Справа № 802/1477/15-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 червня 2015 р. Справа № 802/1477/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П. А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Мошняги В.І.

представників позивача: Пинзара І.В., Шевчука А.А.

представника відповідача: Волошенюк Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження"

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження" із позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач не погоджується з податковим повідомленням-рішенням № від 19.01.2015 року щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 424764,00 грн., у т.ч. 339811,00 за основним платежем та 84953,00 грн. - штрафні санкції. Позивач вважає, що вказане рішення податкового органу є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам законодавства.

В судовому засіданні представники позивача надали пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви, підтримали заявлений позов та просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача щодо позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав наведених у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що керуючись ст. 20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, на підставі п. 78.2 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 р. №2755-VI, відповідно наказу Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області за №121 від 27.11.2014 р. проведена позапланова невиїзна документальна перевірка TOB "Відродження" (код ЄДРПОУ - 32754725) з питань перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати передбачених законодавством податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи за період з 18.08.2009 року по 31.12.2010 року.

Перевіркою встановлено таке:

- в порушення п. 7 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.1998р. №727/98, TOB "Відродження" в 4 кварталі 2009 року та 2010 році безпідставно перебувало на спрощеній системі оподаткування;

- в порушення пп. 2.1.1 п. 2.1 ст.2, п. 3.1. ст. З, п. 4.1 ст. 4, п. 16.2., 16.4 ст. 16. Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 року №334/94-ВР встановлено заниження TOB "Відродження" податку на прибуток на загальну суму 339 811 грн., у тому числі:

- за 4-ий квартал 2009 року в сумі - 1 500 грн.,

- за 2010 рік у сумі 338 311 грн.;

За результатами перевірки складено акт № 417/2202/32754725 від 30.12.2014р.

Вінницькою об'єднаною державною податковою інспекцією на підставі зазначеного акту винесене податкове повідомлення-рішення від 19.01.2014р. №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток відповідно до положень п. 102.2 ст. 102 Податкового кодексу Украйни.

Вважаючи протиправним винесене податкове повідомлення-рішення, позивач з метою захисту своїх прав, звернувся до суду.

Суд, визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача та наданих у справу доказів, виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується, зокрема, для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

У звіті суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи-платника єдиного податку обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) за звітний квартал відображається наростаючим підсумком з початку терміну дії Свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному році.

Пунктом 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Протягом року, для платника єдиного податку встановлюються звітні періоди, що дорівнюють кварталу. Протягом 5 днів після закінчення звітного періоду, а з 2012 року 40 днів, платник єдиного податку подає звіт, який залишається у справі платника єдиного податку.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 18.08.2009р. по 31.12.2010р. позивачем подано наступні розрахунки сплати єдиного податку суб'єктом малого підприємництва - юридичною особою:

- за 4 квартал 2009 року - від 18.01.2010 року №40063;

- за 1 квартал 2010 року - від 19.04.2010 року №10471;

- за 2 квартал 2010 року - від 19.07.2010 року №22523;

- за 3 квартал 2010 року - від 19.10.2010 року №35338;

- за 4 квартал 2010 року - від 19.01.2011 року №49243.

Відтак, суд приходить до переконання, що строк, передбачений п. 102.1 ст. 102 ПК України, протягом якого податковий орган мав би право самостійно визначити суму грошових зобов'язаь платника податків сплив.

Вказане кореспондується із позицією Вищого адміністративного суду України у рішенні від 03.02.2015 року у справі №К/800/2229/14.

Таким чином, оскільки, протягом встановленого законодавством строку контролюючий орган не визначив суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку, що надає підстави суду для скасування податкового повідомлення - рішення № від 19.01.2015 року.

Разом з тим, стосовно штрафних санкцій, що застосовані оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням № від 19.01.2015 року, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 114 ПК України, граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Зазначене дозволяє зробити висновок, що штрафні санкції не підлягають застосуванню в даному випадку у зв'язку із спливом граничного строку їх застосування до платника податків.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Також, суд відмічає, що відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З обставин адміністративної справи вбачається, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення, відтак позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 94 КАС України, у зв'язку із задоволенням позову, підлягають відшкодуванню із Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 19.01.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" 487,20 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович