Справа № 344/2234/15-а, 2а-344/209/15
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 р. № 876/3576/15
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Мікули О.І., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Щерби С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

16.02.2015 позивач - ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача - УПФ України в м. Івано-Франківську в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу роботи з 23.06.1981 по 31.01.1986 та з 01.02.1986 по 01.12.1994 в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі та районах Крайньої Півночі, зобов'язати його провести перерахунок пенсії з 01.03.2009 зарахувавши вказаний стаж роботи у пільговому обчисленні, а саме однин рік роботи за один рік і шість місяців.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він перебуває на пенсійному обліку у відповідача та з 01.03.2009 отримує пенсію за віком. Однак, під час призначення пенсії Пенсійним органом не було враховано в пільговому обчисленні роботу позивача в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі з 23.06.1981 по 31.01.1986 та з 01.02.1986 по 01.12.1994. Відповідно до законодавства, стаж роботи в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі рахувався в одинарному розмірі, але давав право на призначення пенсії на пільгових умовах. Оскільки у його трудовій книжці є записи про роботу в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, то він має право на перерахунок його пільгового обчислення страхового стажу у розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців. Однак, на його звернення йому в цьому відмовлено з підстав, що обов'язковою умовою для надання пільг та користування пільгами є укладення строкового трудового договору. Вважає, що законодавством не передбачено обов'язковість наявності строкового трудового договору, оскільки факт трудових відносин підтверджується записами у трудовій книжці.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.03.2015 позов задоволено частково. Позовні вимоги в частині за період з 01.03.2009 по 16.08.2014 залишено без розгляду. Визнано протиправною відмову відповідача у перерахунку ОСОБА_2 пенсії з 16.08.2014 з урахуванням пільгового обчислення стажу та зобов'язано УПФ України в м. Івано-Франківську провести такий перерахунок і виплатити різницю пенсії зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи позивача з 23.06.1981 по 31.01.1986 та з 01.02.1986 по 01.12.1994, як вироблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та районах Крайньої Півночі.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що усі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце, у відповідності до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України апеляційний розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, оскільки з матеріалів справи встановлено, що позивач працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт з 23.06.1981 по 01.12.1994 вахтовим експедиційним методом в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі та районах Крайньої Півночі на посадах технолога, старшим інженером та інженером ІІ категорії під час виконання підприємством робіт в Ханти-Мансійському та Ямало-Ненецькому автономних округах Тюменської області, що підтверджується записами у трудовій книжці, довідкою, виданою Прикарпатським управлінням бурових робіт № 10-50 від 17.01.2015, яка уточнює особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії і яка підтверджує постійну зайнятість на пільговій роботі. При цьому, суд першої інстанції вказав, що наявність трудового договору не є виключною та єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу. На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у частині визнання протиправними дій, а також зобов'язання зарахувати стаж у пільговому обчисленні та провести перерахунок і виплату пенсії.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ), Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Постанова), Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

При цьому, слід звернути увагу, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз.3 п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV).

Відповідно до пп. «б» п.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Відтак, із системного аналізу наведених норм права випливає, що трудовий договір є не єдиним документом, який може підтверджувати роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, записи у трудовій книжці є основним підтвердженням про укладення трудових договорів у місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі та тільки за їх відсутності, необхідним є доведення пільг шляхом надання трудового договору або уточнюючої довідки.

У трудовій книжці позивача наявні усі необхідні записи про його роботу в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а саме: з 23.06.1981 по 31.01.1986 та з 01.02.1986 позивач вахтово-експедиційним методом працював у місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі та районах Крайньої Півночі на посадах технолога, старшого інженера та інженера ІІ категорії під час виконання підприємством робіт в Ханти-Мансійському та Ямало-Ненецькому автономних округах Тюменської області.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 Ханти-Мансійський округ відноситься до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, Ямало-Немецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі.

Записи у трудовій книжці позивача підтверджується також довідкою, виданою Прикарпатським управлінням бурових робіт № 10-50 від 17.01.2015, яка уточнює особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії і яка підтверджує постійну зайнятість на пільговій роботі та те, що у заробіток позивача був включений районний коефіцієнт, який виплачувався, зокрема, за роботу у районах Крайньої Півночі та у місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі.

Вказана довідка видана підприємством на підставі наказів по особовому складу за 1984-1994 роки та особових рахунків за ці роки, карточки форми Т-2 ОСОБА_2

Підпунктом «д» п. 5 Указу передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Пунктом 3 Постанови визначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Таким чином, враховуючи відомості трудової книжки позивача та уточнюючої довідки, що підтверджують стаж роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, є достатні підстави для зарахування йому до пільгового трудового стажу періоди роботи з 23.06.1981 по 31.01.1986 та з 01.02.1986 по 01.12.1994 з розрахунку за кожний рік - один рік і шість місяців.

Посилання ж відповідача на те, що пільги, встановлені вказаними нормативними актами, не розповсюджуються на позивача, оскільки останній не надав укладених з роботодавцем строкових трудових договорів є безпідставними, так як факт укладання трудового договору з роботодавцем підтверджується записами у трудовій книжці та уточнюючою довідкою, що згідно п. 5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону №1058-IV є достатнім для перерахунку пенсії.

Покликання апелянта на те, що обчислення стажу роботи в районі Крайньої Півночі після 01 січня 1991 року застосовується в одинарному розмірі, є безпідставними, виходячи з наступного.

Питання врахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі (колишнього СРСР, а потім Російської Федерації) після 01 січня 1991 року до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних Україною та Російською Федерацією.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Згідно з ч. 2 ст. 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абз. 2, 3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14. січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Частиною 2 статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів» від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З вищенаведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, вбачається, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Тобто, якщо певний період роботи особи на території РФ згідно з законодавством цієї держави повинен обчислюватися на пільгових підставах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися щодо цієї людини і в Україні. Таким чином, стаж позивача має бути обчислений згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність особи. В період 1991-1994 років на території РФ був чинним Закон РРСФР «Про державні пенсії в РРСФР» від 20 листопада 1990 року № 340-1, який діяв на території РФ з 01 січня 1992 року по 31 грудня 2001 року, на підставі якого всі періоди роботи в районах Крайньої Півночі зараховуються в трудовий стаж в 1,5 розмірі.

Безпідставними також є покликання апелянта на необхідність застосування у спірних правовідносинах приписів пп. 5.9 п.5 Положення «Про затвердження основних положень про вахтовий метод організації робіт», затвердженого постановою Держкомпраці РСР від 31 грудня 1987 року №794/33-82, оскільки робітникам підприємств і організацій, які виїжджали для виконання робіт вахтовим методом в райони Крайньої Півночі чи в прирівняних до них районів із інших районів країни, надаються пільги, які передбачені ст.ст. 1-4 Указу Президії Верховного Союзу РСР від 10 лютого 1960 року з врахуванням змін і доповнень, внесених ст.ст. 1, 2 Указу Президії Верховного Союзу РСР від 26 вересня 1967 року.

Крім того, відповідно до Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі від 06.05.1981 року вказано, що робітникам експедицій, круглорічних партій, нафтових розвідок, відділів, які розміщені в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі надаються пільги, передбачені Указами від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправною відмову у перерахунку пенсії з 16.08.2014 (з урахуванням строку звернення до адміністративного суду) та зобов'язання управління Пенсійного фонду зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) спірні періоди роботи, як трудовий стаж вироблений в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскарженої постанови, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську - залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 березня 2015 року у справі № 344/2234/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: О.І. Мікула

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 22.06.2015.