Справа № 0870/3701/12
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2015 р. м. Київ К/800/44030/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Лосєва А.М.,

Бившевої Л.І.,

Шипуліної Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргуЕнергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області
на постановуЗапорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2012 року
та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2013 року
у справі№0870/3701/12
за позовомЕнергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області
доГромадської організації «Клуб любителів відео «Еліта»
проприпинення юридичної особи,
В С Т А Н О В И В:

Енергодарська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі по тексту - позивач, Енергодарська ОДПІ) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом про припинення юридичної особи - Громадської організації «Клуб любителів відео «Еліт» (далі по тексту - відповідач, ГО «Клуб любителів відео «Еліт»).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2012 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи рішення судів першої та апеляційної інстанції такими, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2013 року і постановити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Відповідач письмових заперечень на касаційну скаргу не надав.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вирішила розглядати справу у порядку письмового провадження.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ГО «Клуб любителів відео «Еліт» зареєстрована 21 серпня 1997 року виконавчим комітетом Енергодарської міської ради як юридична особа.

Згідно довідки позивача відповідач не подає до органів державної податкової служби, передбачені діючим законодавством України податкові декларації та документи бухгалтерської звітності протягом трьох років. Заборгованість по податковим платежам перед бюджетом у відповідача відсутня.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що стосовно громадської організації законодавством передбачений інший порядок ліквідації, в тому числі не за позовом органів державної податкової служби України.

Не погоджуючись із судовими рішеннями позивач посилається на їх прийняття без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи.

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанції у межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про об'єднання громадян» від 16 червня 1992 року №2460-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України №2460-ХІІ) громадською організацією є об'єднання громадян для задоволення та захисту своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших спільних інтересів.

Відповідно до положень частини 2 статті 14 названого Закону у випадку реєстрації об'єднання громадян набуває статус юридичної особи. Дані реєстрації включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців шляхом внесення відповідного запису в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Таким чином, норми Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15 травня 2003 року №755-ІV (далі по тексту - Закон України №755-ІV) є загальними відносно спеціальних норм Закону України №2460-ХІІ, які регулюють питання реєстрації об'єднання громадян, їх ліквідації і не суперечать загальним нормам.

У зв'язку з цим, залежно від підстав припинення об'єднання громадян застосуванню підлягають відповідно норми Закону України №755-ІV чи Закону України №2460-ХІІ.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно з підпунктом пунктом 20.1.12 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України у редакції, яка була чинна на момент звернення до суду з даним позовом (далі по тексту - ПК України), органи державної податкової служби мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Компетенція органів державної податкової служби поширюється на відносини у сфері оподаткування.

Відтак, органи державної податкової служби можуть звертатися до суду, зокрема, з позовом про ухвалення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців у випадках коли податкові органи діють на реалізацію своєї владної компетенції.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з частиною 2 статті 38 Закону України №755- ІV підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, є визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути; провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи вимогам закону; неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Правовий аналіз зазначених норм свідчить, що органи податкової служби наділені правом звернення до суду з позовом про припинення громадської організації, зокрема, за неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Разом з тим, суди попередніх інстанції, розглядаючи справу, не дослідили та не надали належної правової оцінки доводам податкового органу про те, що відповідач зареєстрований в органах державної податкової служби та в порушення підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України не подає звітність до податкового органу більше року.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дали передчасну юридичну оцінку встановленим фактичним обставинам справи, а тому ухвалені ними судові рішення не можна вважати законними та обґрунтованими.

Таким чином, судами попередніх інстанцій не були досліджені докази, які мають суттєве значення для розгляду адміністративної справи, що унеможливлює правильне вирішення спірних правовідносин.

Наведені порушення судами першої та апеляційної інстанцій вимог норм процесуального права щодо всебічного та повного встановлення обставин у справі, як такі, що могли призвести до неправильного вирішення справи, не можуть бути усунені судом касаційної інстанції з огляду на встановлені статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України межі перегляду справи судом касаційної інстанції, що згідно частин 2 та 4 статті 227 цього Кодексу є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 210, 214, 215, 220, 222, 223, 227, 230, 231, 236, частиною 6 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Енергодарської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області задовольнити частково.

2. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2012 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2013 року у справі №0870/3701/12 скасувати.

3. Справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: А.М. Лосєв

Судді: Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна