Справа № 0870/6106/12
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2012-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2012 року о/об 13 год. 08 хв. Справа № 0870/6106/12

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Пекній Т.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Прокопеня С.І., розглянувши у м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за заявою ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (надалі позивач або ОСОБА_1 ) з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі відповідач або Запорізький ОВК) про: визнання протиправною відмову комісії відповідача з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій згідно протоколу №14 від 28.12.2011; зобов`язання комісії відповідача з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України, розглянути питання та надати позивачу статус учасника бойових дій.

В адміністративному позові позивачем зазначено, що позивач в теперішній час є пенсіонером МВС України. Під час служби в УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області за розпорядженням №48 від 10.08.2011 позивач був направлений до с.Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області для участі в роботі міжвідомчої групи щодо запобігання протизаконному обігу вогнепальної зброї, вибухівки та боєприпасів. Наказом №454 від 10.08.2011 начальником аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ МНС України в Запорізькій області створено піротехнічний розрахунок. Позивач стверджує, що був залучений до цієї групи і з ним проводився інструктаж. Позивач наполягає, що 10.08.2011 під час проведення заходів направлених на виявлення та вилучення вибухонебезпечних предметів з вільного обігу він безпосередньо приймав участь у проведенні оглядів сільськогосподарських угідь прилеглих до зовнішнього периметру військової частини НОМЕР_1 під час яких визначались місця нерозірваних боєприпасів та снарядів, обстеженні цих боєприпасів з метою встановлення рівня їх небезпечності. Також, позивач приймав участь у вилученні, знешкодженні та утилізації залишків боєприпасів. Після цього був складений акт №119/1 від 10.08.2011, в якому позивач поставив свій підпис. Аналогічно позивач підписував акти №121 від 16.08.2011 та №128/1 від 26.08.2011. Позивач вважає, що проводив розмінування місцевості, ризикуючи, при цьому своїм життям і здоров`ям. Посилаючись на приписи п.11 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач, з метою встановлення статусу учасника бойових дій у 2011 році, звернувся до комісії відповідача з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України. Проте, згідно витягу з протоколу засідання комісії відповідача з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України №14 від 28.12.2011 позивачу відмовили у визнанні учасником бойових дій та повернули документи. Позивач вважає це рішення комісії відповідача з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України протиправним. Посилаючись на приписи «Тимчасової інструкції з організації та проведення робіт з розмінування місцевості на території України підрозділами та спеціальними підприємствами МНС», затвердженої наказом МНС України №852 від 17.12.2009, «Інструкції по очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів», яка введена в дію наказом головнокомандуючого Сухопутними військами СРСР від 09.08.1974 №55, позивач наполягає на тому, що перебуваючи у складі комісії він, незалежно від своєї волі, проводив розвідку (розмінування) місцевості, а згідно з встановленим у Збройних Силах України та МНС України порядком, учасниками бойових дій визнаються ті особи, які брали участь у виконанні обов`язків хоча б за однією з наведених вище складових очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів. Поряд із цим, згідно з вимогами ст.190 КПК України, огляд місцевості проводиться з метою виявлення слідів злочину, тому, на думку позивача виконання ним оглядів місцевості було спрямовано на відпрацювання оперативних версій на з`ясування причин, які необхідні для недопущення розкрадання, накопичування та розповсюдження вибухонебезпечних предметів, виявлення та вилучення вибухонебезпечних предметів з вільного обігу та припинення доступу до вибухонебезпечних предметів цивільним особам та злочинцям.