Справа № 0818/11945/2012
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2012-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу: 04.12.2012
Номер провадження 2-а/0818/426/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

04 грудня 2012 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Макарова В.О., при секретарі Якимовій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС взводу № 3 взводу ДПС ДАІ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області прапорщика міліції ОСОБА_2, про визнання незаконними дій по складенню постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, визнання незаконною та скасування постанови серії АР1 №178510 від 30.10.2012 року по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора ДПС взводу № 3 взводу ДПС ДАІ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області прапорщика міліції ОСОБА_2, про визнання незаконними дій по складенню постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, визнання незаконною та скасування постанови серії АР1 №178510 від 30.10.2012 року по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову, позивач зазначив, що 30.10.2012 року він керуючи транспортним засобом ВАЗ 210994, державний номер НОМЕР_1 по пр. Леніна вул. Лермонтова в м. Запоріжжі, на перехресті при повороті на право помітив, що у нього почали гаснути світло та габарити, після чого він включив аварійну сигналізацію, закінчив поворот та зупинився на зупинці громадського транспорту, не створюючи аварійну обстановку.

Після того, як він почав виходити з автомобіля, до нього підійшов інспектор, та відповідачем по справі був складений протокол про адміністративне правопорушення, а також винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач вважає дії відповідача щодо складання відносно нього постанови по справі про адміністративне правопорушення незаконними, оскільки відповідач поводив себе при складанні постанови про адміністративне правопорушення некоректно, та він діяв відповідно до Правил дорожнього руху України.

Позивач просить суд визнати дії інспектора ДПС взводу № 3 ДПС ВДАІ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області прапорщика міліції ОСОБА_2 щодо складання постанови про адміністративне правопорушення відносно нього про притягнення за ч.1 ст. 122 КпАП України, незаконними, скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР 178510 від 30.10.2012 року, винесеною інспектором ДПС взводу № 3 взводу ДПС ДАІ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області прапорщиком міліції ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд адміністративний позов задовольнити.

В судове засідання відповідач інспектор ДПС взводу № 3 ДПС ВДАІ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області прапорщик міліції ОСОБА_2 не зявився, причини неявки суду не повідомив, завчасно повідомлявся про день та час розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що адміністративний позов підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р., яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових i службових осіб, інших субєктів при здiйсненнi ними владних управлiнських функцiй на основi законодавства, в тому числi на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адмiнiстративних справ.

Відповідно до ч.3 ст. 3 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: скасовується постанова і закривається справа.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязані зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному Законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інша обставина, яка має значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експертизи, речових доказів, показниках технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото та відеозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам передбаченими ст. ст. 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення». Тобто, у ній необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

За змістом ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів.

Так судом встановлено, що 30.10.2012 року інспектором ДПС взводу № 3 ДПС ВДАІ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області прапорщиком міліції ОСОБА_2 винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпАп України, та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 255 грн. Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення серії АР1 № 178510, 30.10.2012 року, о 16 годині 45 хвилин в м. Запоріжжі по проспекту Леніна вул. Лермонтова в м. Запоріжжя, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 210994, державний номер НОМЕР_2 скоїв зупинку транспортного засобу на зупинці громадського транспорту, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КпАП України.

У відповідності до ч.1 ст.122 кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення водіями правил зупинки тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцять неоподатковуваних мінімумів громадян. Як вбачається з ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП належить до компетенції органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку за законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до ст. 15.9 Правил дорожнього руху України, зупинка заборонена ближче 30 метрів від посадочних площадок маршрутних транспортних засобів.

Автомобіль позивача стояв на зупинці громадського транспоту, про що сам зазначив позивач в судовому засіданні.

Відповідно до п.2.3 Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічко справний стан і комплектність транспортного засобу.

Допустивши виїзд на автомобілі у несправному стані, позивач порушив вказаний пункт ПДР, що в свою чергу привело до більш тяжкого порушення ПДР - зупинку в місці, де зупинка заборонена. Вина в цьому лежить тільки на позивачі.

Згідно ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленних статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, що підтверджують наявність технічної несправності автомобіля ВАЗ 210994, державний номер НОМЕР_1 , позивачем ОСОБА_1 не надано.

Викладене свідчить, що правопорушення дійсно мало місце, та в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, постанова серії АР1 № 178510 від 30.10.2012 року винесена правомірно, законно, підстав для її скасування суд не вбачає, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають залишенню без задоволення.

Керуючисьст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.ст. 69, 71, 158-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 9, 251, 280, 288, 293 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Правилами дорожнього руху України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу №3 взводу ДПС ДАІ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання незаконними дій по складенню постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, визнання незаконною та скасування постанови серії АР1 №178510 від 30.10.2012 року по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя: ОСОБА_3