Справа № 815/3432/14
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 р. Справа № 815/3432/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарях Данюк А.І. та Кіселик Д.С.,

за участю представника позивача-адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2014 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (правонаступник - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області) та 3-х осіб ОСОБА_3, Одеської міської ради про визнання протиправними дій та скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, -

В С Т А Н О В И В:

11.06.2014 р. ОСОБА_2 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інспекції ДАБК в Одеській області (правонаступник - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області) та 3-х осіб ОСОБА_3 і Одеської міської ради та, з урахуванням уточнень до позову від 18.06.2014 року і 12.07.2014 року, просила суд:

- визнати протиправними дії Інспекції ДАБК в Одеській області щодо реєстрації декларації №ОД-99 від 07.05.2014 року про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення б/н з улаштуванням прибудови під офіс-магазин, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 66, наданої ОСОБА_3;

- скасувати реєстрацію декларації №ОД-99 від 07.05.2014 року про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення б/н з улаштуванням прибудови під офіс-магазин, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 66, наданої ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог, позивач, як власник суміжного зі спірним нежитловим приміщенням квартири, зазначила, що 07.05.2014 року Інспекцією ДАБК в Одеській області незаконно, т.б. без її ознайомлення з проектом реконструкції та її згоди, була зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт, після чого 27.05.2014 року ОСОБА_3 також незаконно фактично розпочалися роботи з реконструкції цього приміщення. Окрім того, позивач вказує, що проведення вказаних робіт з реконструкції нежитлового приміщення, розташованого безпосередньо під її квартирою створює нестерпні умови проживання, та ще й можуть призвести до пошкодження опорних конструкцій будинку або газового обладнання.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2014 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 22.09.2014р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального і процесуального права, в зв'язку із чим, просив скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2014 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи сторін, розглянувши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_2 (09.05.1925р.н.) є власником квартири №88, розташованої в будинку №66 по вул.Ак.Філатова в м.Одесі.

3-я особа - ОСОБА_3 є власником 2/5 частини нежитлових приміщень 1-го поверху, що розташовані в м.Одеса по вул.Ак.Філатова,66 (т.б. приміщення №119 пл.39,3 кв.м.), що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.10.2013 року, укладеним між ФОП ОСОБА_3 та Територіальною громадою Одеської міської ради.

В травні 2014 року ОСОБА_3, як власником, прийнято рішення щодо реконструкції вказаного вище нежитлового приміщення, в зв'язку із чим, 06.05.2014 року ним подано до Інспекції ДАБК в Одеській області декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції цього нежитлового приміщення з улаштуванням прибудови під офіс-магазин, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Філатова,66, категорія складності - ІІ, яка, в свою чергу, 07.05.2014 року була зареєстрована Інспекцією за №ОД-99.

Не погоджуючись з вказаними вище діями та рішенням Інспекції, позивачка оскаржила їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності дій та спірного рішення Інспекції ДАБК та відповідно, з необґрунтованості та безпідставності позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, вважає ці висновки суду першої інстанції обґрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спірні правовідносини регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038, Законом України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999р. №687-XIV, «Порядком виконання будівельних робіт» (затв. Постановою КМУ від 13.04.2011р. №466).

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно із приписами ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» №687-ХІV, будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Як слідує зі змісту приписів п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи, зокрема, після: реєстрації відповідною Інспекцією ДАБК декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Частиною 2 ст.34 вказаного Закону передбачено, що зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

А відповідно до положень ч.3 цієї ж статті 34, орган державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів, який формується на підставі інформації, поданої органами державного архітектурно-будівельного контролю.

У відповідності до вимог ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводять відповідні Інспекції ДАБК на безоплатній основі протягом 5-ти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

За наявності зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Як вбачається з ч.3 ст.36 вказаного Закону №3038, форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються Кабінетом Міністрів України, в даному випадку, Постановою КМУ від 13.04.2011р. №466, якою, в свою чергу, затверджено «Порядок виконання будівельних робіт», додатком 2 до якого, затверджено форму такої декларації.

Як видно зі спірної декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 99 від 07.05.2014 року робіт щодо реконструкції 2-ї категорії складності нежитлового приміщення по вул.Ак.Філатова,66 в м.Одесі, замовником в ній заповнені усі необхідні графи із зазначенням у них відповідних даних.

Разом з цим, надаючи оцінку правомірності реєстрації відповідачем спірної декларації, судова колегія зазначає, що відповідно до вимог п.п.8-11 Порядку №446, реєстрація такої декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». Тобто, декларація приймається у дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта. Так, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до Інспекції 2 (два) примірники декларації за формою згідно з додатком 2. Один примірник після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала. При цьому, замовник, згідно із Законом, особисто відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Інспекція протягом 5 (п'яти) робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до єдиного реєстру. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Як вбачається з приписів ч.4 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відмовляють у реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт виключно, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог.

