Справа № 819/2762/13-а
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 р. Справа № 876/2677/14
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участі секретаря - Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Тернопільської обласної державної адміністрації на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 січня 2014 року у справі за позовом Чистилівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, та позовами третіх осіб із самостійними вимогами на предмет спору Білецької, Гаї-Шевченківської, Шляхтинецької та Лозівської сільських рад Тернопільського району Тернопільської області, до Тернопільської обласної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 управління Держземагентства у Тернопільській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Екопрес» та Публічне акціонерне товариство «Тернопільський кар'єр», про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року Чистилівська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області (далі - Сільрада) звернулася до суду із позовом до Тернопільської обласної державної адміністрації (далі - ОДА), з урахуванням збільшення позовних вимог (а.с.66-70) про: визнання бездіяльності голови ОДА в питанні не інформування громадян про стан екологічної безпеки, як таку, що порушує Конституцію України; зобов'язання ОДА провести громадські слухання в територіальних громадах сіл Чистилів, Біла, ОСОБА_2 з питань розміщення об'єкта підвищеної екологічної небезпеки, та з питань детального плану території для проектування, будівництва та розміщення станції сортування твердих побутових відходів на території Сільради; скасування розпорядження голови ОДА від 29.10.2013 №523-од «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Екопрес» на території Чистилівської сільської ради Тернопільського району» (далі - Розпорядження).

Треті особи із самостійними вимогами на предмет спору Білецька, Гаї-Шевченківська, Шляхтинецька та Лозівська сільські ради Тернопільського району Тернопільської області (далі - Сільради) звернулися до відповідача із позовами про зобов'язання ОДА провести громадські слухання в територіальних громадах сіл Чистилів, Біла, ОСОБА_2, Плотича, Лозова та Шляхтинці щодо розроблення детального плану території для проектування, будівництва та розміщення станції сортування твердих побутових відходів (далі - Станція) на території Сільради та скасування Розпорядження.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 січня 2014 року у справі №819/2762/13-а скасовано Розпорядження, а в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на невідповідність висновків суду таким обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. В апеляційній скарзі покликається на те, що у зв'язку з тим, що законодавством забороняється вимагати додаткові матеріли та документи, не передбачені ст.123 Земельного кодексу України (далі - ЗК), відповідно до повноважень, визначених ст.122, ч.3 ст.123 ЗК ОДА розглянуто відповідне клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Екопрес» (далі - ТОВ) і правомірно прийнято Розпорядження, яке не є нормативно-правовим актом.

У Розпорядженні взагалі не йде мова про проектування, будівництво чи розміщення Станції, а відтак екологічні права громадян щодо здійснення державного та громадського контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища не порушуються.

Відповідно є безпідставне покликання суду першої інстанції на вимоги підпунктів «а», «б» ч.1 ст.9, п.«г» ч.1, ч.2 ст.10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» (далі - Закон №1264-XII).

Спірна земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту, а пунктами «а», «е», «й», «к» ч.1, ч.2 ст.21 Закону України «Про відходи» (далі - Закон №187/98-ВР), на які посилався суд, передбачено повноваження органів місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами на відповідній території села.

Виходячи із змісту основних положень Розпорядження Сільрада не є заінтересованим органом, передчасно говорити про негативний вплив такого на розвиток конкретної адміністративно-територіальної одиниці або інтереси окремої територіальної громади, не передбачено обов'язковості врахування пропозицій органів місцевого самоврядування.

Сільрада, Гаї-Шевченківська, Лозівська та Білецька сільські ради Тернопільського району Тернопільської області в аналогічних письмових запереченнях вважають постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просять апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сільради та Публічного акціонерного товариства «Тернопільський кар'єр» (далі - ПАТ), перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких міркувань.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Оскільки відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, то наслідком прийняття зазначеними органами, їх посадовими особами рішень із порушенням установленої законом процедури або всупереч нормі закону, або з перевищенням своїх повноважень є визнання таких рішень недійсними.

