Справа № 2-а-4146/11
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2011-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу: 11.05.2011
Справа № 2-а-4146/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2011 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2011 року позивач звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, в якому просить визнати неправомірні дії відповідача, зобов'язати відповідача здійснювати нарахування щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 14.12.2010 року та виплачувати у подальшому.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачу як «Дитині війни»повинна виплачуватися щомісячна державна соціальна допомога в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст. 6 ОСОБА_2 України „Про соціальний захист дітей війни", але відповідач зазначену надбавку до пенсії виплачував позивачу за вказаний вище період у розмірі, меншому, ніж передбачено вище вказаним ОСОБА_2 дії відповідача є протиправними, такими, що суперечать діючому законодавству.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про розгляд справи у скороченому провадженні був повідомлений, письмових заперечень проти позову не надав.

Справа розглядається судом в скороченому провадженні відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України.

Відповідно до ст. 99 КАС України (в новій редакції) строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлений у шість місяців, а тому, нарахування недоплаченої допомоги позивачеві, як дитині війни, повинно здійснюватись у межах даного строку, тобто за шість місяців.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач відповідно до ст. 1 ОСОБА_2 України „Про соціальний захист дітей війни", який набрав чинності з 01.01.2006 року, набув статус „дитини війни", що надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених ОСОБА_2 України „Про соціальний захист дітей війни", у тому числі право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно статті 6 ОСОБА_2 № 2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 січня 2006 року.

Згідно з частиною 1 статті 28 ОСОБА_2 України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Суд вважає за необхідне прийняти у своїх висновках поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 ОСОБА_2 України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Положення ст. 28 ОСОБА_2 України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

З огляду на викладене, відповідач повинен нарахувати позивачу та виплатити допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком до її пенсії.

Крім того, виходячи зі змісту ст. 104 КАС України, захисту підлягають існуючі порушені права, свободи та інтереси особи у публічно-правових відносинах, а тому майбутні правовідносини не можуть бути вирішені заздалегідь.

А тому позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснювати в подальшому виплати пенсій у зазначених розмірах задоволенню не підлягають.

У відповідності до п. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 99, 158-164, 183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 -задовольнити частково.

Визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України Орджонікідзевському в районі м. Запоріжжя щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно до ст. 6 ОСОБА_2 України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком - неправомірною.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування і виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 ОСОБА_2 України „Про соціальний захист дітей війни", ч. 1 ст. 28 ОСОБА_2 України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 14.12.2010 року по 07.04.2011 року, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В решті позову -відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 03 грн. 40 коп.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В.Воробйов