Справа № 577/1683/15-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 р.Справа № 577/1683/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.
Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп та Конотопському районі Сумської області на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.05.2015р. по справі № 577/1683/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп та Конотопському районі Сумської області третя особа Публічне акціонерне товариство "Конотопагротехсервіс" про визнання протиправною відмови в призначенні пенсії та зобов`язання призначити пенсію із зниженням пенсійного віку,
ВСТАНОВИЛА:

07 травня 2015 року постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .
Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі в призначенні ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії державної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку.
Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі вчинити дії щодо призначення ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії державної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку, починаючи з 17 лютого 2015 року.
Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області у апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою в позові відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. Вказує, що документи, необхідні для вирішення питання про призначення позивачу пенсії із заниженням пенсійного віку на підставі частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", містять розбіжності щодо періоду та місця перебування ОСОБА_1 у зоні відчуження, посвідчення №281 про відрядження не містить всіх необхідних реквізитів та не завірене належним чином, тому відсутні також підстави вважати достовірними дані довідок, виписаних на підставі даного посвідчення. Крім того, на ПАТ "Конотоп-Агротехсервіс" не збереглись документи про направлення ОСОБА_1 у відрядження, а також нарахування заробітної плати за роботу в зоні відчуження.
У письмових запереченнях ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін , посилаючись на те, що оскаржуване судове рішення ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, ухвалене у відповідності до норм матеріального та з дотриманням норм процесуального права.
Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, в своїх клопотаннях просять про розгляд справи за їх відсутності.
Керуючись частиною 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів не вбачає перешкод для розгляду справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 2, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.4).
17 лютого 2015 року позивач звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 55 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", додавши копію довідки №382 від 06.03.1991 року та копію довідки №451 від 04.12.1991 року, видані Конотопським "Райагротехсервіс", на підтвердження факту роботи у зоні відчуження у 1986 році.
06 березня 2015 року Управління ПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області листом за вих. №3664/05-11 (а.с.15) повідомило позивача щодо прийнятого рішення про відмову у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 17.02.2015 року, з огляду на те, що подані документи не є підтвердженням факту роботи ОСОБА_1 в зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано всі необхідні первинні документи, достатні для підтвердження обставин виконання робіт в зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у травні 1986 року в зоні відчуження, тому право позивача на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є безпідставно порушеним.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частин 1, 3 статті 55 Закону України 28 лютого 1991 року N 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ), особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку на 10 років. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.
Згідно частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
З матеріалів справи вбачається, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році категорії 2 відповідно до виданого посвідчення (а.с.4), на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком 17.02.2015 року досяг 51 року та мав необхідний страховий стаж, встановлений Законом, що не заперечувалось останнім.
Згідно підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1(у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року N 13-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року N 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було подано передбачені Порядком №22-1 документи про стаж, копію посвідчення №281 про відрядження у зону відчуження, копію довідки №3287 від 03.11.1992 року Конотопського районного державного підприємства по матеріально-технічному та інженерному забезпеченню "Агротехсервіс" щодо оплати праці позивача за роботу в зоні відчуження, копії довідок Конотопського підприємства "Агротехсервіс" на підтвердження участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, копію табеля робочого часу за травень 1986 року.
Проте, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слугував висновок відповідача про те, що надані до Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області первинні документи, довідки від 06.03.1991 року №382 та від 04.12.1991 року №451, видані Конотопським "Райагротехсервіс", не є підтвердженням факту роботи у зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (а.с.15).
Згідно трудової книжки ОСОБА_1 з 29 грудня 1985 року по 13 січня 1987 року працював водієм у Конотопському районному виробничому об`єднанні з виробничо-технічного обслуговування сільського господарства ("Райсільгосптехніка") (а.с.5).
Відповідно до довідки від 31.07.2013 року №296 (а.с.13) ПАТ "Конотопагротехсервіс" є правонаступником ПАТ "Конотопагротехсервіс" "Райсільгосптехніка" (з 28.03.1986 року - Конотопське районне ремонтно-транспортне підприємство Конотопського РАПО, з 1.01.1991 року - Конотопське районне державне підприємство "Агротехсервіс", з 07.12.1995 №1437 - ВАТ "Конотопське підприємство "Агротехсервіс").
З копії командировочного посвідчення № 281 вбачається, що ОСОБА_1 був відряджений до м. Чорнобиль, 3 травня 1986 року вибув з м. Конотопа, з 4 по 6 травня 1986 року знаходився в с.Речиця, 7 травня 1986 року прибув до м.Конотопа (а.с.34).
Згідно копії табеля за травень 1986 року, позивач був у відрядженні з 2 по 8 травня 1986 року (а.с.41,42).