Згідно зі ст.13 Основного Закону земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

До повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин, у відповідності до п.«а» ч.1 ст.17 ЗК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Статтею 116 ЗК встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 5 ст.122 цього ж Кодексу визначено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Отже, розпорядження землями від імені Українського народу здійснюють органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

За приписами частин 1, 3ст.124 ЗК передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами 2 (будівництва об'єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об'єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд), 3 ст.134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому ст.123 цього Кодексу.

Відповідно до ст.123 ЗК надання земельної ділянки державної власності у користування здійснюється на підставі рішення органу виконавчої влади, яке приймається на підставі проектів землеустрою щодо її відведення (ч.1).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади, який відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, передає у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Органам виконавчої влади, які передають земельні ділянки державної власності у користування відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (ч.2).

Відповідний орган виконавчої влади у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із ст.151 цього Кодексу.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ; ч.3).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст.186-1 цього Кодексу (ч.4).

У разі якщо місце розташування об'єкта, розміри і межі земельної ділянки, що пропонується до вилучення (викупу), та умови вилучення (викупу) цієї ділянки погоджені згідно з вимогами ст.151 цього Кодексу, які під час розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не змінилися, проект погодженню не підлягає (ч.5).

Апеляційним судом, з врахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено, що 14.10.2013 ОДА звернулася до ПАТ з листом про те, що ОДА не заперечує щодо припинення права користування частиною земельної ділянки (без здійснення комплексу робіт по рекультивації в подальшому) орієнтовною площею 12,0га, яка знаходиться у розпорядженні ПАТ, за умови надання останнім згоди на вчинення таких дій (а.с.132).

18.10.2013 ПАТ надав нотаріальну згоду на вилучення земельної ділянки площею 12,0га, кадастровий номер :01:001:0447 на користь ТОВ, без завершення комплексу робіт по рекультивації (а.с.83).

23.10.2013 ТОВ звернулось до ОДА з клопотанням №3/13 про можливість надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для проектування, будівництва та розміщення Станції, орієнтовною площею до 14,0га (ділянки відпрацьованого кар'єру), що розміщена за межами населеного пункту за адресою: Тернопільський район, с. Чистилів (а.с.81), до якого було долучено: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування (а.с.82); письмову згоду землекористувача на вилучення земельної ділянки (а.с.83); розрахунок потреби площі земельної ділянки для проектування, будівництва та розміщення Станції (а.с.84); установчі документи (а.с.85-87); витяг з державного реєстру платників податків (а.с.88-90).

25.10.2013 ОСОБА_1 управління Держземагентства у Тернопільській області надало пояснювальну записку до проекту Розпорядження з обґрунтуванням необхідності його прийняття (а.с.54).

29.10.2013 на підставі вищезазначеного клопотання ОДА було прийнято оскаржуване Розпорядження, яким ТОВ надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 12,0га в оренду на 49 років для проектування, будівництва та розміщення Станції за рахунок земель, що перебувають у користуванні ПАТ, за межами населеного пункту на території Сільради (а.с.19).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.11.2013 №12521483 - власником земельної ділянки, площею 13,0га кадастровий номер :01:001:0447, що розташована за адресою: Сільрада, є Держава України в особі ОДА. Цільове призначення даної земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами (а.с.56).

Згідно спеціального дозволу на користування надрами реєстраційний №362 від 18.10.1995- Чистилівське родовище, площею 50,7га, розташоване 0,5км на схід від с.Чистилів Тернопільського району Тернопільської області. В графі відомості про власника зазначено - ПАТ, строк дії спеціального дозволу на користування надрами продовжено до 06.12.2033 (а.с.133).

Рішенням Тернопільської районної ради Тернопільської області від 02.12.2013 №350 «Про звернення депутатів Тернопільської районної ради» вирішено заборонити Тернопільській районній державній адміністрації сприяти у виділенні земельної ділянки на території Сільради для розміщення сміттєсортувальної лінії, а відділу архітектури та містобудування не вчиняти будь-яких дій щодо розроблення детального плану території проектування будівництва та розміщення Станції, прийнято звернення до КМУ та до голови ОДА про скасування Розпорядження (а.с.49-51).

Статтею 151 ЗК регламентовано порядок погодження питань, пов'язаних з викупом земельних ділянок для суспільних потреб або з мотивів суспільної необхідності.

