Справа № 753/10076/15-а
Суддя: Домарєв О. В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/242/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Домарєва О.В.,

при секретарі Ткачі А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління ДАІ УМВС України в Рівненській області «Про скасування постанови про адміністративне правопорушення», -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2015 ОСОБА_2 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, яким просить: 1) визнати протиправними дії Інспектора ВДАІ УМВС України в Рівненській області прапорщика міліції Шевчука Сергія Анатолійовича; 2) скасувати Постанову ПС2 №254776 від 11.05.2015 року в справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі; 3) стягнути з відповідача витрати повязані зі сплатою судового збору.

В судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. До суду будь-яких письмових заперечень не надіслав (а.с. 16).

Суд вважає, що справу можна розглянути у відсутність сторін в порядку, передбаченому ч. 2, ч.4 ст.128 КАС України, на підставі наявних у справі доказів, оскільки неявка не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно постанови серії ПС 2 № 264778 інспектора роти ДПС ВДАІ УМВС України в Рівненській області Шевчука С.А. від 11. 05.2015 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП із застосуванням до неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255, 00 гривень.

Зі змісту даної постанови вбачається, що 11.05.2015 року о 08 год. 20 хв. рухаючись по автомобільній дорозі Київ-Чоп, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Opel Vectra», державний номер НОМЕР_1, перевищила встановлену швидкість руху в населенному пункті в с. Горбаків, а саме: рухалась зі швидкістю 100 км/год, швидкість було зафіксовано вимірювальни приладом «TryCAM» , чим порушила вимоги п 12.4 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

З урахуванням наведених вимог закону - протокол про адміністративне правопорушення і письмові пояснення ОСОБА_2, які викладені у позовній заяві, яка притягається до адміністративної відповідальності - є доказами у справі про адміністративне правопорушення. Проте, жоден із вказаних доказів не має пріоритету над іншим і повинні оцінюватися в сукупності або ж спростовуватися іншими доказами. Отже, докази в даному випадку є взаємовиключними і лише на підставі вказаних доказів неможливо встановити наявність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідальність за дане правопорушення встановлена зокрема за порушення водіями транспортних засобів швидкості, більш, як на 20 км/ год.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Водночас ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не виконав свій обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, доказів на спростування тверджень позивача не надіслав.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова та протокол не містить достатніх доказів порушення позивачем, ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, про які йдеться в постанові, тому суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також, пункт 1 статті 247 КУпАП передбачає закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Окрім того, доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази, зокрема, копії постанови та протоколу не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

А тому суд приходить до висновку, що зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 1 ст. 122, ст. ст. 247, 251, 252, 287 - 293 КУпАП, ст. ст. 6, 17, 18, 19, 100, 104, 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління ДАІ УМВС України в Рівненській області «Про скасування постанови про адміністративне правопорушення» - задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 № 264778 від 11 травня 2015 року, винесену інспектором роти ДПС ВДАІ УМВС України в Рівненський області Шевчуком С.А. відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Домарєв