Справа № 343/2093/13-а 2-а/343/104/13
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року Справа № 876/15441/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І.,Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Федор М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.11.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Долинської міської ради, третя особа ОСОБА_4, про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування рішення №280 від 12.10.2012 року, яким надано право ОСОБА_4 на ліжко-місце в кімнаті АДРЕСА_1.

Позивач посилався на те, що рішенням Долинської міської ради №161-4/2006 від 22.08.2006 року дана кімната закріплена за ним одноосібно та надано право на її приватизацію. З врахуванням уточнення позовних вимог, позивач просив визнати незаконним та скасувати п. 5 рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 12.10.2012 №280 «Про квартирні питання».

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.11.2013 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано п. 5 рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 12.10.2012 №280 «Про квартирні питання».

Постанову суду першої інстанції оскаржив виконавчий комітет Долинської міської ради, подавши на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що 24.11.2005 року виконавчим комітетом Долинської міської ради було прийнято рішення №377, відповідно до якого ОСОБА_1 було надано ліжко-місце в гуртожитку по АДРЕСА_1 Іншого рішення, яке б підтверджувало право позивача на користування цілою кімнатою виконавчим комітетом не приймалося, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, яка апеляційну скаргу підтримала, позивача та його представника, які просять апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

У справі встановлено, що згідно з п.5 оскаржуваного рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області № 280 від 12.10.2012 року «Про квартирні питання», ОСОБА_4 надано ліжко-місце в кімнаті АДРЕСА_1 та встановлено, що дана кімната, як кімната з ліжко-місцем, приватизації не підлягає.

Суд першої інстанції, скасовуючи вказане рішення відповідача, прийшов до висновку, що кімната АДРЕСА_1 належить позивачу, який згідно рішення виконавчого комітету Долинської міської ради №377 від 24.11.2005 року має право на її приватизацію, а тому немає підстав для надання ліжко-місця в цій кімнаті іншим особам.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та надаючи оцінку вказаним відносинам зазначає наступне.

Згідно з п.21 рішення виконкому Долинської міської ради № 377 від 24.11.2005 року, позивачу надано ліжко-місце в кімнаті АДРЕСА_1 і на підставі цього рішення видано ордер № 85 серії МП від 07.12.2005 року.

Рішенням Долинської міської ради № 161-4/2006 від 22.08.2006 року будинку по АДРЕСА_1 надано статус житлового будинку малосімейного типу та надано квартиронаймачам дозвіл на приватизацію житлових приміщень, які вони займають на підставі ордерів, виданих Долинською міською радою.

Згідно з рішенням Долинської міської ради № 490 від 25.10.2007 року, в будинку малосімейного типу по АДРЕСА_1 присвоєно нові номери кімнат і кімнаті, в якій проживає позивач, присвоєно номер НОМЕР_1.

Пунктом 2 даного рішення визначено кімнати, які зазначені в акті як ліжко-місця і приватизації не підлягають. До даного списку кімната НОМЕР_1 не ввійшла.

З наведеного видно, що будинок по АДРЕСА_1 з 22.08.2006 року має статус будинку малосімейного типу і квартиронаймачам надано дозвіл на приватизацію житлових приміщень, які вони займають на підставі ордерів, виданих Долинською міською радою. На час набуття будинком цього статусу позивач проживав в кімнаті один на підставі виданого Долинською міською радою ордера, а отже також отримав право на приватизацію займаного житлового приміщення, оскільки кімната, в якій він проживав, не ввійшла до списку визначених Долинською міською радою кімнат з ліжко-місцями, які не підлягають приватизації.

Наведене спростовує доводи апелянта про те, що позивач не має права на цілу кімнату №139, а тільки на ліжко-місце в ній. В будинку малосімейного типу позивач не може проживати на умовах наданого в користування ліжко-місця.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до частини другої статті 71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів суду належними і допустимими доказами законність прийнятого рішення.

Натомість зібрані у справі докази свідчать про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття рішення № 280 від 12.10.2012 року «Про квартирні питання», яким квартиру НОМЕР_1, де проживає позивач, віднесено до кімнат з ліжко-місцем, що приватизації не підлягає та вселено туди на ліжко-місце ОСОБА_4, оскільки цим рішенням порушуються права позивача, встановлені попередніми рішеннями Долинської міської ради.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність законних підстав для задоволення позову.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суджу першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Долинської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.11.2013 року у справі №343/2093/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський