Справа № 805/5418/14
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Куденков К.О.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року справа №805/5418/14

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Васильєвої І.А.,

суддів: Жаботинської С.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Селидівського міського центру зайнятості на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року у справі № 805/5418/14 за позовом Селидівського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманого матеріального забезпечення по безробіттю в сумі 2 891,34 грн. за період з 13.03.2013року по 12.05.2013 року,-

ВСТАНОВИВ:

Селидівський міський центр зайнятості звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (надалі - відповідач) в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Селидівського міського центру зайнятості незаконно отримане матеріальне забезпечення у сумі 2 891, 34 грн (арк.. справи 34-35).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено (арк.. справи 1-2).

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач вказує на порушення судом ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якою встановлено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативу (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою (арк.. справи 3-6).

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглядає дану справу за вимогами ст. 197 КАС України у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

Як встановлено судами першої, апеляційної інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 06.03.2013 року звернувся до Селидівського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні.

Відповідачу був присвоєний статус безробітного з 13.03.2013 року, що не заперечується позивачем.

Пунктом 1 частини 1 статті 43 Закону України «Про зайнятість населення», статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до абзаців 5, 6 пункту 3 Постанови КМУ від 14.02.2007 року № 219 «Про затвердження Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу та безробітних», (надалі - Постанова № 219), громадянами, які вперше шукають роботу, вважаються особи, які на момент реєстрації у державній службі зайнятості не працювали за наймом, не виконували роботи (не надавали послуги) згідно з цивільно-правовими договорами або не забезпечували себе роботою самостійно, у тому числі випускники середніх загальноосвітніх шкіл, професійно-технічних і вищих навчальних закладів та військовослужбовці строкової служби, звільнені із служби. Випускниками у цьому Порядку вважаються особи, які закінчили навчання у середніх загальноосвітніх школах, професійно-технічних та вищих навчальних закладах і до звернення в державну службу зайнятості не працювали за наймом, не виконували роботи (не надавали послуги) згідно з цивільно-правовими договорами або не забезпечували себе роботою самостійно за набутим фахом та звернулися до державної служби зайнятості протягом року після закінчення навчання.

Згідно ч. 2 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

У відповідності до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.02.2009 року 60/62 (надалі - Порядок), начальником відділу організації працевлаштування населення було проведено перевірку достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної, в результаті якої було виявлено, що ОСОБА_2 на дату звернення до ЦЗ та отримання статусу безробітного 06.03.2013 року, відносився до категорії зайнятого населення, а саме - студентом Гірницького ПТУ з 01.09.2010 року по 07.03.2013 року. Та був відрахований зі складу студентів Гірницького ПТУ лише 07.03.2013 року. Відповідно до висновку акту перевірки зазначені порушення призвели до переплати допомоги по безробіттю з вини особи за період з 13.03.2013 року по 12.05.2013 року в сумі 2891, 34 грн. (а.с. 37).

На думку позивача, зазначене свідчить про те, що на дату реєстрації в ЦЗ відповідач був зайнятою особою та не мав права на отримання статусу безробітного та виплату допомоги по безробіттю.

Однак з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 04.03.2013 року подав на ім'я виконуючого обов'язки директора Гірницького ПТУ - Закревській І.С. заяву про відрахування зі складу учнів за власним бажанням.

Наказом Гірницького ПТУ від 07.03.2013 року № 1 "В-УДЗ" ОСОБА_2 достроково відраховано зі складу учнів.

Відповідно до п. 6 Порядку, розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Посилання апелянта на ту обставину, що на момент надання відповідачу статусу безробітного (13.03.2013 року) останній фактично все ще навчався на денній формі навчання та права на присвоєння статусу безробітного, та як наслідок, надання забезпечення на випадок безробіття не мав, бо, на думку позивача, наказ про відрахування його зі складу учнів був лише 07.03.2013 року колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач подав заяву про відрахування його зі складу учнів Гірницького ПТУ 04.03.2013 року, станом на 06.03.2013 року, тобто на дату звернення до Селидівського МЦЗ заняття в Гірницькому ПТУ не відвідував, стипендії за березень 2013 року не отримував, а також не отримував й інших доходів, чи матеріальну допомогу по безробіттю. Крім того, відраховано його було зі складу учнів 07.03.2013 року, а набув статус безробітного 13.03.2013 року. Разом з тим, судова колегія звертає увагу на те, що законодавець в ч.1 ст. 4 закону України «Про зайнятість населення» передбачає обов'язкову умову для учнів за денною формою навчання, поєднання навчання з роботою. Зазначених обставин не встановлено судом першої та апеляційної інстанції та не доведено позивачем у справі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не порушено вимоги ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Селидівського міського центру зайнятості на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року у справі № 805/5418/14 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року у справі № 805/5418/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій сторонам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді С.В. Жаботинська

Е.Г. Казначеєв