Справа № 809/2167/15
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2015 р. Справа № 809/2167/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Візінському М.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Академії Сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного

про визнання рішення від 27.04.2015 року за № 1175 незаконним та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Академії Сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного про визнання рішення від 27.04.2015 року за № 1175 в частині відмови в донарахуванні і виплаті 828,00 грн. компенсації замість речового права незаконним та зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити 828,00 грн. компенсації замість речового права.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення вимог законодавства необґрунтовано та безпідставно, відповідно до рішення від 27.04.2015 року за № 1175, відмовив позивачу у виплаті грошової компенсації замість речового права в сумі 828,00 грн. з підстав віднесення її до компенсаційних виплат, які оподатковуються військовим збором та відсутності підстав для компенсації податку на доходи фізичних осіб.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, позов просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без участі представника Академії Сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного. Позовні вимоги не визнає з підстав, наведених у письмовому запереченні, в задоволенні позову просив відмовити.

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив наступне.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" майора юстиції ОСОБА_1, прокурора відділу представництва інтересів громадян і держави у судах звільнено з військової служби у запас за пунктом "б" (за станом здоров'я) згідно наказу Міністра оборони України від 24.07.2012 року за № 588 (а.с.8).

На підставі рапорту ОСОБА_1 та наказу Міністра оборони України від 24.07.2012 року за № 588, у зв'язку із зміною структури та штатного розпису органів прокуратури України відповідно до наказу Генерального прокурора України № 100 ш від 11.06.2012 року, керуючись статтею 16 Закону України "Про прокуратуру" звільнено майора юстиції ОСОБА_1 з посади прокурора відділу представництва інтересів громадян і держави у судах військової прокуратури Західного регіону України з 14.08.2012 року у зв'язку зі звільненням з військової служби на підставі пункту "б" частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", а також виключено ОСОБА_1 зі списків особового складу військової прокуратури Західного регіону України, усіх видів забезпечення з 14.08.2012 року та направлено на військовий облік до Івано-Франківського МВК та зобов'язано виплатити ОСОБА_1 премію у розмірі 60% місячного грошового забезпечення за час служби з 01 по 14 серпня 2012 року; компенсацію за невикористані 6 календарних днів щорічної основної відпустки за 2012 рік; одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до наказу прокурора Західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері за № 19к від 13.08.2012 року (а.с.9).

Згідно довідки про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі майору юстиції ОСОБА_1 за № 21/2012, загальний розмір грошової компенсації становить 5021,53 грн., з якої утримані податок на доходи фізичних осіб в сумі 753,23 грн. (15%) та військовий збір в сумі 75,32 грн. (1,5%) (а.с.10).

Як встановлено в судовому засіданні, що і не заперечується позивачем, в січні 2015 року відповідачем здійснено виплату ОСОБА_1 грошової компенсації замість речового права в розмірі 4192,98 грн. без врахування утриманої суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Листом Академії Сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного від 27.04.2015 року за № 1175, позивачу відмовлено в задоволенні звернення останнього від 16.04.2015 року стосовно доплати ОСОБА_1 828,00 грн., які були утримані як військовий податок з грошової компенсації замість речового права (а.с.11).

Відповідно до частини 1 статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Положенням про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань у мирний час (далі за текстом - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року № 1444 визначений визначає порядок речового забезпечення військовослужбовців, військовозобов'язаних, резервістів Збройних Сил та інших військових формувань, а також військових ліцеїстів у мирний час.

Пунктом 2 Положення передбачено, що метою речового забезпечення є задоволення потреб військовослужбовців в обмундируванні, взутті, натільній білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, спеціальному одязі, предметах індивідуального захисту, тканинах, нагрудних та нарукавних знаках і знаках розрізнення, санітарно-господарському майні, спортивному інвентарі та лазнево-пральному обслуговуванні особового складу.

Згідно пункту 10 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань у мирний час військовослужбовці забезпечуються речовим майном та отримують лазнево-пральні послуги за рахунок військового формування, в якому проходять військову службу. В окремих випадках Міноборони може передавати речове майно з оплатою його вартості згідно із законодавством іншим військовим формуванням.

Відповідно до пункту 27 зазначеного Положення військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас або відставку після закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане протягом дії контракту речове майно виплачується грошова компенсація пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму грошової компенсації. У разі звільнення у запас військовослужбовцю видається речовий атестат, який додається до особової справи. Якщо протягом 12 місяців після звільнення військовослужбовець буде призваний із запасу, до його забезпечення зараховується раніше отримане речове майно.

Військовослужбовцям, які звільняються у запас або відставку без права носіння військової форми одягу, виплачується грошова компенсація за неотримане речове майно або за їх згодою видається речове майно на суму грошової компенсації пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання речового майна до дати підписання наказу про звільнення або закінчення контракту (пункт 28 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань у мирний час).

Суд зазначає, що позивач обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, вказує на те, що недоотримана ним сума в розмірі 828,00 грн., складається виключно з військового збору. В той же час, судом встановлено, що вказана утримана відповідачем сума складається з військового збору - 75,32 грн., та податку з доходів фізичних осіб - 753,23 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком відповідача (а.с.32).

Згідно підпункту 162.1.1. пункту 162 статті 162 Податкового кодексу України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (пункт 163.1. статті 163 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 164.1. статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Приписами пункту 167.1. статті 167 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата).

Враховуючи те, що на момент отримання ОСОБА_1 грошової компенсації замість речового майна позивач вже не перебував на військовій службі, суд прийшов до переконання про відсутність правових підстав для компенсації останньому податку на доходи фізичних осіб в сумі 753,23 грн., що складає 15% від 5021,53 грн.

Крім того, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України" від 31.07.2014 року № 1621-VII підрозділ 10 доповнено пунктом 16-1, яким тимчасово, до 1 січня 2015 року, встановлюється військовий збір.

Законом України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни до Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI в частині оподаткування доходів військовим збором.

Зокрема, відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Кодексу, з урахуванням змін, внесених Законом № 71-VІІІ, оподаткування військовим збором подовжено по набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1. статті 162 Кодексу, а саме фізична особа - резидент (нерезидент), яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 Кодексу (підпункт 1.2 пункт 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Для резидента - це, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Перелік доходів, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначено підпунктами 164.2.1 - 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Кодексу. Крім того, до зазначеного вище переліку, включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 Кодексу, що передбачені підпунктом 164.2.20. пункту 164.2. статті 164 Кодексу.

Згідно пункту 164.2. статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту); суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного пунктом 1.2 цього пункту (підпункт 1.3 пункт 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 Кодексу.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника, зобов'язаний утримувати збір із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку збору 1,5 відсотка (підпункт 168.1.1. пункт 168.1. статті 168 Кодексу).

Підпунктом 1.5 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу передбачено, що відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету згідно зі статтею 171 Кодексу з інших доходів, є, зокрема, податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Відповідно до підпункту 1.6. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені cтаттею176 Кодексу.

Враховуючи те, що грошова компенсація замість речового майна відноситься до компенсаційних виплат, суд прийшов до переконання про необхідність оподаткування такої виплати військовим збором, в даному випадку в розмірі 75,32 грн. (1,5% від 5021,53 грн.)

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що утримання з грошової компенсації замість речового майна податку на доходи фізичних осіб в сумі 753,23 грн. (15%) та військовий збір в сумі 75,32 грн. (1,5%) є законним, правомірним та таким, що не суперечить чинному законодавству.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, тому в задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 22.06.2015 року.