Так, юридичні особи, зацікавлені у викупі земельних ділянок, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності, зобов'язані до початку проведення проектних робіт погодити з власниками землі, крім викупу земельних ділянок з підстав, що допускають можливість їх примусового відчуження з мотивів суспільної необхідності, і органами державної влади, або органами місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, місце розташування об'єкта, розмір земельної ділянки та умови її викупу з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх об'єктів та умови проживання населення і охорону довкілля (ч.1).

Погодження питань, пов'язаних з викупом земельних ділянок, крім тих, що передбачені ч.2 цієї статті, провадиться відповідно місцевими державними адміністраціями згідно з їх повноваженнями щодо викупу цих ділянок (ч.3).

Юридичні особи, зацікавлені у викупі земельних ділянок, звертаються з клопотанням про погодження місця розташування об'єкта до відповідної місцевої державної адміністрації (ч.5).

До клопотання додаються:

а) обґрунтування необхідності викупу та/або відведення земельної ділянки;

б) зазначене на відповідному графічному матеріалі бажане місце розташування об'єкта з орієнтовними розмірами земельної ділянки;

в) нотаріально засвідчена письмова згода землевласника (землекористувача) на викуп земельної ділянки (її частини) (крім викупу земельної ділянки (її частини) з підстав, що допускають можливість її примусового відчуження з мотивів суспільної необхідності) із зазначенням розмірів передбаченої для викупу земельної ділянки та умов її викупу;

г) копія установчих документів (ч.6).

Типова форма клопотання про погодження місця розташування об'єкта затверджується КМУ (ч.7).

Відповідний орган виконавчої влади згідно із своїми повноваженнями у тижневий строк з дня реєстрації клопотання направляє:

оригінал клопотання з додатками до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за місцем розташування земельної ділянки;

копію клопотання та додатків до нього до структурного підрозділу районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Органи, зазначені в абзацах 2 і 3 цієї частини, протягом десяти днів з дня одержання клопотання надають відповідному органу виконавчої влади висновок про погодження місця розташування об'єкта або про відмову в такому погодженні (ч.8).

Після отримання висновків, зазначених у ч.8 цієї статті, про погодження місця розташування об'єкта відповідний орган державної влади згідно із своїми повноваженнями у двотижневий строк розглядає матеріали погодження місця розташування об'єкта та надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивоване рішення про відмову (ч.11).

Земельна ділянка, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення якої надано ТОВ, перебуває у державній власності та у правомірному користуванні ПАТ, а відтак повинна була бути вилучена в останнього відповідно до вищевказаної статті, з обов'язковим погодженням вказаними вище органами місця розташування об'єкта - Станції, розміру земельної ділянки та умов її вилучення з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх об'єктів та умови проживання населення і охорону довкілля.

Преамбулою Закону №1264-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини - невід'ємна умова сталого економічного та соціального розвитку України.

З цією метою Україна здійснює на своїй території екологічну політику, спрямовану на збереження безпечного для існування живої і неживої природи навколишнього середовища, захисту життя і здоров'я населення від негативного впливу, зумовленого забрудненням навколишнього природного середовища, досягнення гармонійної взаємодії суспільства і природи, охорону, раціональне використання і відтворення природних ресурсів.

Одними з основних принципів охорони навколишнього природного середовища, згідно пунктів «а»-«в», «ж» ст.3 цього ж Закону, є: пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов'язковість додержання екологічних стандартів, нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності; гарантування екологічно безпечного середовища для життя і здоров'я людей; запобіжний характер заходів щодо охорони навколишнього природного середовища; гласність і демократизм при прийнятті рішень, реалізація яких впливає на стан навколишнього природного середовища, формування у населення екологічного світогляду.

Згідно пунктів «а», «б», «е» ч.1 ст.9 Закону №1264-XII кожний громадянин України має право на: безпечне для його життя та здоров'я навколишнє природне середовище; участь в обговоренні та внесення пропозицій до проектів нормативно-правових актів, матеріалів щодо розміщення, будівництва і реконструкції об'єктів, які можуть негативно впливати на стан навколишнього природного середовища, внесення пропозицій до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, юридичних осіб, що беруть участь в прийнятті рішень з цих питань; участь у публічних слуханнях або відкритих засіданнях з питань впливу запланованої діяльності на навколишнє природне середовище на стадіях розміщення, проектування, будівництва і реконструкції об'єктів та у проведенні громадської екологічної експертизи.