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду письмові заперечення в яких зазначено, що відповідно до ст.18 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» порядок видачі посвідчень ветеранам війни встановлюється Кабінетом Міністрів України. В розвиток зазначеної норми Закону 12.05.1994 постановою Кабінету Міністрів України №302 затверджене «Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», відповідно до абз.2 п.3 якого учасникам бойових дій видаються посвідчення з написом «Посвідчення учасника бойових дій» та нагрудний знак «Ветеран війни учасник бойових дій». У відповідності до абз.1 п.7 зазначеного Положення «Посвідчення учасника бойових дій» і нагрудний знак видаються органами Міноборони, МВС, МНС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Державного департаменту з питань виконання покарань, Управління державної охорони, ДПА, Адміністрації Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку за місцем реєстрації ветерана. Тому, при обласних військових комісаріатах створені відповідні комісії, які діють згідно «Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України», затвердженого 08.04.2009 наказом Міністра оборони України №158, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.05.2009 за №428/16444. Згідно п.6 «Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України» на комісії при обласних військових комісаріатах покладається вирішення питань про визначення учасників бойових дій відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з числа осіб, звільнених з військової служби, які перебувають на обліку у військових комісаріатах. Пунктом 8 «Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України» визначено перелік документів на підставі яких комісії приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій. Згідно матеріалів, з`ясовано, що ОСОБА_1 , як колишній військовослужбовець, який перебуває на військовому обліку у військкоматі, через районний військкомат за місцем проживання (Мелітопольсько-Веселівський ОРВК) звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з документами щодо визнання його учасником бойових дій за участь у розмінуванні. Проте, надані позивачем на розгляд відповідної комісії Запорізького ОВК документи щодо його участі у певних подіях, не дають змоги визнати його учасником бойових дій за розмінування, оскільки підтверджені цими документами обставини не підпадають під дію п.11 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Такий висновок обґрунтовується наступним. Так, вичерпний перелік підстав визнання осіб учасниками бойових дій визначений у ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зокрема, відповідно до п.11 ст.6 цього Закону учасниками бойових дій визнаються особи, які були залучені командуванням військових частин, державними і громадськими організаціями до розмінування полів і об`єктів народного господарства, та особи, які на мінних тральщиках брали участь у траленні бойових мін у територіальних і нейтральних водах у воєнний і повоєнний час. Тобто позивачем на розгляд комісії не було надано жодного належного та допустимого доказу, необхідного для підтвердження факту розмінування, та не могло бути надано, оскільки позивач на період спірних правовідносин (липень-серпень 2011р.) був співробітником УБОЗ ГУМВС Запорізькій області, що підтверджується розпорядженням УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій обл. від 10.08.2011 №48. Співробітники МВС взагалі не мали та не могли мати законного права брати участь у розмінуванні, адже за своїми посадами не мали та не повинні були мати відповідну фахову підготовку, не мали та не могли мати допуску на проведення робіт по розмінуванню, до складу груп розмінування не входили, до розмінування взагалі не залучались та не мали право бути залученими. Відповідач, посилаючись на приписи постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування робіт з виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів» №2294 від 11.12.1999, пунктів 1-3 спільного наказу Міністра України з питань надзвичайних ситуацій та в справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністра оборони України, Міністра транспорту та зв`язку України, Голови Державної прикордонної служби України «Про організацію робіт з виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів на території України та взаємодію під час їх виконання» №405/223/625/455 від 27.05.2008, наказу Міністра України з питань надзвичайних ситуацій та в справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №791 від 20.09.2010, загальними положеннями якого затверджено «Інструкцію з організації проведення робіт з розмінування місцевості на території України підрозділами та спеціалізованими підприємствами МНС», вважає, що: до компетенції УБОЗ МВС України проведення розмінування взагалі не належить, а тому його співробітники не можуть у відповідності до законодавства бути залученими до розмінування, та навпаки, факт залучення таких осіб до розмінування є складом правопорушення; проведення оперативно-розшукових заходів в порядку визначеному законодавством про оперативно-розшукову діяльність не відповідає змісту поняття розмінування (виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметі) та його меті (очищенням місцевості від вибухонебезпечних предметів). Внаслідок цих висновків, відповідач в свою чергу приходить до висновку, що позивач у своєму позові до спірних правовідносин по суті помилково намагається застосувати аналогію права, а також помилково допускає поширене тлумачення застосованої норми Закону.

