Справа № 2а-1174/12/2670
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2015 р. м. Київ К/800/36712/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Лосєва А.М.,

Бившевої Л.І.,

Шипуліної Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Ейч Джі «Строй Компані»
на постановуОкружного адміністративного суду міста Києва від 03 квітня 2012 року
та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2013 року
у справі№2а-1174/12/2670
за позовомДержавної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Ейч Джі «Строй Компані»
простягнення податкової заборгованості,
В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва Державної податкової служби (далі по тексту - позивач, ДПІ у Печерському районі м. Києва) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейч Джі «Строй Компані» (далі по тексту - відповідач, ТОВ «Ейч Джі «Строй Компані»), в якому просила стягнути податковий борг у сумі 309648,50 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 квітня 2012 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2013 року, позов задоволено повністю.

Вважаючи рішення судів першої та апеляційної інстанції такими, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 квітня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2013 року в частині стягнення 55793,07 грн. податкового боргу з податку на додану вартість і постановити в цій частині нове рішення, яким закрити провадження у справі у відповідній частині.

Відповідач надав письмові заперечення на касаційну скаргу, в яких в її задоволенні просить відмовити.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вирішила розглядати справу у порядку письмового провадження.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що станом на момент звернення податкового органу з позовом про стягнення за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 309648,50 грн., який складається з грошових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств, податку на додану вартість, комунального податку, податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності та по збору за забруднення навколишнього середовища.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про невиконання відповідачем покладеного на нього обов'язку по сплаті податків, зборів та інших обов'язкових платежів у строки, визначені податковим законодавством.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, відповідач посилається на їх прийняття без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи.

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанції у межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини є Податковий кодекс України у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - ПК України).

Стаття 36 ПК України закріплює, що податковим обов'язком платника податку визнається його обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Такий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Проте, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе сам платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

На виконання наведених вище положень, відповідачем до податкового органу було подано відповідні податкові декларації, в яких платником податку самостійно визначено суми податку на прибуток, податку на додану вартість, комунального податку, податку на доходи фізичних осіб та збору по забрудненню навколишнього середовища.

Крім того, за наслідками проведення податковим органом перевірок відповідача останньому податковими повідомленнями - рішення були визначені суми грошових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість.

Проте, відповідач визначені позивачем суми грошових зобов'язань також не сплатив.

Вищевикладене стало підставою для винесення судом першої інстанції постанови про задоволення позовних вимог ДПІ у Печерському районі м. Києва та стягнення суми податкової заборгованості.

Звертаючись до Київського апеляційного адміністративного суду зі скаргою, відповідач зазначив про стягнення оскаржуваним рішенням грошового зобов'язання з податку на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності в сумі 5579307 грн., яке постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2010 року у справі №2а-4510/10/2670 за позовом заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Київської регіональної митниці до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейч Джі Строй Компані» про стягнення 55793,07 грн. вже було стягнуто з відповідача.

Однак, постановляючи рішення за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача, суд апеляційної інстанції зазначених доводів підприємства не дослідив та не надав їм правової оцінки.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанцій дав передчасну юридичну оцінку встановленим фактичним обставинам справи, а тому ухвалене ним судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим.

Наведене порушення судом апеляційної інстанції вимог норм процесуального права щодо всебічного та повного встановлення обставин у справі, як таке, що могло призвести до неправильного вирішення справи, не може бути усунено судом касаційної інстанції з огляду на встановлені статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України межі перегляду справи судом касаційної інстанції, що згідно частин 2 та 4 статті 227 цього Кодексу є підставою для скасування ухваленого у справі судового рішення і направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 210, 214, 215, 220, 222, 223, 227, 230, 231, 236, частиною 6 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейч Джі «Строй Компані» задовольнити частково.

2. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2013 року у справі №2а-1174/12/2670 скасувати.

3. Справу направити на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: А.М. Лосєв

Судді: Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна