Справа № 363/72/15-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 363/72/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Підкурганний В.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 15 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач -ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання негайно провести виплату на користь ОСОБА_3 недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення в сумі 5 970 грн. за 2014 рік.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 15 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Згідно п. 2 ч. 1 статті 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, отримує допомогу, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

20 листопада 2014 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області з заявою про перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення.

20 грудня 2014 року відповідач відмовив ОСОБА_3 в задоволенні його заяви.

Не погоджуючись із вказаною відмовою позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу була виплачена допомога на оздоровлення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в саме з листа Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області від 20 грудня 2014 року № 58 , позивачу щорічна допомога на оздоровлення виплачена в розмірі 120 грн., тобто відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно зі ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, які є інвалідами 2 групи, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Всупереч ст. 48 вказаного Закону, відповідач здійснював виплату у розмірі, визначеному постановою КМ України від 12.07.2005 року № 562, що є меншим за розмір, встановлений Законом.

Зі змісту приписів ст. 113 Конституції України випливає, що Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується, зокрема, законами України.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 19.06.2001 року № 9-рп/2001 зауважив, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України), а в правовій державі існує сувора ієрархія нормативних актів, відповідно до якої постанови та інші рішення органів виконавчої влади мають підзаконний характер і не повинні викривляти сутність і зміст законів.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами, дії відповідача щодо виплати позивачу допомоги у розмірі, визначеному постановою КМ України, а не відповідним Законом є неправомірними.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що починаючи з 01 січня 2014 року Закон України "Про державний бюджет України на 2014 рік" в редакції Закону України від 06 липня 2014 року не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, ст. 48 вказаного Закону.

Проте, Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" в редакції Закону України від 31 липня 2014 року, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Вказана норма набрала чинності з 16 серпня 2014 року.

Поряд з цим, необхідно зазначити, що щорічна допомога на оздоровлення має щорічний характер та може бути виплачена у будь-який момент протягом року.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до однозначного висновку про наявність у позивача права на перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірах, визначених ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає, як таке, що постановлене за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в справах, розгляд яких передбачено п. 2 ч. 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про правомірність дій та рішень відповідача допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Керуючись статтями 183-2, 195, 197, 202, 205, 207 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 15 лютого 2015 року скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови ОСОБА_3 у перерахунку та виплаті допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі, передбаченому статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, у відповідності до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.