Справа № 2-а-549/11
Суддя: Лєдньов Д. М.
Дата ухвалення: 2011-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-549/11>
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2011 року> смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області

в складі : головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Гельвейчук І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Лугини справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Володарсько- Волинського ВДАІ ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою,в якій вказуючи на порушення з боку інспектора взводу ДПС Володарсько- Волинського ВДАІ ОСОБА_2 вимог законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, просить вказані дії визнати неправомірними скасувати постанову серії № 054607 від 18.02.2011 року, по справі про адміністративне правопорушення, якоюна нього за ст. 122 ч.2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 425грн., провадження у справі закрити. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що інспектор ДПС неправомірно виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки правопорушення ним не вчинялось. Так, в зазначений у протоколі час, позивач, керуючи автомобілем, здійснив випередження автобуса, який рухався в попутному напрямку. При цьому водій автобуса здійснив зупинку для висадки пасажирів. Для об"їзду даного автобусу позивач був змушений виїхати на смугу зустрічного руху.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що водій автобусу скерував транспортний засіб до до узбіччя для здійснення посадки - висадки пасажирів. Оскільки, місця що залишилось на смузі дороги, не було достатньо для проїзду автомобіля, він здійснив виїзд на смугу зустрічного руху із перетинанням суцільної лінії.

Відповідач в судове засідання не з"явився , хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про що свідчить поштове повідомлення.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенню ч. 4 ст. 128 КАС України.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

18.02.2011 року інспектором взводу ДПС Володарсько- Волинського ВДАІ ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення серії АМ1 № 159593, в якому зазначено, що позивач 18.02.2011 року о 15 год. 15 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, на 129 км. а/д Житомир - Виступовичі здійснив обгін транспортного засобу на ділянці дороги з обмеженою оглядністю та перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки. Постановою інспектора серії АМ1 № 054607 від 18.02.2011 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення.

Оглянутий судом протокол про адміністративне правопорушення від 18.02.2011 року складений уповноваженою на те посадовою особою, відповідає змісту протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченому ст. 256 КУпАП, другий екземпляр протоколу вручений позивачеві. Доказів щодо фіктивності або недійсності протоколу, неправомірності дій інспектора ДПС позивачем суду не надано, а тому суд вважає, що протокол є належним доказом у справі про вчинення ним адміністративного правопорушення. В протоколі відсутні будь які пояснення позивача, що можуть спростувати позицію інспектора привизначенні дій ОСОБА_1, такими, що становлять склад правопорушення. В судовому засіданні позивач пояснив, що він дійсно перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки при об"їзд автобусу, водій якого пригальмував для здійснення зупинки. Уточнив, що автобув під час вказаного маневру рухався. Також позивач підтвердив, що протокол він відмовився підписати.

У відповідності до розділу 34 ПДР лінії 1.1 ( суцільна лінія)_ і 1.3 перетинати забороняється. Як виняток, за умови запезпечення сбезпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об"їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об"їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год. Останнє слід розуміти як можливість обгону транспортного засобу, що рухається з такою швидкістю постійно.

З наданих позивачем пояснень вбачається, що водій автобусу почав гальмувати для здійснення зупинки. За таких обставин, коли вказаний транспортний засіб не зупинився, і визначити відстань до суцільної лінії було не можливо, використання позивачем виняткових умов порушення правил було передчасним. Необхідність перетинання суцільної смуги могла не виникнути.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова винесена інспектором ДПС з дотримання норм ст. 280 КУпАП та відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Відтак, суд, вважає що в діях позивача є вина у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 122 КУпАП, складений інспектором протокол відповідає фактичним обставинам справи, винесена постанова є законною.

Керуючись ст. ст. 11, 17, п.2 ч.1 ст.18 , 86, 104, 128, 159, 162, 163, 167 КАС України, ст. ст. 121, 251, 256, 283, 287, 288, 293 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Залишити постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АМ1 № 054607 від 18.02.2011 року, винесено відносно ОСОБА_1, без змін.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету, оскільки позивач звільнений від їх оплати на підставі ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України " Про державне мито".

Постанова оскарженню не підляга

Суддя