Справа № 813/3321/14
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Справа № 876/8741/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

прокурора Шимін Н.М.,

представника третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Львові апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року у справі за адміністративним позовом прокурора Франківського району м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради ,,Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3, про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

06 травня 2014 року прокурор Франківського району м. Львова звернувся з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради, в якому просив скасувати рішення реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради ,,Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нежитлове приміщення - павільйон, загальною площею 250,00 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у м. Львові (реєстраційний номер майна : 33328285), яка була проведена на підставі заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2010 року та яке скасоване рішенням Апеляційного суду Львівської області від 16 грудня 2013 року.

Також прокурор просив зобов'язати реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції внести до Реєстру прав власності на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації за ОСОБА_2 права власності на нежитлове приміщення - павільйон, загальною площею 250,00 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у м. Львові (реєстраційний номер майна : 33328285).

Постановою від 12 серпня 2014 року Львівський окружний адміністративний суд в задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, заступник прокурора Львівської області подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що позивач повинен надати суду докази належності спірного приміщення Львівській міській раді на праві комунальної власності є надуманими, оскільки основним мотивом звернення прокурора в інтересах Львівської міської ради з позовом до суду є порушення земельних, а не майнових прав територіальної громади міста Львова.

Також прокурор не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що земельна ділянка, на якій розташований спірний об'єкт нерухомості, не відноситься до земель комунальної власності, оскільки перебуває в оренді ФОП ОСОБА_2.

Крім того, на думку прокурора, суд першої інстанції не надав належної оцінки наданим прокурором беззаперечним доказам протиправності реєстрації за ОСОБА_2 права власності на спірне нежитлове приміщення та безпідставно надав перевагу доводам відповідачів та третьої особи про правомірність таких дій.

З огляду на викладене прокурор просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник третьої особи - ОСОБА_2 заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належить до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що Франківський районний суд м. Львова заочним рішенням від 30.12.2010 у справі № 2-5637/2010 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третьої особи - Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради ,,Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" про визнання права власності на нежитлове приміщення визнав за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення - павільйон, загальною площею 250,00 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1 та зобов'язав Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради ,,Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" зареєструвати свідоцтво про право власності на вказане приміщення (а.с.8).

На виконання рішення суду Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради ,,Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 05 квітня 2011 року прийняло рішення про державну реєстрацію вказаного нежитлового приміщення та в той же день здійснило державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нежитлове приміщення - павільйон, загальною площею 250,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта № 33328285 ( а.с. 45, 46).

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 16.12.2013 року у справі №465/2-5637/10 апеляційну скаргу Львівської міської ради, до якої приєдналася Франківська районна адміністрація задоволено, заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 30.12.2010 скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлове приміщення та його реєстрацію.

В рішенні Апеляційний суд, зокрема, акцентував увагу на порушенні судом першої інстанції вимог статей 11, 33 ЦПК України, оскільки суд не залучив до участі у справі співвідповідачем Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради ,,Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", поклавши обов'язок на зазначене підприємство, яке у справі визначене у статусі третьої особи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскарженим рішенням не порушенні права позивача - Львівської міської ради. Також однією з підстав для відмови в задоволенні позову суд першої інстанції зазначив те, що в позовній заяві та під час розгляду справи в суді прокурор не довів порушення інтересів держави та в чому воно полягало.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є помилковими.

Так, в силу приписів ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено і обставини.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 16.12.2013 року встановлено, що ОСОБА_2 здійснила будівництво нежитлового приміщення - павільйону без виділення для цього земельної ділянки, у відсутності розпорядчо-дозвільних документів виконавчих органів Львівської міської ради та без відповідних дозволів на виконання будівельних робіт.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_2 протиправно здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, яка належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста в особі Львівської міської ради та була надана в оренду тимчасово на два роки, чим порушила права міської ради на розпорядження належною громаді міста земельною ділянкою.

Оскарженим рішенням БТІ також порушені права Львівської міської ради на розпорядження належною їй земельною ділянкою, оскільки узаконено протиправне самочинне будівництво нежитлового приміщення, яке розміщене на цій ділянці.

Згідно з ч.2 ст. 60 КАС України з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду із адміністративним позовом для представництва інтересів громадянина або держави. В позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

В позовній заяві прокурор з посиланням на відповідні правові акти та Рішення Конституційного суду України належним чином обґрунтував в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту. При цьому зазначив, що порушення інтересів держави в даному випадку полягає у тому, що реєстрація права власності на нерухоме майно здійснювалась на підставі рішення суду, яке було згодом скасоване, що в свою чергу породжує недовіру до органів місцевого самоврядування та державної влади, а тому потребує усунення порушень законодавства.

За таких обставин апеляційний суд вважає безпідставними висновки суду першої інстанції щодо відсутності порушення прав Львівської міської ради та необґрунтованості позову прокурора.

Що стосується суті позивних вимог, то апеляційний суд визнає необхідним зазначити наступне.

Статтею 2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав;

нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 19 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно приписів ст. 26 Закону № 1952-IV записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки рішення про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення - павільйон Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради ,,Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" прийняло на підставі незаконного рішення суду, яке згодом було скасоване апеляційним судом, таке рішення також є незаконним та належить до скасування.

У такому випадку реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, яка в силу приписів ч.1 ст. 6 Закону № 1952-IV є органом державної реєстрації прав, у відповідності до вимог ст. 26 Закону № 1952-IV зобов'язана внести до Державного реєстру прав запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі.

Суд першої інстанції належної правової оцінки наведеним обставинам не дав, а тому дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. ст.195, 196, п. 3 ч. 1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202 , ст. ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року у справі № 813/3321/14 скасувати та прийняти нову постанову.

Скасувати рішення реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради ,,Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" від 05 квітня 2011 року про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нежитлове приміщення - павільйон, загальною площею 250 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 у м. Львові (реєстраційний номер майна: 33328285).

Зобов'язати реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції внести до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації за ОСОБА_2 права власності на нежитлове приміщення - павільйон, загальною площею 250 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 у м. Львові (реєстраційний номер майна: 33328285).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Постанова в повному обсязі складена 15 червня 2015 року.