Справа № 821/2531/13-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/2531/13-а

Категорія: 10.4.1 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Цуцкірідзе М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2013 року за адміністративним позовом Херсонського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про повернення коштів матеріального забезпечення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та посилаючись на абзац 1 частини 3 ст. 36 Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Херсонського міського центру зайнятості 1301 грн. 49 коп.

Згодом Херсонський міський центр зайнятості (надалі - Центр зайнятості) доповнив позовні вимоги та просив додатково стягнути з відповідача 3457 грн. 76 коп. наданої державній авіаційній компанії «Херсон-Авіа» на працевлаштування безробітного ОСОБА_1 дотації, а всього стягнути на користь Центру зайнятості - 4759 грн. 25 коп.

За наслідками розгляду адміністративного позову Херсонським окружним адміністративним судом 18 вересня 2013 року ухвалено постанову про задоволення адміністративного позову Центру зайнятості. Суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_1 на користь позивача 4759 грн. 25 коп.

Приймаючи означене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як особа, яка надала не достовірні відомості щодо відсутності роботи і заробітку, тобто не набула статусу безробітного, не мав право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття.

Крім того суд зазначив, що працевлаштування шляхом надання роботодавцю дотації на створення додаткового робочого місця для працевлаштування безробітного, фінансується з коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, тому є соціальною послугою, яку отримує безробітний.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове - про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач послався на відсутність трудового договору між працедавцем та працівником та відомостей, внесених в трудову книжку про роботу в ТОВ «Кон-ЛЕКС» в період з 13 вересня 2012 року по 17 вересня 2012 року, що на його погляд є доказами відсутності трудових відносин між сторонами.

Також, ОСОБА_1 вказав, що дотація надається роботодавцю за його зверненням. Безробітний не підписує договір між Центром зайнятості і стороною, яка отримує дотацію, тобто не є стороною договору. Позивач надавав дотацію роботодавцю для стимулювання та його зацікавленості у створенні додаткових робочих місць. Відповідач отримав від Центру зайнятості лише соціальну послугу - сприяння у підборі підходящої роботи і працевлаштування, яка є безоплатною. Отже, грошова сума, виплачена державною авіаційною компанією «Херсон Авіа» у розмірі 3457 грн. 76 коп. є отриманою ним заробітною платою.

В письмових запереченнях Центр зайнятості спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про зайнятість населення» №803 від 01.03.1991р., у редакції, що діяла до 01.01.2013р. (далі - Закон №803) безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Підпунктом 1 п.5.5 розділом 5 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000р. №307, виплата по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою діяльністю або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

З матеріалів справи вбачається, що 20 серпня 2012р. до Херсонського міського центру зайнятості звернувся ОСОБА_1, про надання статусу безробітного та виплаті допомоги по безробіттю. Наказом Центру занятості №НТ12087 від 27 серпня 2012р. позивачу надано статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю починаючи з 27 серпня 2012р.

За наказом позивача №НТ120918 від 18 вересня 2012р. ОСОБА_1 було знято з обліку з 18 вересня 2012р. у зв'язку з поданням безробітним письмової заяви про відмову від послуг служби зайнятості.

05 жовтня 2012р. ОСОБА_1 повторно звернувся до Херсонського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. На підставі його заяви, наказом від 05 жовтня 2012р. №НТ121005 поновлено статус безробітного з одночасною виплатою допомоги по безробіттю.

З правами та обов'язками безробітного ОСОБА_1 ознайомлено 05 жовтня 2012р.

За наказом №НТ121212 від 12 грудня 2012р. ОСОБА_1 знято з обліку з у зв'язку з працевлаштуванням за договором про надання роботодавцю дотації на створення робочих місць для працевлаштування безробітних.

Центром зайнятості було проведено перевірку достовірності страхових випадів та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за результатами якої складено акт №189/р-2 від 26 березня 2013р.. На підставі листа-відповіді ТОВ «КОН-ЛЕКС» від 13 березня 2013р. №83 встановлено, що ОСОБА_1 в період з 13 вересня 2012 року до 30 вересня 2012 року працював на цьому підприємстві якості охоронця, отримав заробітну плату у розмірі 864 грн. 88 коп. та звільнений за згодою сторін.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та твердженням позивача стосовно відсутності в трудовій книжці ОСОБА_1 запису про період роботи в ТОВ «КОН-ЛЕКС».

Наведена обставина свідчить лише про невиконання ТОВ «КОН-ЛЕКС» вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.93 р. N 301 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58.

Між державною авіаційною компанією «Херсон Авіа» та Херсонським міським центром зайнятості було укладено договір №00324 від 11 грудня 2012 року. За цим договором, на підставі отриманої від роботодавця довідки про нараховану ОСОБА_1 заробітну плату, Центр зайнятості щомісячно перераховував роботодавцю суму дотацій.

Пунктом 2 ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» одним із видів соціальних послуг за цим законом та Законом України «Про зайнятість населення» є сприяння у працевлаштуванні, у тому числі шляхом надання роботодавцю дотацій на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних.

Дійсно, дотація Центром зайнятості надавалася державній авіаційній компанії «Херсон Авіа», а відповідач, отримував від центру зайнятості соціальну послугу - сприяння у підборі підходящої роботи і працевлаштування.

Однак, ця послуга безкоштовна для осіб які, відповідно до ст.2 Закону України «Про зайнятість населення» є безробітними. Оскільки ОСОБА_1 отримав статус безробітного шляхом надання недостовірної інформації, безоплатна послуга йому не може бути надана. Заробітна плата виплачувалася позивачу з коштів виділених роботодавцю Центром зайнятості на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних. Згідно до абзацу 1 частини 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості соціальних послуг внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується на користь Фонду загальнообов'язкового державного страхування України на випадок безробіття.

Отже, зважаючи на все вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді справи судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні відповідачем фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2013 року за адміністративним позовом Херсонського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про повернення коштів матеріального забезпечення - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: