Справа № 823/1281/15
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

823/1281/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року справа № 823/1281/15

м. Черкаси

08 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого – судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання: Цаплі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області до підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2015 року до суду з позовною заявою звернулося управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, в якій просить стягнути з підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів» заборгованість фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за травень 2015 року у розмірі 270886 грн 52 коп.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за травень 2015 року, призначених відповідно до пунктів «а», «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що визначена згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період, на загальну суму 270886 грн 52 коп. Станом на 27.02.2015 дана заборгованість відповідачем не погашена.

Позивач в судове засідання представника свого не направив, проте надіслав на адресу суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи здійснювати без участі представника управління.

Відповідач, повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, а тому суд вирішив провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997р. платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Пунктом 1 статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом 4 п. 1 ст. 2 цього Закону.

При цьому об'єктом оподаткування для вищезазначених платників збору є, окрім іншого, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, визначено статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991р., згідно якої на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

згідно пункту «а» працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць;

згідно пунктів «б» - «з», зокрема працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць тощо.

Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди (п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р. (далі по тексту - Закон № 1058).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами Закону №1058 в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991р. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності Законом №1058.

Так, підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності Законом № 1058, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.

Ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування щодо фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для платників збору-суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, встановлюється статтею 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997р. та складає 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Сплачується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платниками збору до Пенсійного фонду України у порядку, визначеному законодавством України (стаття 3 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997р.).

Згідно з підпункту 6.1 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій. Підприємства, відповідно до п.п.6.8 п. 6 Інструкції 21-1, щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З огляду на викладені норми Законів та Інструкції, суд приходить до висновку, що відповідач, як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій цим працівникам.

Судом встановлено, що відповідач – підприємство «Черкаський державний завод хімічних реактивів» зареєстроване як юридична особа 05.05.1994р. виконавчим комітетом Черкаської міської ради, ідентифікаційний код 00205104 (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 15.04.2013р.).

З огляду на викладені вище норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач, як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій цим працівникам.

Під час судового розгляду справи встановлено, що позивач за травень 2015 року поніс витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених працівникам відповідача відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №1 у сумі 162206 грн 15 коп. та відповідно до пунктів «б - з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 у сумі 108680 грн 37 коп.

Понесені витрати підтверджуються розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за травень 2015 року по списку № 1 та списку № 2 на загальну суму 270886 грн 52 коп.

Вказані розрахунки направлені відповідачу 27.05.2015, що підтверджується копією супровідного листа (а.с.35), що містяться в матеріалах справи.

Разом з тим, відповідач здійснені позивачем витрати на виплату та доставку пільгових пенсій останньому не відшкодував.

У визначені терміни заборгованість сплачена не була.

Відповідно до статті 23 Закону №1058-ІV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Дана позиція підтверджена постановою Верховного Суду України від 08 жовтня 2013 року у справі № 21-310а13.

Відповідно до частини 2 статті 161 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов’язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №1 та списком № 2 за травень 2015 року в сумі 270886, 52 грн відповідач у встановлені законом строки не сплатив, а розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не оскаржив, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з підприємства «Черкаський державний завод хімічних реактивів», ідентифікаційний код 00205104, на користь управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області 270886 (двісті сімдесят тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн 52 коп. фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку №1, Списку № 2 за травень 2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту проголошення постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.П. Тимошенко