Справа № 807/1488/14
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Справа № 876/6117/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

прокурора Шимін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Львові апеляційну скаргу виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 травня 2014 року у справі за адміністративним позовом виконувача обов'язків прокурора міста Мукачеве до виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення, суд,-

В С Т А Н О В И В :

16 квітня 2014 року виконувач обов'язків прокурора міста Мукачево Закарпатської області звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради за № 49 від 22.02.2011 року ,,Про затвердження порядку надання Погоджень на розміщення об'єктів торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг в м. Мукачево.

Постановою від 05 серпня 2014 року Закарпатський окружний адміністративний суд адміністративний позов задовольнив в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, виконавчий комітет Мукачівської міської ради подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на доводи виконавчого комітету про те, що Погодження на розміщення об'єктів торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг не є дозвільним документом у розумінні ст.1 Закону України ,,Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", який дає право або без якого суб'єкт підприємницької діяльності не може здійснювати господарську діяльність.

Наявність або відсутність такого Погодження жодним чином не впливає на здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідач вважає, що оскаржене рішення прийняте правомірно, на підставі ст. 10 Закону України ,,Про благоустрій населених пунктів", ст. ст. 30, 40 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні", а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, що в силу приписів ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належать до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що 22 лютого 2011 року виконавчий комітет Мукачівської міської ради прийняв рішення за № 49 ,,Про затвердження порядку надання Погоджень на розміщення об'єктів торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг в м. Мукачево", пунктами 1 та 2 якого затвердив порядок надання Погоджень на розміщення об'єктів торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг в м. Мукачево (додаток 1), взірці Заяви та Погоджень на розміщення об'єктів торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг в м. Мукачево, згідно видів діяльності (додаток 2,3,4,5,6,7).

Пунктом 3 рішення виконком зобов'язав відділ торгівлі, громадського харчування, побуту та захисту прав споживачів вести реєстр (облік) надання погоджень на розміщення об'єктів торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг в м. Мукачево.

За наслідками проведеної прокуратурою міста перевірки в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів виконував обов'язків прокурора м. Мукачева в порядку вимог статей Закону України ,,Про прокуратуру" вніс виконавчому комітету Мукачівської міської ради та Мукачівському міському голові подання про усунення порушень вимог Законів України ,,Про адміністративні послуги", ,,Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності", причин та умов, що їм сприяли з вимогою про скасування рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради за №49 від 22.02.2011 року.

31 березня 2014 року прокуратура міста Мукачево отримала відповідь від 28.03.2014 р. № 01-14/545, в якій виконавчий комітет повідомив, що подання прокурора розглянуте та в частині скасування рішення виконавчого комітету №49 від 22.02.2011 року та вирішується питання доцільності дії даного рішення або його скасування.

Таким чином, подання прокурора фактично залишене без задоволення, а тому прокурор 14.04.2014 року звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскарженого рішення виконавчий комітет вийшов за межі своїх повноважень.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, та є вірними.

Так, відповідно до ст. 23 Закону України ,,Про прокуратуру " подання - це акт реагування прокурора на виявлені порушення закону з вимогою (вимогами) щодо: 1) усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяли; 2) притягнення осіб до передбаченої законом відповідальності; 3) відшкодування шкоди; 4) скасування нормативно-правового акта, окремих його частин або приведення його у відповідність із законом; 5) припинення незаконних дій чи бездіяльності посадових і службових осіб.

У разі відхилення подання в цілому чи частково або неповідомлення прокурора про результати розгляду подання, а також якщо подання не вносилося, прокурор може звернутися до суду щодо 1) визнання незаконним нормативно-правового акта відповідного органу повністю чи в окремій його частині; 2) визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; 3) визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій.

Для звернення прокурора з позовом до суду встановлюється 15-денний строк, що обчислюється з дня одержання повідомлення про відхилення подання або в разі неповідомлення прокурора про результати розгляду подання з дня закінчення визначеного прокурором строку для його розгляду.

Оскільки виконавчий комітет відхилив подання прокурора про скасування рішення виконавчого комітету, прокурор правомірно, у відповідності до присів ст. 23 Закону України ,,Про прокуратуру " звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Статтею 30 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, зв'язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об'єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства.

За змістом ст. 40 вказаного Закону виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження.

Частиною 2 ст. 10 Закону України ,,Про благоустрій населених пунктів" передбачені повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері благоустрою населених пунктів.

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, апеляційний суд визнає вірними висновки суду першої інстанції щодо перевищення виконавчим комітетом своїх повноважень під час прийняття оскарженого рішення, оскільки жодним із наведених норм права не надано відповідачу права встановлювати нові додаткові обмеження щодо здійснення господарської діяльності, які не передбачені законодавством.

В той же час наведені норми права зобов'язують відповідача діяти виключно в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.

Статтею 1 Закону України ,,Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" визначено, що документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

З огляду на викладене апеляційний суд відхиляє доводи відповідача про те, що затверджене оскарженим рішенням Погодження на розміщення об'єктів торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг в м. Мукачево не є дозвільним документом, оскільки зазначеним вище Законом прямо визначено, що ,,погодження на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності" є дозвільним документом.

Крім того, доводи відповідача про відсутність обов'язково характеру Погодження колегія суддів розцінює як абсурдні, оскільки відсутність обов'язковості Погодження виключає необхідність у наявності такого Погодження взагалі та, відповідно, затвердження його рішенням виконавчого комітету.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність постанови суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд також не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 травня 2014 року у справі № 807/1488/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 15.06.2015 року.