Відповідно до довідки Конотопського "Райагротехсервіс" від 6 березня 1991 року №382 та довідки Конотопського "Райагротехсервіс" від 28 листопада 1991 року №2747, ОСОБА_1 працював при Конотопському РТП та направлявся на автомашині "КАМАЗ" 27-27 до м. Чорнобиль по вивезенню худоби та майна з зони АЕС строком з 3 травня по 7 травня 1986 року (а.с.8, 40).
За змістом довідки Конотопського районного державного підприємства "Агротехсервіс" від 3 листопада 1992 року №3287 ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах Чорнобиль, к-п "Прогрес", зони відчуження в період з 3 травня 1986 року по 7 травня 1986 року за місцем роботи по відомостях: м.Конотоп, "Агротехсервіс" за червень виплачена заробітна плата в сумі 157 крб. 36 коп. з урахуванням коефіцієнту 3 (а.с.33зв.)
В довідці ПАТ "Конотопагротехсервіс" від 31 липня 2013 року № 295 вказано, що ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378 та Постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 5 червня 1986 року №665-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах, з 3 травня по 7 травня 1986 року. Час зазначеної роботи до 1 січня 1988 року зараховується до стажу при призначенні пенсії у трикратному розмірі (а.с.12).
З листа ПАТ "Конотопагротехсервіс" від 13 лютого 2015 року № 39 вбачається, що ОСОБА_1 брав участь у вивезенні майна і худоби із зони Чорнобильської АЕС, а саме: м. Чорнобиль, з 3 травня по 7 травня 1986 року згідно відрядного посвідчення № НОМЕР_2 на підставі наказу від 12.05.1986 №31. Заробітна плата водіям за період роботи в зоні відчуження нараховувалась в підвищеному розмірі, однак по розрахунково-платіжним відомостям по заробітній платі за травень-червень 1986 року окремо не зазначена. Оплата праці водіїв по підвищених тарифних ставках і посадових окладах для відповідних зон небезпеки проводилась за фактично відпрацьований час у цих зонах. Облік робочого часу водіїв здійснювався на підставі табеля обліку робочого часу, шляхового листа і інших документів. Підприємством зазначено, що наказ про відрядження позивача №31 від 12.05.1986 року відсутній з огляду на закінчення строку його зберігання (а.с.35,36).
Відповідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно ст. 15 Закону №796-ХІІ, довідки про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно ч. 3 ст. 65 Закону №796-ХІІ, посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
З огляду на вищезазначені норми Закону, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Натомість довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до статті 10 Закону №796-ХІІ, статус учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС набувають в тому числі громадяни, які безпосередньо брали участь у проведенні евакуації людей і майна із зони відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості.
Згідно пункту 2 частини 1 статті 14 Закону №796-ХІІ, категорія 2 присвоюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів.
Підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами, як вбачається з частини 1 статті 15 Закону №796-ХІІ.
Таким чином, на час набуття позивачем статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, обставини його перебування у зоні відчуження у період до 01 липня 1986 року, виконання в цей час робіт, спрямованих на усунення наслідків аварії, були підтверджені та не викликали заперечень, що стало підставою для видачі відповідного посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.4).
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт приймання позивачем участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у травні 1986 року підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами, а посилання відповідача у апеляційній скарзі на наявність в цих довідках незначних відхилень у визначенні днів в`їзду та виїзду із зони відчуження (при наявності відповідного посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС) не може слугувати підставою для обмеження прав позивача, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності необхідних реквізитів в копії посвідчення № НОМЕР_2 на відрядження ОСОБА_1 , висновків суду не спростовують, оскільки зі змісту наявних у матеріалах справи первинних документів, зокрема довідок підприємства, на якому працював позивач в період командирування до зони відчуження, підтверджується факт перебування позивача у травні 1986 року в зоні відчуження з виконанням робіт по вивезенню майна та худоби.
Так само не свідчать на користь помилковості висновків суду і посилання заявника на той факт, що документи про направлення ОСОБА_1 у відрядження, а також нарахування заробітної плати за роботу в зоні відчуження відсутні. Дійсно, наказ про відрядження №31 від 12.05.1986 року, шляхові листи, наказ про виплату заробітної плати в підвищеному розмірі з урахуванням коефіцієнту кратності, відсутні на ПАТ "Конотопагротехсервіс" з огляду на закінчення терміну їх зберігання. Перелік типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших підприємств, установ та організацій, із зазначенням строків зберігання документів був затверджений лише 20 липня 1998 року наказом Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України №41.
Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп та Конотопському районі Сумської області - залишити без задоволення.
Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.05.2015р. по справі № 577/1683/15-а - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко О.І.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 22.06.2015 р.

Помічник судді Цюпак О.П.