У відповідності до п. «г» ч.1, ч.2 ст.10 вказаного Закону екологічні права громадян забезпечуються здійсненням державного та громадського контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Діяльність, що перешкоджає здійсненню права громадян на безпечне навколишнє природне середовище та інших їх екологічних прав,підлягає припиненню в порядку, встановленому цим Законом та іншим законодавством України.

Закон №187/98-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначає правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов'язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини на території України.

Згідно з пунктами «е», «р» ч.1 ст.20 цього ж Закону до повноважень місцевих державних адміністрацій у сфері поводження з відходами належить:взаємодія з органами місцевого самоврядування; надання дозволів на будівництво або реконструкцію об'єкта поводження з відходами на відповідній території у порядку, визначеному законом. Крім повноважень, зазначених у ч.1 цієї статті, до повноважень обласних державних адміністрацій у сфері поводження з відходами належить погодження місць розміщення об'єктів поводження з відходами (крім небезпечних відходів) (п. «г» ч.2 ст.20).

В той же час, органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують: виконання вимог законодавства про відходи; вирішення питань щодо розміщення на своїй території об'єктів поводження з відходами (пункти «а», «е» ч.1 ст.21 Закону №187/98-ВР).

Частинами 1, 3 ст.140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 2 ст.35 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у разі розгляду місцевою державною адміністрацією питань, які зачіпають інтереси місцевого самоврядування, про це повідомляється заздалегідь відповідним органам місцевого самоврядування. Представники цих органів та посадові особи територіальних громад мають право брати участь у розгляді таких питань місцевою державною адміністрацією, висловлювати зауваження і пропозиції.

Пунктом 58 «Типового регламенту місцевої державної адміністрації», затвердженого постановою КМУ від 11.12.1999 №2263 регламентовано, що проекти розпоряджень підлягають обов'язковому погодженню із заінтересованими структурними підрозділами місцевої держадміністрації, а у разі потреби з іншими органами. У разі коли проект розпорядження стосується розвитку конкретної адміністративно-територіальної одиниці або інтересів окремої територіальної громади, такий проект надсилається відповідному органу місцевого самоврядування для розгляду і внесення пропозицій.

При прийнятті Розпорядження наведених вище всіх вимог законодавства ОДА не дотримано та грубо проігноровано.

При цьому необхідно категорично відзначити, що спроби розміщення подібного об'єкту на спірній земельній ділянці були і раніше, таке питання мало (та має) свій значний суспільний резонанс (інтерес) та не знаходило свого остаточного вирішення через спротив, заперечення Сільради, аж до відповідних судових процесів виграних останньою (а.с.8-18, ).

Відповідно до ч.3ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, мають перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Дійсно в ОДА наявні повноваження щодо розпорядження відповідними землями державної власності та надання земельних ділянок у користування, однак, це повинно відбуватися, зокрема, із дотриманням вимог чинного законодавства, з використанням повноважень, обґрунтовано, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, пропорційно та з урахуванням права особи (органу місцевого самоврядування) на участь у процесі прийняття рішення.

Наведеним вимогам законодавства оскаржуване Розпорядження також не відповідає.

В апеляційній скарзі ОДА не наводить обґрунтування протиправності (неправильності) оскарженого судового рішення в частині відмови в позовах, фактично з ним погоджуючись, а апеляційний суд таких не вбачає.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає помилковими покликання Сільради та Сільрад, з яким безпідставно погодився суд першої інстанції, на вимоги пунктів «й», «к» ч.1, ч.2 ст.21 Закону №187/98-ВР та викладені на їх підставі висновки, які покладені в основу оскарженого судового рішення, позаяк такими передбачено повноваження органів місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами на відповідній території села (п.«к» ч.1 ст.21 - лише селища або міста), а спірна земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту та не є землею комунальної власності.

Водночас, враховуючи, що неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права не призвело до неправильного вирішення справи, а правильне по суті рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань, підстави для скасування такого рішення відсутні.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Тернопільської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 19 червня 2015 року.