Справа № 826/4433/15
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4433/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін О.А. Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

09 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ч.1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2015 р. у справі за адміністративним позовом Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Виробничо-технічного кооперативу "Спеценергопідряд" про стягнення заборгованості по страховим внескам, -

В С Т А Н О В И В :

Київське міське відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулося до суду з адміністративним позовом до Виробничо-технічного кооперативу "Спеценергопідряд" про стягнення заборгованості по страховим внескам у розмірі 2037,60 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі, так як, на думку апелянта, зазначена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Виробничо-технічний кооператив "Спеценергопідряд" є страхувальником та платником страхових внесків передбачених зазначеним законом. Відповідач зареєстрований як платник внесків у Голосіївській міжрайонній виконавчій дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за № 08.

Згідно сформованого Звіту по формі Ф 4-ФСС з ТВП за півріччя 2004 року, вбачається (розділ V звіту «Розшифровка заборгованості за страхувальником»), що визначена відповідачем до стягнення сума заборгованості із сплати внесків у розмірі 2067,60 грн. є заборгованістю по страховим внескам, строк сплати яких не настав, та заборгованістю, яка пов'язана з невиплатою заробітної плати.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено настання строку сплати спірної суми заборгованості, тому й підстави вважати її недоїмкою відсутні, а також з того, що обов'язок зі сплати страхових внесків виникає у підприємства в день отримання коштів на виплату заробітної плати або в день її виплати, а не в день нарахування.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2240-ІІI ), Інструкцією про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженою постановою Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.06.2001 р. № 16, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин ( далі - Інструкція № 16 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В абз. 1-4 ч. 1 ст. 23 Закону № 2240-ІІI в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, закріплено, що страхувальники-роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов'язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону.

Перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснюється страхувальниками-роботодавцями один раз на місяць - у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період.

Страхові внески, сплачені в іноземній валюті, підлягають перерахуванню на рахунок Фонду у валюті України за офіційним курсом Національного банку України на день сплати страхових внесків.

У разі нестачі у страхувальників-роботодавців коштів для виплати заробітної плати та сплати страхових внесків у повному обсязі нарахування їх на заробітну плату і перерахування страхових внесків до Фонду провадиться пропорційно до сум заробітної плати.

Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону № 2240-ІІI у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платники страхових внесків, зазначені у частинах другій та третій статті 6 цього Закону, сплачують страхові внески до Фонду в повному розмірі в порядку та в строки, визначені страховиком.

Підпунктом 4.4 пункту 4 Інструкції № 16 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, регламентовано, що перерахування коштів на рахунки Фонду страхувальниками-роботодавцями здійснюється одночасно з одержанням коштів на оплату праці в установах банків.

Відповідно до пп. 4.5 п. 4 Інструкції № 16, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі нестачі у страхувальників-роботодавців коштів для виплати заробітної плати та сплати страхових внесків у повному обсязі нарахування їх на заробітну плату і перерахування страхових внесків до Фонду провадиться пропорційно до сум заробітної плати.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що обов'язок зі сплати страхових внесків, передбачених Законом № 2240-ІІI, виникає у суб'єкта господарювання-страхувальника в день отримання коштів на виплату заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Вищого адміністративного суду України від 28 серпня 2014 року у справі № 826/12878/13-а, від 31 березня 2015 року у справі № 826/12882/13-а.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, сума заборгованості, яку просить стягнути позивач ( звіт Ф 4-ФСС з ТВП за півріччя 2004 р. ), складається із суми страхових внесків, передбачених Законом № 2240-ІІI, строк сплати яких не настав та які не сплачені відповідачем у зв'язку з невиплатою заробітної плати.

Таким чином, оскільки відповідачем не було отримано відповідних коштів на виплату заробітної плати, виплата заробітної плати, згідно зі звітом Ф 4-ФСС з ТВП за півріччя 2004 р., не була здійснена і позивачем не доведено іншого, то й обов'язок зі сплати страхових внесків, передбачених Законом № 2240-ІІI, з такої суми заробітної плати по цьому періоду у відповідача відсутній.

Доводи апелянта про те, що обов'язок зі сплати страхових внесків, передбачених Законом № 2240-ІІI, виникає у страхувальника в день, призначений для виплати заробітної плати, а не в день одержання коштів на оплату праці, колегія суддів вважає не обґрунтованими, безпідставними і такими, що суперечать приписам законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема, ст. 23 Закону № 2240-ІІI та п. 4 Інструкції № 14.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.