Справа № 818/910/15
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 р.Справа № 818/910/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старосуда М.І.

Суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П.

при секретарі судового засідання Клочко Ю.О.

за участю представників позивача Каплун В.В., Алфімов В.В.

представника відповідача Іваницької А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.04.2015р. по справі № 818/910/15

за позовом Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Зоря"

до управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Виробничий сільськогосподарський кооператив "Зоря", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області, в якому просив суд:

1. Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області щодо відмови в проведенні перерахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"- "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за зверненням Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Зоря" №18 від 26.01.2015 року, протиправними.

2. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області провести розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" згідно вимог пунктів 1.2, 6.2, 6.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року № 21-1.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 09.04.2015 року зазначений адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме: Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року № 21-1з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Представники позивача, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, представників позивача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач зареєстрований як юридична особа Роменською районною державною адміністрацією Сумської області 01.03.2000 р. (а.с.17), включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.18).

Відповідачем в розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", визначена сума витрат, що підлягає відшкодуванню позивачем з 2015 року (а.с.14,15).

26.01.2015 р. позивач звернувся до відповідача з листом, в якому з посиланням на норми чинного законодавства повідомляв про відсутність фактичних та правових підстав зобов'язувати ВСК "Зоря" сплачувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у визначеному даними розрахунками розмірі.

Листом від 29.01.2015 р. № 1053/08-09 відповідач повідомив позивача про обов'язок прийняти до відшкодування та оплатити надіслані УПФУ в м. Ромнах та Роменському районі розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (а.с.16,27).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що дії управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області щодо відмови в проведенні перерахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суперечать вимогам ст.ст. 3, 19 Конституції України, пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пунктам 1.2., 6.2., 6.3. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663 і є протиправними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № Іта на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Процедура відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначена Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. N 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за N 64/8663 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 6.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено у розмірах, передбачених частиною 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно пункту 6.3. Інструкції, у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Відповідно до ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Статтею 106 Цивільного кодексу України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Згідно ст.. 108 Цивільного кодексу України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Статтею 59 Господарського кодексу України передбачено, що припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених законами, - за рішенням суду. У разі злиття суб'єктів господарювання усі майнові права та обов'язки кожного з них переходять до суб'єкта господарювання, що утворений внаслідок злиття. У разі приєднання одного або кількох суб'єктів господарювання до іншого суб'єкта господарювання до цього останнього переходять усі майнові права та обов'язки приєднаних суб'єктів господарювання. У разі поділу суб'єкта господарювання усі його майнові права і обов'язки переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках до кожного з нових суб'єктів господарювання, що утворені внаслідок цього поділу. У разі виділення одного або кількох нових суб'єктів господарювання до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках майнові права і обов'язки реорганізованого суб'єкта. У разі перетворення одного суб'єкта господарювання в інший до новоутвореного суб'єкта господарювання переходять усі майнові права і обов'язки попереднього суб'єкта господарювання.

Письмові докази свідчать, що державна реєстрація Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Зоря" проведена 01.03.2000 року, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вчинено запис про включення до Єдиного державного реєстру під номером 1 000188, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія А00 №678236 та Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія АГ №894843 від 19.01.2015 року.

Частиною 2 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо юридичної особи, зокрема дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія АГ №50 від 19.01.2015 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомості про юридичних осіб, правонаступником яких є Виробничий сільськогосподарський кооператив "Зоря" - відсутні.

В силу положень ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Також Статутом Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Зоря", прийнятим на установчих зборах 4 лютого 2000 року, зареєстрованим Розпорядженням голови райдержадміністрації від 01.03.2000 року №70 підтверджується, що Виробничий сільськогосподарський кооператив "Зоря" не створений у результаті злиття, приєднання, поділу чи перетворення (реорганізації) КСП "Зоря" і не є його правонаступником, як не є правонаступником будь-якої іншої юридичної особи.

Крім того, з архівного витягу протоколу № 1 зборів уповноважених КСП «Зоря» від 6 лютого 2000 року також вбачається, що збори постановили: реформувати КСП «Зоря» і на базі майнових паїв засновників рекомендувати створити нове підприємство, не ліквідуючи КСП «Зоря», без права наступництва.

Отже, після державної реєстрації Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Зоря", проведеної 01.03.2000 року, колективне сільськогосподарське підприємство «Зоря» не припинило свою діяльність як суб'єкт господарювання, оскільки не була проведена його реорганізація шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації і продовжувало свою діяльність до припинення.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія АГ №895558 від 23.03.2015 року колективне сільськогосподарське підприємство «Зоря» було припинено за судовим рішенням лише 13.08.2004 року і відомості щодо юридичних осіб-правонаступників відсутні (а.с.35-36).

Отже, Виробничий сільськогосподарський кооператив "Зоря" не є правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря».

Але, як вбачається з матеріалів справи, відповідач надав позивачу розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій по особам, з яких:

1. ОСОБА_5 у Виробничому сільськогосподарському кооперативі "Зоря" - взагалі не працював, в зв'язку з чим у Позивача не має обов'язку, передбаченого пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пунктом 6.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку йому пенсії, призначеної на пільгових умовах.

2. ОСОБА_6 працював у Виробничому сільськогосподарському кооперативі "Зоря" різноробочим (не дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення") в жовтні - грудні 2002 року; січні - грудні 2003 року, в зв'язку з чим у Позивача не має обов'язку, передбаченого пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пунктом 6.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку йому пенсії, призначеної на пільгових умовах.

3. ОСОБА_7 працювала у Виробничому сільськогосподарському кооперативі "Зоря" свинаркою (дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту "д" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення") протягом 2000 - 17.01.2009 років, в зв'язку з чим на Позивача згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пунктом 6.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, покладається обов'язок відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку їй пенсії, призначеної на пільгових умовах за 8 років (40%) виробленого стажу, а не за 18 років (90,93%).

4. ОСОБА_8 працював у Виробничому сільськогосподарському кооперативі "Зоря" трактористом (дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту "в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення") протягом 2000 - 08.01.2013 років, в зв'язку з чим на Позивача згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пунктом 6.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, покладається обов'язок відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку йому пенсії, призначеної на пільгових умовах за 12 років (60%) виробленого стажу, а не за 20 років (100%).

5. ОСОБА_9 працював у Виробничому сільськогосподарському кооперативі "Зоря" трактористом (дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту "в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення") протягом 2000 - 21.06.2014 років, в зв'язку з чим на Позивача згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пунктом 6.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, покладається обов'язок відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку йому пенсії, призначеної на пільгових умовах за 14 років (70%) виробленого стажу, а не за 20 років (100%).

Однак, як зазначалось вище, Виробничий сільськогосподарський кооператив "Зоря" не є правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», а тому у нього відсутній обов'язок щодо відшкодування витрат Пенсійному фонду України на виплату та доставку пенсій особам, які не працювали в ВСК «Зоря», але кооператив зобов'язаний відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, пропорційно стажу роботи в кооперативі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає необґрунтованим твердження відповідача, що Виробничий сільськогосподарський кооператив "Зоря" є правонаступником Колективного сільськогосподарського підприємства "Зоря", оскільки таке твердження суперечить фактичним обставинам справи та нормам ст. 104, 106, 108 Цивільного кодексу України, ст.59 Господарського кодексу України, ст.ст.17, 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців".

Таким чином, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 09.04.2015 року по справі №818/910/15 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.04.2015р. по справі № 818/910/15 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 17 червня 2015 року. У повному обсязі буде складена 22 червня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя (підпис)Старосуд М.І.
Судді(підпис) (підпис) Яковенко М.М. Лях О.П.