Справа № 756/9313/14
Суддя: Панталієнко П.В.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Панталієнка П.В.,

суддів: Волкова О.Ф., Маринченка В.Л.,-

розглянувши заяву військової частини НОМЕР_1 (далі - ВЧ НОМЕР_1) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України,

ВЧ НОМЕР_1, Київського міського військового комісаріату про виплату одноразової допомоги,

в с т а н о в и л а:

Оболонський районний суд м. Києва постановою від 12 листопада 2014 року позов задовольнив частково: визнав протиправними дії Київського військового комісаріату у відмові призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, як особі звільненої з військової служби, інвалідність якої настала по закінченню тримісячного строку після звільнення з військової служби, але внаслідок виконання ним обов'язків військової служби; зобов'язав Київський військовий комісаріат призначити та виплатити

ОСОБА_2, інваліду третьої групи, одноразову грошову допомогу, як особі звільненої з військової служби, інвалідність якої настала по закінченню тримісячного строку після звільнення з військової служби, але внаслідок виконання ним обов'язків військової служби у розмірі 27-місячного грошового забезпечення, з розрахунку грошового забезпечення на день настання інвалідності.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 4 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції скасував та прийняв нове - про часткове задоволення позовних вимог: визнав протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_2 призначити одноразову грошову допомогу, як особі звільненої з військової служби, інвалідність якої настала по закінченню тримісячного строку після звільнення з військової служби, але внаслідок виконання ним обов'язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов'язку. Зобов'язано командира військової частини

НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу, як особі звільненої з військової служби, інвалідність якої настала по закінченню тримісячного строку після звільнення з військової служби, але внаслідок виконання ним обов'язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов'язку у відповідності до статей

та 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) у розмірі

27-місячного грошового забезпечення на день звільнення. В іншій частині позовних вимог відмовив.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 25 березня 2015 року рішення суду апеляційної інстанції залишив без змін.

15 червня 2015 року, не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду касаційної інстанції, ВЧ НОМЕР_1 звернулась до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстав, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Подана заява відповідає вимогам, встановленим статтями 239 та 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

На обґрунтування заяви додано копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 вересня 2014 року (K/9991/62563/12), яка, на думку ВЧ НОМЕР_1, підтверджує неоднакове правозастосування.

У заяві ВЧ НОМЕР_1 посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб».

Верховний Суд України вже вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права у спорах цієї ж категорії, та, зокрема, у постанові від 18 листопада 2014 року (справа № 21-446а14) вказав про те, що виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону № 2011-ХІІ колегія суддів Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходження.

Цьому правовому висновку відповідає рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 березня 2015 року у вказаній адміністративній справі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1, Київського міського військового комісаріату про виплату одноразової допомоги за заявою військової частини НОМЕР_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 березня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач П.В. Панталієнко
Судді: О.Ф. Волков
В.Л. Маринченко