Відповідач у судове засідання не прибув. Про день, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Позивач, представник позивача повідомили, що надали до суду всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Суд, вислухавши думку позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, з`ясував наступне.

За дорученням Військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України (вих.№1658 від 08.07.2011) начальнику УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області доручалось проведення в найстисліші строки оперативно-розшукових заходів.

За змістом вказаного доручення співробітникам УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області не доручалось проведення розмінування, а доручалось лише проведення відповідних оперативно-розшукових заходів.

Здійснення цих заходів, відповідно до резолюції керівництва УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області, доручено безпосередньо Косенко І.А.

Згідно Розпорядження УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області №48рп від 10.08.2011 «Про виділення співробітників УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області для участі в роботі міжвідомчої групи щодо запобігання протизаконному обігу вогнепальної зброї, вибухівки та боєприпасів» для роботи у складі міжвідомчої групи виділено співробітників УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області, серед яких й оперуповноваженого в особливо важливих справах УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області капітана міліції ОСОБА_1 .

У вказаному Розпорядженні №48рп від 10.08.2011 перед групою співробітників УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області не ставились задачі з розмінування та знешкодження вибухонебезпечних предметів, цей факт підтвердив і позивач у судовому засіданні.

У наказі АРЗ СП ГУ МНС України в Запорізькій області №454 від 10.08.2011 «Про виїзд піротехнічного розрахунку на виконання заявки по вилученню та знешкодженню вибухонебезпечних предметів», зокрема, зазначено: «…наказую: 1.Для вилучення та знешкодження вибухонебезпечних предметів відрядити 10 серпня 2011 року до с.Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області піротехнічний розрахунок в складі: - заступник начальник групи піротехнічних робіт начальник відділення піротехнічних робіт групи піротехнічних робіт майор служби цивільного захисту Федорук В.В., - водій-сапер відділення піротехнічних робіт групи піротехнічних робіт старшина цивільного захисту ОСОБА_2 на автомобілі УАЗ-469 д/н НОМЕР_2 2.Старшому групи: - здійснити марш за маршрутом с.Новобогданівка Мелітопольського району Запорізькій області ППД; …». До вказаного піротехнічного розрахунку ОСОБА_1 не включений.

Дослідженням у судовому засіданні наказу АРЗ СП ГУ МНС України в Запорізькій області №498 від 26.08.2011 «Про виїзд піротехнічного розрахунку на виконання заявки по вилученню та знешкодженню вибухонебезпечних предметів» встановлено формування піротехнічного розрахунку у складі: начальник групи піротехнічних робіт ОСОБА_3 , - водій-сапер відділення піротехнічних робіт групи піротехнічних робіт ОСОБА_4 . До вказаного піротехнічного розрахунку ОСОБА_1 також не включений.

У Журналі реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці група піротехнічних робіт №1 АРЗ СП ГУ МНС України в Запорізькій області, міститься запис про інструктування позивача 10.08.2011, з причин: «…виконання робіт згідно доручення військового прокурора Запорізького гарнізону по вилученню ВНП…». Будь-яких відомостей про здійснення розмінування (залучення до робіт з розмінування) позивачем вибухонебезпечних предметів вказаний Журнал не містить.

Дослідженням у судовому засіданні Актів виконання робіт з розмінування місцевості №119/1 від 10.08.2011, №128/1 від 26.08.2011, Акту виконання робіт із знищення ВНП та залишків елементів боєприпасів на технічні території відокремленого підрозділу зберігання в/ч НОМЕР_1 (колишня 275 АБРБ) від 16.08.2011 встановлено, що в окремо зазначеному особовому складі піротехнічного підрозділу позивач відсутній. У вказаних актах ОСОБА_1 віднесений до слідчої оперативної групи військової прокуратури до представників від УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області. Вказані документи не містять будь-яких відомостей про особисте розмінування позивачем вибухонебезпечних предметів.

Надані до суду позивачем чорно-білі знімки, на яких зображений чоловік, схожий на ОСОБА_1 з предметами, схожими на боєприпаси не містять у собі достовірних відомостей про те, що вказані боєприпаси дійсно є вибухонебезпечними предметами (бойовими, а не холостими, макетами тощо) та обставини, під час яких здійснено вказану фотозйомку (учбові заняття у системі службової підготовки УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області, музейна виставка, експонати атракціонів тощо). Вказані фотознімки не містять відомостей, що вони є фототаблицею до протоколу огляду місця події чи до будь-якого іншого офіційного документу.

У Витязі з протоколу засідання комісії Запорізького обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України №14 від 28.12.2011 зазначено, що за результатами розгляду документів, керуючись вимогами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №302, наказом Міністра оборони України від 08.04.2009 №158, більшістю голосів комісія прийняла рішення відмовити у визнанні учасником бойових дій ОСОБА_1 , 1972 року народження (Мелітопольсько-Веселівського ОРВК) по справі ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт залучення заявника командуванням військових частин, державними і громадськими організаціями до розмінування полів і об`єктів народного господарства (наказів про допуск до розмінування, включення до складу розмінування тощо). По виконанню пропозицій документи повторно представити на розгляд комісії.

Позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з нижче зазначеного.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються: особи, які були залучені командуванням військових частин, державними і громадськими організаціями до розмінування полів і об`єктів народного господарства, та особи, які на мінних тральщиках брали участь у траленні бойових мін у територіальних і нейтральних водах у воєнний і повоєнний час.

Склад піротехнічного відділення, відповідно до «Типового штатного розрахунку та оснащення відділення групи піротехнічних робіт територіальних органів управління та підпорядкованих МНС підрозділів Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту», затвердженого 27.05.2008 спільним наказом МНС України, МО України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації державної прикордонної служби України №405/223/625/455 «Про організацію робіт з виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів на території України та взаємодію під час їх виконання», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.07.2008 за №591/15282, утворюється з наступних осіб: начальник відділення - старший начальницький склад 1; старший сапер 1; сапер 1 водій-сапер 2.

У п.4 наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №707 від 06.11.2006 «Про вдосконалення порядку визначення статусу «учасник бойових дій» особам рядового та начальницького складу МНС» зазначено наступне: «Організувати безумовне виконання керівних документів з питань знешкодження і знищення вибухонебезпечних предметів (далі - ВНП). До безпосереднього виконання піротехнічних робіт, пов`язаних із знешкодженням та знищенням ВНП, допускати тільки штатний особовий склад груп піротехнічних робіт, який пройшов навчання за спеціальністю у навчальних закладах МНС і Міноборони. На ці посади призначати переважно особовий склад, який має відповідну підготовку, досвід роботи за фахом, дотримується високої службової дисципліни. Припинити практику безпідставного переміщення та перепризначення особового складу піротехнічних підрозділів».

Також, у п.5 наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №707 від 06.11.2006 «Про вдосконалення порядку визначення статусу «учасник бойових дій» особам рядового та начальницького складу МНС» зазначено наступне: «Допуск до безпосереднього виконання піротехнічних робіт, пов`язаних із знешкодженням та знищенням ВНП, оформляти відповідними наказами. Виключити допуск до безпосереднього виконання робіт із знешкодження та знищення ВНП особового складу управлінь (відділів) цивільного захисту, управлінь (відділів) пожежно-рятувальних сил, інших структурних підрозділів, керівного складу загонів технічної служби, аварійно-рятувальних загонів спеціального призначення ГУ(У)МНС в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі, Аварійно-рятувальних загонів та Навчального центру Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, які повинні здійснювати тільки забезпечення зазначених робіт».

Крім того, у п.6 наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №707 від 06.11.2006 «Про вдосконалення порядку визначення статусу «учасник бойових дій» особам рядового та начальницького складу МНС» зазначено наступне: «З особовим складом підпорядкованих підрозділів організувати вивчення нормативно-правових актів з питань організації виконання робіт із знешкодження ВНП, а також щодо встановлення статусу «учасник бойових дій»: спільного наказу МНС, Міноборони та Адміністрації Державної прикордонної служби від 02.02.2006 №53/51/66 «Про організацію робіт щодо виявлення та знешкодження вибухонебезпечних предметів на території України»; Інструкції з очистки місцевості (об`єктів) від вибухонебезпечних предметів, введеної в дію наказом Головнокомандувача Сухопутними військами від 09.08.1974 №55; наказу МНС України від 31.05.2006 №331 «Про затвердження Інструкції про порядок видачі посвідчень, нагрудних знаків ветеранів війни особам рядового та начальницького складу МНС України»».

З особовим складом ГУБОЗ МВС України або з УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області заняття з вказаних дисциплін вищевказаними документами не передбачено.

Позивачем не надано доказів проведення з ним учбових занять в системі службової підготовки щодо розмінування чи знешкодження ВНП.

Згідно з п.1.6 «Інструкції з організації та проведення робіт з розмінування місцевості на території України підрозділами та спеціалізованими підприємствами МНС», затвердженої 20.09.2010 наказом МНС України №791, виконання завдань із розмінування місцевості здійснюється силами штатних піротехнічних підрозділів територіальних органів управління МНС, підрозділів Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту центрального підпорядкування та спеціалізованих підприємств МНС у межах їх зон відповідальності. Для виконання завдань щодо оперативного реагування на випадок виявлення ВНП (виконання окремої заявки) і своєчасного їх вилучення та знищення залучається один штатний піротехнічний розрахунок.

У судовому засіданні позивач, підтримуючи свої позовні вимоги, не зміг пояснити суду у складі якого піротехнічного відділення він здійснював розмінування та які конкретно роботи із знешкодження ВНП він здійснював.

Також, ОСОБА_1 не надав до суду доказів наявності в нього допуску до проведення піротехнічних робіт, а також відомостей про те, які саме вибухонебезпечні предмети він знешкоджував або розмінував.

У п.5 «Інструкції про порядок видачі посвідчень, нагрудних знаків ветеранів війни особам рядового і начальницького складу МНС України», затвердженої 31.05.2006 наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №331, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.08.2006 за №963/12837, зазначено, що особам, які визнані учасниками бойових дій (пункт 11 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), посвідчення видаються на підставі: витягу з наказу начальників головних управлінь (управлінь) МНС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, аварійно-рятувальних загонів, Спеціального морського загону Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту про призначення до групи розмінування (тралення бойових мін) та допущення особового складу до знищення вибухонебезпечних предметів у воєнний і повоєнний час; витягу з наказу начальників головних управлінь (управлінь) МНС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, аварійно-рятувальних загонів, Спеціального морського загону Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту про виїзд у складі групи на розмінування (тралення бойових мін); акта на виконання робіт з розчистки місцевості (територіальних і нейтральних вод) від вибухонебезпечних предметів (бойових мін) у воєнний і повоєнний час. При відсутності (з незалежних від особи рядового і начальницького складу МНС України обставин) необхідних архівних документів, що підтверджують безпосередню участь у бойових діях, дозволяється брати до уваги: показання свідків (не менше двох, нотаріально завірених), які в період, що потребує підтвердження, проходили службу чи працювали разом із заявником; довідки відповідного періоду, завірені печаткою відповідної установи; грамоти, фотографії (оригінали); газетні матеріали; історичні довідки, документи та інші архівні матеріали; письмові інструкції потрібного періоду, де вказані прізвище, ім`я та по батькові заявника; партійні документи, які підтверджують службу заявника у відповідний період; інші документи, на підставі яких є можливість зробити висновок за заявою.

Відповідно до п.7 «Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», затвердженого 12.05.1994 постановою Кабінету Міністрів України №302, «Посвідчення учасника бойових дій» і нагрудний знак видаються органами Міноборони, МВС, МНС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПтС, Управління державної охорони, ДПС, Адміністрації Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку за місцем реєстрації ветерана.

Позивачем не надано доказів звернення до органів МВС України (за місцем проходження служби) для отримання «Посвідчення учасника бойових дій» і нагрудного знаку.

З вказаних причин суд вважає звернення позивача до комісії відповідача з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України неправомірним.

На неправомірність вказаного звернення вказує і надана позивачем до суду в обґрунтування позовних вимог постанова Мелітопольського міськрайонного суду Запорізькій області від 24.12.2010 у справі №2а-3036-2010рік, за змістом якої співробітники міліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звертались до комісії з розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу учасника бойових дій та учасника війни ГУМВС України в Запорізькій області.

Вказане судове рішення підтверджено і постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2011 у справі №2а-3036/2010.

Отже, звертаючись саме до комісії Запорізького обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України ОСОБА_1 звернувся не до того органу, який встановлений п.7 «Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», затвердженого 12.05.1994 постановою Кабінету Міністрів України №302, оскільки повинен був звернутися до комісії з розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу учасника бойових дій та учасника війни ГУМВС України в Запорізькій області.

Як зазначено у ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Як зазначено у п.9 «Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України», затвердженого 08.04.2009 наказом Міністра оборони України №158, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.05.2009 за №428/16444 (далі «Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України»), Комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі документів. Перелік цих документів наведено у п.9 цього нормативного акту.

Відповідно до п.10 «Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України» за відсутності через незалежні від заявника причини необхідних документів, які підтверджують його право на отримання статусу учасника бойових дій, дозволяється брати до уваги показання свідків (не менше двох), які в період, що потребує підтвердження, проходили військову службу чи працювали разом із заявником та яких визнано учасниками бойових дій.

Позивачем не надано доказів повідомлення комісії Запорізького обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України про наявність двох свідків, які в період, що потребує підтвердження, здійснювали розмінування разом із заявником та визнані учасниками бойових дій, показання яких комісія могла взяти до уваги.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище викладеного.

Керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 13.07.2012.

Суддя (підпис) О.О. Прасов