Згідно зі змісту листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 31.11.2011р. №40-17-3856 «Щодо оформлення декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації», декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства - це документ, яким суб'єкт господарювання повідомляє державного адміністратора або представника відповідного дозвільного орану про відповідність своєї матеріально-технічної бази вимогам законодавства. У такий спосіб суб'єкт господарювання набуває права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання документів дозвільного характеру.

Отже, декларація про початок виконання будівельних робіт за своєю правовою природою є документом встановленої форми та змісту, який після його реєстрації територіальною інспекцією надає право замовнику на початок будівництва об'єктів, віднесених до І-ІІІ категорії складності. Функція ж інспекції ДАБК під час проведення такої реєстрації, як вбачається з вищенаведених норм, полягає лише у перевірці повноти даних, зазначених у цій декларації та, як наслідок, прийняття рішення або про проведення реєстрації декларації у встановлений для цього строк, якщо заявник належним чином виконав усі вимоги, або ж про її повернення, якщо така декларація оформлена з порушенням встановлених норм.

Тобто, Інспекції ДАБК, відповідно до вимог діючого законодавства, фактично надано право лише перевірки повноти заповнення граф декларації, занесення інформації з декларації до Єдиного реєстру, утримувачем якого є ДАБК України, та реєстрації декларації, або повернення її замовнику з обґрунтуванням причин повернення для їх усунення.

Таким чином, відповідач, здійснюючи реєстрацію спірної декларації, в даному випадку виконував свої управлінські функції у дозвільній сфері.

Отже, зі змісту вищенаведених норм слідує, що Інспекція ДАБК під час прийняття рішення про реєстрацію декларації перевіряє лише повноту заповнення даних, зазначених у ній, що включає в себе перевірку правильності заповнення бланку декларації та достатності даних для її реєстрації. Відповідальність же за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій декларації, покладено виключно на замовника.

Як встановлено з матеріалів справи та вже зазначалося вище, відповідачем, при перевірці поданої 06.05.2014р. спірної декларації та її реєстрації 07.05.2014р., не було встановлено будь-яких порушень її заповнення.

Отже, за таких обставин, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Інспекція ДАБК в Одеській області, в даному конкретному випадку, діяла в межах наданих їй діючим законодавством повноважень і у неї, на момент 07.05.2014р., були усі законні підстави для реєстрації спірної декларації про початок виконання будівельних робіт, в зв'язку із чим, ці дії відповідача є правомірними.

При цьому, одночасно необхідно звернути увагу ще й на те, що законодавцем не передбачено обов'язку Інспекції ДАБК перевіряти інформацію, яка вказана замовником в декларації та витребувати будь-яких інші (додаткові) документи у замовника чи в будь-якого іншого органу.

Що ж стосується питання щодо наявності підстав для скасування реєстрації спірної декларації, то судова колегія з цього приводу вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідно до ст.5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», при здійсненні містобудівної діяльності повинна бути забезпечена розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів.

Як слідує зі змісту приписів ч.2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення інспекцією ДАБК факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією ДАБК у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом 3-х робочих днів з дня скасування.

Аналогічне положення міститься і в п.14 «Порядку виконання підготовчих робіт» №466, з якого, в свою чергу, вбачається, що у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією, яка, в такому випадку, повинна скасувати реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключити запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом 5-ти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Також, Інспекція може скасувати реєстрацію декларації і за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та вже зазначалося вище, Інспекція ДАБК при перевірці та реєстрації спірної декларації будь-яких недостовірних даних чи розбіжностей не виявила. Не виявив їх відповідач і до цього часу, оскільки так і не провів перевірку спірного об'єкту на вимогу позивачки.

Таким чином, за вказаних обставин, у відповідача як на той час, так і на даний момент відсутні будь-які належні підстави для скасування вчиненої ним 07.05.2014р. реєстрації цієї декларації.

При цьому, слід звернути увагу ще й на те, що не знайшов свого підтвердження і факт підробки спірної декларації та дозвільних документів на виконання будівельних робіт по реконструкції спірного нежитлового приміщення, що підтверджується постановою слідчого СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 25.03.2015 року про закриття кримінального провадження (відкритого за заявою ОСОБА_2О.) у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу злочину.

І на останнє, суд апеляційної інстанції також вважає за необхідне окремо зазначити і про відсутність факту порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивачки.

