Справа № 805/731/15-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кониченко О.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року справа №805/731/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі № 805/731/15-а за позовом Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області до Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

25 лютого 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення з відповідача на користь управління суму заборгованості в розмірі 9 877,32 (а.с. 3-4).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року відмовлено у задоволені позовних вимог (а.с. 97-99).

Не погодившись з судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги посилалось на ті ж самі обставини, як і в позовній заяві (а.с. 102).

Представники сторін у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представником позивача 15 червня 2015 року до канцелярії суду надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника управління (а.с. 119).

15 червня 2015 року від представника відповідача до канцелярії суду надійшли заперечення, в яких просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити постанову суду першої інстанції в силі (а.с. 120-142).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглядає дану справу відповідно до вимог ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечень відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» (яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь») () є юридичною особою, зареєстрованою Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради 01 жовтня 1996 року; місцезнаходження: 87500, Донецька обл., м. Маріуполь, Орджонікідзевський район, вул. Лепорьского, буд. 1. Позивач є страхувальником - платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя за № 05-42-04-0001 (а.с. 10-14).

Відповідно до картки особового рахунку за період з 01 листопад 2014 року по 31 грудня 2014 року за відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 9 877,32 грн. (а.с.15), дана заборгованість виникла у зв'язку із невідшкодуванням різниці між сумою пенсії, призначеної ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про науково і науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законів.

Спірним питанням у справі, є правомірність стягнення вищевказаного боргу з відповідача.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зробив висновок про те, що відсутній обов'язок з боку відповідача відшкодувати зазначені витрати, оскільки до матеріалів справи не надано жодних доказів атестації Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», тобто підтвердження наукового напряму роботи даної установи.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до абз. 9 ст. 1 Закону України «Про науково і науково-технічну діяльність» визначено, що науковий працівник - це вчений, який за основним місцем роботи та відповідно до трудового договору (контракту) професійно займається науковою, науково-технічною, науково-організаційною або науково-педагогічною діяльністю та має відповідну кваліфікацію незалежно від наявності наукового ступеня або вченого звання, підтверджену результатами атестації.

Дія ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» поширюється на наукових (науково-педагогічних) працівників наукових установ та організацій недержавної форми власності, які пройшли державну атестацію згідно акредитації, що діють відповідно до Закону України «Про вищу освіту», міжнародних наукових організацій, відкритих на території України відповідно до міжнародних договорів, установчі документи яких затверджено Кабінетом Міністрів України, а також на наукових (науково-педагогічних) працівників наукових установ і вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації, що належали партійним та громадським організаціям колишніх Української РСР, інших республік СРСР та СРСР. Право на призначення пенсії відповідно до цього Закону поширюється також і на осіб, які на момент звернення за призначенням пенсії працюють на будь-яких посадах на підприємствах, в установах, організаціях усіх форм власності та мають стаж наукової роботи, передбачений частиною другою статті 24 Закону «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Згідно з ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», різниця між сумою призначеної пенсії за цим Законом та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом.

Відповідно до Порядком фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 р. № 372, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах III-IV рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації.

Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Матеріали справи містять докази надіслання відповідачу повідомлення про суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про науково - технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів на суму 9 877,32 грн (а.с. 26-28).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що підставою для відшкодування підприємством різниці між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, є підтвердженням наукового напряму роботи шляхом його атестації.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» не є науковою установою та відповідно до довідки з ЄДРПОУ здійснює господарську діяльність у сферах: чорна металургія; стальне лиття; виробництво феросплавів та іншої продукції, не віднесені до інших угрупувань; обробка металевих відходів та лому чорних металів; інші види оптової торгівлі; виробництво механічних передач загального машинобудівельного призначення (а.с. 11).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем не доведено жодним належними та допустимими доказами здійснення відповідачем наукової діяльності та проходження останнім відповідної атестації, що свідчить про відсутність підстав для відшкодування товариством різниці між сумою пенсії, призначеної ОСОБА_2 за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що матеріалах справи наявна ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року у справі 805/6243/14 якою залишено без задоволення апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року, без змін. Постановою суду першої інстанції також відмовлено в стягненні з відповідача суми витрат за період листопад 2013 року - квітень 2014 року пенсії призначеної ОСОБА_2 Ухвалою Вищого адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі № К/800/7753/15 відмовлено у відкриті касаційного провадження за скаргою управління на вищевказані рішення суду першої та апеляційної інстанції , тобто рішення суду першої інстанції набрало чинності з тих самих підстав, однак за інший період сплати пенсії(а.с. 53-54, 55-58).

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо яких встановлено ці обставини.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та ґрунтуються на помилковому застосуванні норм матеріального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом попередньої інстанції належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду не встановлено, тому апеляційна скарга відповідача залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі № 805/731/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі № 805/731/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_3

ОСОБА_4