014 року позивачем на ім'я голови Юр'ївської районної державної адміністрації направлені листи з пропозицією про поновлення строку дії договору оренди земельних ділянок від 25.11.2011 року на 5 років.

Листом-повідомленням від 22 грудня 2014 року №01-27-3588/0/63-14відповідач відмовив у задоволені заяви.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст.6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Відповідно до ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Враховуючи порушення відповідачем вищенаведених вимог закону та договорів оренди, переважного права позивача на укладення договорів оренди на новий строк, позивач вважає протиправною відмову Юр'ївської РДА у поновленні договорів оренди землі та безпідставність надання відповідачем дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок в оренду іншим особам.

Звертаючись до суду з даними вимогами позивач виходив із того, що даний спір є справою адміністративної юрисдикції.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

У даній справі районна державна адміністрація, реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, відповідно до ст.5 Земельного кодексу України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, тобто є рівноправним суб'єктом земельних відносин. У цьому спорі учасники земельних правовідносин не підпорядковані один одному, а, отже, суб'єкт владних повноважень - районна державна адміністрація - владних управлінських функцій не здійснювала.

За вказаного, з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 01 жовтня 2013 року №21-345а13, слід дійти висновку, що даний спір не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як встановлено ч.3 ст.22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Отже, за суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вище викладеного, колегія суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду слід залишити без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Максимум-2007" - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2015р. у справі № 804/3631/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до статті 212 та частини 5 статті 254 КАС.

Повний текст ухвали виготовлено 18.06.2015 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва