Справа № 2а/2570/2050/12
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Київ К/800/14705/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернігівська агропромислова компанія" на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2012

у справі № 2а/2570/2050/12

за позовом Державної податкової інспекції у м. Чернігові Державної податкової

служби

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернігівська агропромислова

компанія"

про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Чернігівська агропромислова компанія" звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернігівська агропромислова компанія" про стягнення податкового боргу у розмірі 2945334, 15 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2012 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача податковий борг у сумі 14276, 51 грн., в задоволенні іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.2.2012 постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2012 скасовано частково, в частині відмови у задоволенні адміністративного позову про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 307245, 49 грн. та податку на прибуток з приватних підприємств у сумі 2623812, 15 грн. та в цій частині прийняти нову, якою позовні вимоги у згаданій частині задоволено, в іншій частині постанову залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в який просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судом апеляційної інстанцій при вирішенні спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 222 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, Вищий адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, що відповідно до розрахунку відповідач має податковий борг у розмірі 2945334, 15 грн. у тому числі пеня 49, 57 грн.: податок на додану вартість 307245, 49 грн., податок на прибуток приватних підприємств 2623812, 15 грн., орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності у сумі 3842, 73 грн., по земельному податку з юридичних осіб у сумі 10433, 78 грн.

Відповідно до пп. "е" п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані: своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 цього Кодексу у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 ПК України).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Крім того, згідно Наказу ДПА України № 985 від 21.12.2010 року "Про затвердження Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень - рішень платникам податків" суми які оскаржуються в адміністративному або судовому порядку є неузгодженими і виводяться з реєстру повідомлень рішень та обліковуються в окремому реєстрі до дня набрання рішення суду законної сили.

Як свідчать обставини справи, податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Чернігові № та № від 31.05.2011 відповідачем отримані 31.05.2011, про що свідчить підпис директора ТОВ „Чернігівська агропромислова компанія" на корінці вказаних податкових повідомлень-рішень; протягом десяти днів платник податків не скористався процедурою оскарження рішень контролюючого органу, як і не скористався правом судового оскарження у цей строк, отже, за наведених правових норм днем узгодження грошового зобов'язання платника податків є 11.06.2011.

З позовом до суду про оскарження податкових повідомлень-рішень ТОВ „Чернігівська агропромислова компанія" звернулося вже поза межами строку сплати узгодженого грошового зобов'язання (ухвала від 22.06.2012 про відкриття провадження у справі 2а/2570/2033/2012) та після звернення ДПІ з даним позовом про стягнення узгоджених сум.

Відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Податкова вимога №1248 від 12.10.2011 отримана відповідачем 13.10.2011, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового повідомлення.

Відповідно до п. 56.17 ст. 56 ПК України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Згідно п. 56.18 ст. 56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Доказів, які б свідчили про погашення податкового боргу по податку на додану вартість у сумі 307245, 49 грн. та податку на прибуток у сумі 2623812 грн. відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

З огляду на вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернігівська агропромислова компанія" на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2012 у справі № 2а/2570/2050/12 залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Чернігівська агропромислова компанія" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2012 у справі № 2а/2570/2050/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко