Справа № 813/7192/14
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Справа № 876/11402/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Обрізка І.М., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.,

представників сторін Іванюка Й.І., Середяка Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія» до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія» (далі - ТзОВ «Львівська ізоляторна компанія») звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 03.10.2014 року.

Вважає, що оскаржуване рішення податкового органу є прийнятим з порушенням вимог податкового законодавства, і таким, що підлягає скасуванню. Зазначає, що висновки ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області, викладені в акті перевірки, не враховують вимог статті 186 ПК України щодо місця постачання інженерних послуг. Оскільки всі суми, які були включені до податкового кредиту, підтверджені належним чином оформленими первинними документами, то підстав для виключення операцій із компанією VEIKI-VNL Elektric Large Laboratories LTD із об'єкту оподаткування немає .

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року відмовлено в задоволенні позову.

Позивач - ТзОВ «Львівська ізоляторна компанія» оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права, просить її скасувати і прийняти нову, якою задовольнити позов.

В апеляційній скарзі вказує на правомірність внесення до декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року податкового кредиту, сформованого з суми оплати послуг, отриманих у квітні 2014 року від нерезидента, оскільки місцем постачання таких послуг є місцезнаходження суб'єкта господарювання, якому вони надаються, а отже, знаходиться на митній території України і підлягає оподаткуванню.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з 27.08.2014 року по 09.09.2014 року ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за червень 2014 року, за результатами якої складений акт №1300/13-04-15-01-09/30823262 від 16.09.2014 року. Перевіркою встановлено, що в порушення п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.198.1ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України ТзОВ «Львівська ізоляторна компанія» завищено податковий кредит з податку на додану вартість за травень 2014 року в сумі 32698 гривень, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування за червень 2014 року на 32698 гривень, а також завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за червень 2014 року, що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту.

На підставі акта перевірки ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області 03.10.2014 року прийняте податкове повідомлення-рішення № про зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість на 32698 гривень та нараховано штрафну санкцію у розмірі 16349 гривень.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області є правомірним, оскільки місце постачання послуг щодо виконання та документування випробувань ізоляторів, наданих нерезидентом компанією VEIKI-VNL Elektric Large Laboratories LTD на підставі контракту, встановлено за межами митної території України, таким місцем є митна територія Угорської Республіки, а тому такі операції не можуть бути об'єктом оподаткування податком на додану вартість і на підставі них не може бути сформований податковий кредит.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.1 ст. 198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до етапі 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 ПК України). Якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника (п. 198.4. ст. 198 ПК України). Якщо у подальшому такі товари/послуги фактично використовуються в операціях, які не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування відповідно до цього розділу (за винятком випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу), чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів або встановлено факти недостачі (крадіжки), то з метою оподаткування такі товари/послуги, основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає таке використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження), у тому випадку, якщо платник податку скористався правом на податковий кредит за цими товарами/послугами, (п. 198.5 ст. 198 ПК України). Датою використання товарів/послуг вважається дата визнання витрат відповідно до розділу III цього Кодексу.

Беручи до уваги наведені вище норми закону, необхідною умовою для віднесення платником ПДВ до податкового кредиту звітного періоду сум ПДВ, включених в ціну придбаних товарів (послуг), є факт придбання товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника.

Відповідно до пп. «б» п. 185.1 ПК України об'єктом обкладення податком на додану вартість є операції з постачання послуг на митній території України. Операції з надання нерезидентами послуг, місце постачання яких у відповідності до ст. 186 ПК України визначене за межами митної території України, не підпадають під об'єкт оподаткування податку на додану вартість та не відображаються ні в податковій декларації з податку на додану вартість, ні в Реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

Відповідно до п. 186.3 статті 186 ПК України місцем постачання консультаційних, інжинірингових, інженерних, юридичних (у тому числі адвокатських), бухгалтерських, аудиторських, актуарних, а також послуг з розроблення, постачання та тестування програмного забезпечення, з оброблення даних та надання консультацій з питань інформатизації, надання інформації та інших послуг у сфері інформатизації, у тому числі з використанням комп'ютерних систем вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб'єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між позивачем та компанією VEIKI-VNL Elektric Large Laboratories LTD (HUNGARI) укладений контракт №NFL-11-1014від 19.03.2014 року, відповідно до умов якого клієнт (позивач) та виконавець (VEIKI-VNL Elektric Large Laboratories) уклали вказаний договір для проведення тестування ізоляторів 52-3, 52-5, виготовлених позивачем.

Відповідно до умов контракту перелік послуг щодо виконання та документування випробувань ізоляторів визначений в додатку А1, який є частиною контракту.

Згідно з додатком А1 до Контракту у періоді з квітня по червень 2014 року компанія VEIKI-VNL Elektric Large Laboratories LTD надавала послуги щодо типових випробувань та спеціальних тестувань ізоляторів типу ANSI Class 52-3, 52-5 на загальну суму 21020 євро, в тому числі: випробування напругою перекриття низької частоти в сухому стані, під дощем, під напругою, критичним імпульсом, випробування на визначення рівня радіоперешкод при напругах низької частоти, випробування термомеханічним навантаженням, тепловим ударом та інше; спеціальне тестування: випробування імпульсною пробивною напругою в повітрі, випробування напругою перекриття низької частоти в сухому стані та інше.

За результатами наданих послуг складений акт № 1 від 08.05.2014 року, відповідно до якого випробування ізоляторів ANSI Class 52-3, 52-5 проведені в повному обсязі та складений протокол № 7975 від 12.05.2014 року, в якому задокументовані інженерні послуги з випробування ізоляторів.

На підтвердження того, що послуги, надані контрагентом, є інженерними, ТзОВ «Львівська ізоляторна компанія» надано лист VEIKI-VNL Elektric Large Laboratories ltd від 10.12.2014 року і така обставина не спростована відповідачем як суб'єктом владних повноважень, який заперечує позов.

Таким чином, місцем постачання інженерних послуг з випробування ізоляторів наданих ТзОВ «Львівська ізоляторна компанія» нерезидентом - компанією VEIKI-VNL Elektric Large Laboratories ltd згідно п. 186.3 ст. 186 Податкового Кодексу України, вважається місце реєстрації ТзОВ «Львівська ізоляторна компанія» - отримувача послуг, тобто, місто Львів.

Відповідно до п. 208.2 ст. 208 ПК України отримувач послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, нараховує податок за основною ставкою податку на базу оподаткування, визначену згідно з пунктом 190.2 статті 190 цього Кодексу.

При цьому отримувач послуг - платник податку у порядку, визначеному статтею 201 цього Кодексу, складає податкову накладну із зазначенням суми нарахованого ним податку, яка є підставою для віднесення сум податку до податкового кредиту у встановленому порядку. Податкова накладна складається в одному примірнику і залишається в отримувача послуг - платника податку.

Згідно з п. 208.3 ПК України якщо отримувача послуг зареєстровано як платника податку, сума нарахованого податку включається до складу податкових зобов'язань декларації за відповідний звітний період.

Як передбачено п. 201.12 ПК України для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається податкова накладна, податкові зобов'язання за якою включені до податкової декларації попереднього періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, отримавши від нерезидента інженерні послуги з випробування ізоляторів, ТзОВ «Львівська ізоляторна компанія» виписало податкову накладну №401 від 18.04.2014 року на суму 32697,71 гривень, відповідно, суму ПДВ відповідно до п. 208.3 ПК України включено у декларацію з ПДВ за квітень 2014 року у розділі І «Податкові зобов'язання», рядок 7 «послуги, отримані від нерезидента, місце постачання яких визначено на митній території України».

Таким чином, включення суми ПДВ по накладній №401 від 18.04.2014 року до податкових зобов'язань відповідно до п. 201.12 ПК України надало позивачу право відобразити цю суму в складі податкового кредиту наступного періоду, зокрема в декларації з ПДВ за наступний період (травень 2014 року) у розділі II декларації «Податковий кредит» позивач заповнив рядок 12.4 «послуги, отримані від нерезидента, місце постачання яких знаходиться на митній території України», включивши туди зазначену сусу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про неправомірність податкового повідомлення-рішення ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області № від 03.10.2014 року та скасування.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З врахуванням того, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою позов слід задовольнити як обгрунтований .

Керуючись ч.3 ст.160 КАС України, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія» задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року у справі № 813/7192/14 скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області № від 03.10.2014 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді І.М. Обрізко

Т.В. Онишкевич