Справа № 826/20061/14
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В, Кобаля М.І.,

при секретарі: Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.02.2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа УніКредит Банк Австрія АГ, про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «Укрнафта» звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа УніКредит Банк Австрія АГ, про визнання протиправною та скасування постанови від 17.12.2014 року щодо стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 428 288,42 грн. по ВП № 45736304.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.02.2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. При цьому апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 10.12.2014 року відповідачем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 45736304 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/14548/14 від 02.12.2014 року про стягнення з позивача (боржника) боргу з виплати дивідендів у розмірі 3 491 297,42грн., інфляційних витрат - 462 240,78грн., 3% річних у розмірі 282 364,66грн. та судовий збір у розмірі 46 981,30грн. Даною постановою відповідачем встановлено строк для добровільного виконання зазначеного наказу Господарського суду міста Києва - семиденний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Вказана постанова від 10.12.2014 року була отримана позивачем 12.12.2014 року.

15.12.2014 року ПАТ «Укрнафта» звернулись до відповідача з заявою № 10/2485, в якій просили відкласти провадження виконавчих дій та встановити новий строк для добровільного виконання вимог постанови про відкриття виконавчого провадження.

Проте, 17.12.2014 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві з підстав невиконання ПАТ «Укрнафта» наказу Господарського суду міста Києва від 02.12.2014 року № 910/14548/14 в добровільному порядку, винесено спірну постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 428 288,42 грн.

Вирішуючи питання щодо правомірності спірної постанови, судова колегія виходить з наступного.

За ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Таким чином, оскільки відповідачем в останній день, наданим ним для добровільного виконання наказу господарського суду, розпочато примусове виконання рішення, судом першої інстанції зроблено правильний висновок, що спірна постанова про стягнення з боржника виконавчого збору винесена передчасно, з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу приписів ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчиненні) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод і інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи те, що відповідачем було порушено процедуру прийняття спірної постанови (недотримано строк), колегія суддів приходить до висновку, що вона прийнята протиправно та не обґрунтовано (без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод і інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а також упереджено, недобросовісно; нерозсудливо та, як наслідок, підлягає скасуванню.

За ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам апелянт, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду апеляційної інстанції достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності винесення ним спірної постанови.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не спростували висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення постанови суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 196, 198, 200, 205 та 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.02.2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.