Справа № 2а-86/2010
Суддя: Ничик Г.І. Г. І.
Дата ухвалення: 2010-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-86/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2010 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ЗУ „Про соціальний захист дітей війни

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі, в якому просить зобовязати відповідача нарахувати та виплатити підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ЗУ „Про соціальний захист дітей війни за період з 09.07.2007р. по 30.11.2009р.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона народилася 22.04.1939 р., і відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни. Згідно з статтею 6 згаданого закону їй повинна виплачуватись пенсія в розмірі, збільшеному на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Покликаючись на Конституцію України, Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р., яким визнано неконституційними положення статтей 71 та 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік щодо призупинення дії ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, на Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, яким були визнані неконституційними положення п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», позивачка зазначає, що діючою є редакція Закону України «Про соціальний захист дітей війни» до внесення в нього змін Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», і що відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тому протягом 2007- 2009 років їй недоплачено в повному обсязі підвищення до пенсії, яке з липня 2007 р. щомісячно повинно становити 123,02 грн., з 1 жовтня 2007 р. по 124,53 грн., з квітня 2008 р. - по 145,74 грн., з 1 липня 2008 р. - по 146,05 грн., з 1 жовтня 2008 р. по 150,89 грн. Також позивачка зазначає, що за 2008 рік їй виплачувалось щомісячне грошове підвищення до пенсії в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком замість встановлених законом 30%. В ході розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги, просить задовольнити позовні вимоги до дня постановлення судом рішення.

Сторони в судове засідання не зявилися. Позивачка в позовній заяві просить справу розглядати в її відсутності. Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, суд розглядає справу у письмовому провадженні, якщо немає визначених цією статтею перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Ухвалою суду від 25.11.2010 року залишено без розгляду позов в частині вимог за період з 09 липня 2007 року по 01 листопада 2008 року включно на підставі ст.100 КАС України. Таким чином підлягає до розгляду позов в частині вимог за період з 02 листопада 2008 року по день ухвалення судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши таким чином її обставини, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни наділена статусом дитини війни. Статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України, в числі інших, положення пункту 41 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким стаття 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни була змінена і визначала, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (згідно з ч.4 ст. 14 згаданого Закону ця надбавка становить 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність). Вказане рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнанні неконституційними.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій входить мінімальний розмір пенсії за віком, який відповідно до статті 19 цього Закону визначається виключно законами України. Статтею 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Однак, виплата підвищення до пенсії позивачці, як дитині війни, проводилась в розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що не відповідає вимогам норм статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що функції з призначення, нарахування та виплати пенсій позивачу здійснює Пенсійний фонд України в особі Управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі, суд приходить до висновку, що вірним способом відновлення порушеного права позивачки буде покладення на відповідача обовязку провести належне нарахування та виплату їй недоплаченого підвищення до пенсії, як дитині війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 02.11.2008 р. по 25.11.2010 р. (день постановлення судом рішення), з врахуванням здійснених раніше виплат ОСОБА_1 сум підвищення до пенсії за цей період, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

На підставі ст.ст. 1,3,6,7,8 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 17,19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Законів України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», «Про Державний бюджет України на 2010 рік», керуючись ст. ст. 69-71,86,94, 158, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1, жительки с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області недоплачене підвищення до пенсії, як дитині війни, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 02.11.2008 р. по 25.11.2010 р., яке обчислюється відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з врахуванням виплачених ОСОБА_1 сум підвищення до пенсії за вказаний період, як дитині війни.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Городенківський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Ничик Г.І.