Так, дійсно ч.1 ст.6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Але, при цьому, слід звернути увагу на те, що у контексті з положеннями ч.1 ст.6 КАС України, яка передбачає право на судовий захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті порушених прав особи виключно саме в публічно-правових відносинах. При чому, захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Також, варто зазначити, що юридична значимість для особи, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов, рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, тобто безпосередня залежність виникнення чи припинення прав та обов'язків зазначеної особи від таких рішень (дій чи бездіяльності), є кваліфікуючою ознакою змісту адміністративного позову відповідно до положень ч.4 ст.105 КАС України.

Так, як вбачається з матеріалів справи, адміністративного позову та пояснень представника позивача в судових засіданнях судів обох інстанцій, позивачка насправді фактично має претензії до ОСОБА_3 і її доводи в основному зводяться до того, що проведенням 3-ю особою реконструкції нежитлового приміщення, розташованого під її квартирою, порушуються її права, оскільки прибудова їй заважає і створює нестерпні умови проживання, і до того ж, такі роботи, на її думку, можуть призвести до пошкодження опорних конструкцій будинку та газового обладнання.

Однак, таку позицію позивача судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, розцінює критично, оскільки порушення прав сторони має бути реальним та доведеним.

Позивач же, в свою чергу, не надав суду жодного належного доказу (в т.ч. висновку будівельно-технічної експертизи та інш.) на підтвердження своїх доводів щодо таких обставин, які нібито настали виключно саме у зв'язку із реєстрацією відповідачем спірної декларації.

Що ж стосується посилань позивача на наявність порушень її прав з боку 3-ї особи - ОСОБА_3, який не ознайомив її з проектом реконструкції та не отримав від неї згоди на проведення такої реконструкції, то судова колегія зазначає, що в даних конкретних правовідносинах отримання такої згоди у позивачки, як сусіда-суміжника, яка не є співвласником реконструйованого нежитлового приміщення (яке не є приміщенням загального користування), чинним законодавством не передбачена, а тому, застосування позивачем до цих правовідносин приписів ст.ст.367,382 ЦК України є помилковим.

До того ж, слід зазначити, що позивачка фактично не є учасником спірних публічно-правових відносин, оскільки ці правовідносини з приводу реєстрації декларації виникли виключно між відповідачем та 3-ю особою ОСОБА_3

Тобто, жодних належних та допустимих доказів порушення відповідачем прав позивача саме в сфері публічно-правових відносин при реєстрації спірної декларації про початок виконання будівельних робіт, захист яких є завданням адміністративного судочинства, стороною позивача не представлено. Не містять таких доказів і матеріали справи.

Окрім того, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції звертає увагу ще й на те, що згідно із приписами п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України, справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних чи трудових відносин, суди розглядають у порядку цивільного судочинства.

Отже, з огляду на наведене, та приймаючи до уваги незгоду позивачки із проведеною 3-ю особою реконструкцією спірного нежитлового приміщення, суд 2-ї інстанції вважає, що заявлені вимоги фактично стосуються захисту порушених прав власності на житло та усунення перешкод в користуванні ним, а тому, відповідно, ці вимоги можуть бути заявлені позивачем в порядку цивільного судочинства.

Вказане право неодноразово роз'яснювалося представнику позивача судами обох інстанцій, але як видно з пояснень останнього, позивачка до загального суду із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власною квартирою в порядку ЦПК України не зверталася.

Враховуючи вищевикладене та фактичну відсутність між позивачем і відповідачем саме публічно-правового спору, апеляційний суд приходить до аналогічного, що і окружний суд висновку про те, що Інспекцією ДАБК в Одеській області при реєстрації спірної декларації про початок виконання будівельних робіт не були порушені права, свободи чи інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.

Також, при прийнятті остаточного рішення по даній справі, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу та врахувати ще й той факт, що 08.07.2014 року (т.б. ще до ухвалення оскаржуваної постанови) Інспекцією ДАБК в Одеській області вже було зареєстровано декларацію про готовність спірного реконструйованого об'єкта (пл.136,5 кв.м) до експлуатації, а 01.09.2014 року це нежитлове приміщення було продано ОСОБА_3 фізичній особі гр.ОСОБА_4 (договір купівлі-продажу №4877), яка, в свою чергу, ще з 29.10.2014 року здала його в оренду до 30.11.2019 року (з правом пролонгації) ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_6», до якого, до речі, позивачка жодних претензій щодо користування ним спірним приміщенням на цей час не має.

До того ж, необхідно вказати і про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А згідно ж з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія, діючи виключно в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу позивача без задоволення, а постанову окружного суду - без змін

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

ОСОБА_7