Справа № 345/4546/14а
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 р. № 876/11067/14
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Щерби С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання недійсним та скасування рішення, зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

05.11.2014 ОСОБА_2 звернулася в суд із адміністративним позовом до УПФ України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області у якому просить скасувати рішення міжвідомчої комісії з інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і списання сум переплат пенсій та грошової допомоги № 2 від 17.02.2012 в частині стягнення з ОСОБА_2 22509,21 грн, а також зобов'язати відповідача повернути утримані на підставі цього рішення кошти.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на її звернення відповідачем 30.10.2014 надіслано оскаржуване рішення на підставі якого з пенсії позивача стягується переплата в сумі 22509,21 грн, яка на думку Пенсійного органу виникла внаслідок подання ОСОБА_2 недостовірної довідки про заробітну плату на ВАТ «Оріана» від 12.12.2006 № 3345. Проте, позивач вважає, що таке рішення відповідача суперечить положенням ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки у виникненні такої переплати відсутня її вина.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.11.2014 позов задоволено повністю.

Із постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що після призначення пенсії за віком, позивач 15.07.2007 звернулася до відповідача з заявою про її перерахунок із більшого заробітку, до якої долучила довідку про заробітну плату № 1072 видану 12.04.2007 ВАТ «Оріана». Проте, у ході перевірки достовірності цих даних, поданих для призначення пенсії, проведено зустрічну звірку на ВАТ «Оріана», не підтверджено відомості зазначені у довідках від 16.07.2007 № 08/4 та від 12.04.2007 № 1072. Таким чином, у результаті подання неправдивих довідок про заробітну плату позивачем незаконно було отримано кошти. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що судом першої інстанції не враховано того, що вказані довідки позивачем до Пенсійного фонду подавались самостійно.

Враховуючи те, що усі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце, у відповідності до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України апеляційний розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 на підставі її заяви від 08.12.2006 відповідачем призначено пенсію за віком (а.с. 22-23).

На підставі заяви позивача від 15.05.2007 їй проведено перерахунок пенсії з більшого заробітку згідно наданої нею довідки про заробітну плату від 12.04.2007 № 1072 та виписки з наказів від 16.05.2007, які видані ВАТ «Оріана» (а.с. 24-26).

З метою перевірки достовірності даних, поданих для призначення пенсії, Пенсійним фондом проведено зустрічну перевірку на ВАТ «Оріана» щодо видачі довідки від 16.05.2007 № 08/4 про те, що ОСОБА_2 працювала за сумісництвом і довідки про заробітну плату від 12.04.2007 № 1072, за наслідками якої не підтверджено відомості, що зазначені у цих довідках. У зв'язку з перерахунком пенсії на підставі недостовірних довідок про заробітну плату та роботу за сумісництвом, позивачу безпідставно виплачено кошти в загальній сумі 22409,21 грн (а.с. 15-21).

Рішенням міжвідомчої комісії з інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків переплат пенсій та грошової допомоги № 2 від 17.02.2012 з 01.03.2012 року розпочато стягнення із ОСОБА_2 переплати пенсії в сумі 22409,21 грн в розмірі 20% пенсійної виплати щомісячно, до повного погашення боргу (а.с. 10).

Про прийняття вказаного рішення відповідач позивача повідомив листом від 30.10.2014 № 335/С-15 (а.с. 9)

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити, оскільки згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» стягнення з пенсіонера надміру виплачених сум, здійснюється лише у випадку встановлення з його боку зловживань. Однак, відповідачем не доведено, а у процесі судового розгляду не встановлено зловживань з боку відповідача при призначенні (перерахунку) йому пенсії. Переплата пенсії виникла не з вини пенсіонера, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

У відповідності до п. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695.

Згідно з пунктом 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Зі змісту зазначених норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення вбачається, що повернення виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за умови встановлення зловживань з боку пенсіонера.

Однак, відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доведення правомірності своїх дій та рішень, не надано належних та допустимих доказів зловживань з боку позивача, а судом таких зловживань не встановлено.

Із матеріалів справи суд апеляційної інстанції вбачає, що довідка про заробітну плату від 12.04.2007 № 1072 та виписка з наказів від 16.05.2007 № 08/4 (а.с. 25-26), видані ВАТ «Оріана», скріплені печаткою і підписами керівника та відповідальних осіб підприємства.

Посилання апелянта на те, що такі довідки позивачем самостійно подавались до Пенсійного фонду не заслуговують на увагу, оскільки незважаючи на це, ці довідки видавались не позивачем, а ВАТ «Оріана» і доказів того, що ОСОБА_2 було відомо про недостовірність відомостей зазначених у цих довідках, як доказів підроблення, матеріали справи не містять.

Відповідно до частини 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У свою чергу, приписами частини 2 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка передбачає відповідальність за достовірність даних і документів, виданих для оформлення пенсії визначено, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Отже, з наведеного вище можна дійти висновку, що відповідальність за достовірність даних і документів, виданих для оформлення пенсії громадянам, несуть підприємства та організації.

Таким чином, всупереч приписам ст. 71 КАС України позивачем не доведено, що з боку відповідача мали місце зловживання або повідомлення недостовірної інформації, що в свою чергу, призвело до переплати пенсії.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав, закріплених ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для стягнення з відповідача надміру виплаченої пенсії.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскарженої постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області - залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2014 року у справі № 345/4546/14-а (2а/345/317/2014) - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 19.06.2015.