Справа № 820/2270/15
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 р. Справа № 820/2270/15

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кудіній Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2015р. по справі № 820/2270/15

за позовом ОСОБА_1

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь одноразову грошову допомогу в сумі 11699,64 грн. та середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в сумі 9674,01 грн., посилаючись на те, що на теперішній час відповідач не в повному обсязі здійснив виплату грошових коштів при звільненні, що є порушенням його прав та законних інтересів та потребує судового захисту.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду 22.04.2015 року позовні вимоги було задоволено частково.

Зобов'язано Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільнені у зв'язку з виходом на пенсію в розмірі 10 місячних посадових окладів. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Представник позивача не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову в частині відмови у задоволенні позову скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача також не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову в частині задоволення позову скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали та просили суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні також доводи своєї апеляційної скарги підтримав та просив суд її задовольнити.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Так, колегією суддів встановлено, що наказом від 25.10.2002 року №351-к позивача було прийнято на роботу до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та 29.10.2002 р. на посаду страхового експерта по охороні праці відділення виконавчої дирекції Фонду в Жовтневому районі м. Харкова.

01.09.2006 року наказом №238 від 31.08.2006 року ОСОБА_1 був переведений на посаду страхового експерта з охорони праці відділу профілактики нещасних випадків на виробництві та профзахворювань управління виконавчої дирекції Фонду у Харківській області.

01.10.2014 року наказом №277-к від 01.10.2014 року позивач був переведений на посаду страхового експерта з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму управління у зв'язку з реорганізацією структури.

25.12.2014 року наказом Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області №385-к від 19.12.2014 року ОСОБА_1 був звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за ст. 38 КЗпП України та йому виплачено грошову допомогу в розмірі 3246,42 грн., тобто в межах наявного фонду оплати праці.

Позивач не погодився із розміром виплаченої грошової допомоги та звернувся до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач не надав належних доказів правомірності не здійснення нарахування та виплати грошової допомоги позивачеві при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію в розмірі 10 посадових окладів у відповідності до Положення.

У доводах апеляційної скарги позивач зазначив, що оскільки відповідач до цього часу не розрахувався з ним в повному обсязі, то відповідно до вимог статті 117 КЗпП України відповідач повинен виплатити середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку.

Відповідач у доводах апеляційної скарги зазначає, що при звільненні ОСОБА_1 була виплачена грошова допомога у зв'язку з виходом на пенсію у розмірі, що не перевищує 10 посадових окладів, а саме: 3246,42 грн., яка розрахована в межах наявного фонду оплати праці на дату подачі заяви про звільнення 15.12.2014 року.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог та зазначає, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Колегія суддів зазначає, що складовим елементом правового статусу осіб, які перебувають на публічній службі, є вступ на публічну службу, умови та порядок її проходження, звільнення з публічної служби, соціальний статус осіб публічної служби.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позивач працював в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області.

Відповідно до Типового положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління фонду соціального страхуванн від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 року №17, правління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) є робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд), що утворюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Управління підпорядковується та є підзвітним виконавчій дирекції Фонду і в своїй діяльності керується Конституцією України, Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Базовим Законом, Законом України "Про охорону праці", міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Статутом Фонду, рішеннями правління та виконавчої дирекції Фонду, іншими нормативно-правовими актами, які включаючи, але не обмежуючись, регламентують функціонування системи страхування від нещасного випадку, а також Положенням про управління, що розробляється на підставі цього Типового положення і затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням. Фонд соціального страхування від нещасних випадків є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного ОСОБА_2 України та своїм найменуванням, а також емблему, яка затверджується його правлінням.

Таким чином, на підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області не є органом державної влади чи місцевого самоврядування, а тому, у розумінні КАС України, позивач не перебував на публічній службі.

Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є стягнення з відповідача коштів на користь ОСОБА_1 у зв'язку з його виходом на пенсію.

Колегія суддів, дослідивши юридичну природу спору, що виник між сторонами, дійшла висновку, що даний спір не пов'язаний з питаннями прийняття на публічну службу, її проходженням та звільненням з неї, а отже не відноситься до категорії спорів, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Положенням частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється за правилами іншого судочинства.

Отже, з урахуванням положень статті 15 ЦПК України та пункту 2 частини 2 статті 17 КАС України, даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 203 КАС постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про закриття провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2015р. по справі № 820/2270/15 скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Харківській області про стягнення коштів закрити.

Роз'яснити позивачу, що він має право звернутися з даним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 19.06.2015 р.