Справа № 227/1488/15-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Корнєєва І.В.
Суддя-доповідач -
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року справа №227/1488/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого: Шишова О.О. суддів Сіваченко І.В., Чебанова О.О.,при секретарі судового засідання: Томах О.О. за участю: представника позивача ОСОБА_1розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 травня 2015р. у справі № 227/1488/15-а (головуючий І інстанції Корнєєва І.В.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області, в якому зазначає, що 03.12.2014 р. він звернувся до відповідача з заявою про призначення з пенсії за віком на пільгових умовах, згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням УПФУ в м.Добропілля та Добропільському районі Донецької області від 02.03.2015р. в призначені пенсії було відмовлено у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу в підземних умовах. Рішення відповідача отримав 17.03.2015 року.

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області у задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м.Добропілля та Добропільському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Суд першої інстанції зазначив що, для зарахування стажу роботи за професією «прохідник підземний» до іншого пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку особи відповідно до ст.14 Закону України « Про пенсійне забезпечення», позивачу необхідно було відпрацювати 10 років за провідною професією «прохідник підземний», але із наданих позивачем документів вбачається, що за провідною гірничою професією "прохідник підземний» позивач відпрацював лише 6 повних років, що не дає йому право на додаткове зарахування до пільгового стажу періоду роботу за цією провідною гірничою професією до іншого пільгового стажу.

З постановою суду першої інстанції не погодився позивач та звернувся з апеляційною скаргою у якій вказав, що на день звернення до управління його пільговий стаж роботи перевищував 25 років з наступних підстав.

Відповідно до записів в трудовій книжці позивач відпрацював на підземних роботах 24 роки 2 місяці 28 дні, але позивач вважає, що відповідно до роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992р. № 8 року до його пільгового стажу роботи на підземних роботах (24 роки 2 місяці 28 днів) необхідно зарахувати додатково 1 рік 6 місяців із розрахунку додатково по 3 місяці за кожний рік роботи за провідною професією прохідника підземного, на якій він пропрацював 6 повних років (6 років х3 = 18 місяців = 1 рік 6 місяців). Після додаткового зарахування відповідачем до пільгового стажу 1 року 6 місяців стаж позивача буде становити 25 років 8 місяців 28 днів, що в розумінні приписів ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є підставою для призначення пенсії.

Також позивач в апеляційній скарзі зазначив, що суд першої інстанції безпідставно посилався на лист Міністерства соціального захисту населення України від 28.01.1997 року № 02/3-07 де зазначено, що основною передумовою взаємозаліку пільгового стажу є наявність 10 річного стажу роботи на провідних професіях. Оскільки лист має тільки інформаційний характер.

Просили суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, яка не з'явилась.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як вбачається з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справ керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції Українигарантується.

Згідно зі ст.9 КАС України суд застосовує інші нормативно-правові, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У відповідності до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі - на виконання делегованих повноважень.

За приписами п.п.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У відповідності до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років. При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік.

Згідно розділу І Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов'язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві сланцевих шахт( усі робітники зайняті повний робочий день на підщемних роботах, керівники та спеціалісти підземних дільниць).

Відповідно до пп.5 п.3 ст.24 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 пропрацював в якості прохідника підземного з повним робочим днем в шахті - 6 років 19 днів, із них : з 05.03.1990 р. до 30.04.1995р. на шахті «Білозерська» п/о «Добропіллявугілля», з 03.05.1995р. до 12.02.1996р. в Добропільському шахтопроходчеському управлінні «Добропіллявуглестрой», з 20.0.1996р. до 03.04.1996р. на шахті «Білозерська» п/о «Добропіллявугілля». Спору щодо визначення стажу роботи позивача за провідною професією «прохідник підземний» між позивачем та відповідачем не має,що сторони підтвердили в судовому засіданні.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що за провідною професією прохідник підземний, при наявності 20- річного стажу роботи на якій, відповідно до ст.14 Закону України « Про пенсійне забезпечення» пенсія призначається на пільгових умовах незалежно від віку, позивач пропрацював 6 повних років. (із необхідних 20 років роботи за провідною професією для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку позивач відпрацював 6 років).

Окрім роботи за професією прохідника підземного, позивач працював за іншими професіями, робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, незалежно від віку особи, при наявності 25 річного стажу роботи відповідно до ст.14 Закону України « Про пенсійне забезпечення», а саме : з 01.09.1984р. до 10.06.1985р.,з 30.06.1987р. до 05.07.1987р.,з 17.07.1987р. до 18.07.1987р. - навчався за спеціальністю, з 11.06.1985р. до 08.06.1987р. проходив строкову війську службу, з 06.07.1987р. до 16.07.1987р. та з 22.07.1987р. до 04.03.1990р. працював електрослюсарем підземним, з 03.04.1996р. до 19.08.1997р. працював гірничим майстром, з 26.03.1998р. до 30.06.2000р. працював зам. начальника дільниці, з 01.07.2000р. до 31.12.2003р. та з 01.01.2004р. до 06.08.2009р начальником дільниці.Стаж позивача на цих професіях складає 15 років 4 місяці 23 дні. Спору щодо визначення стажу роботи позивача за переліченими професіями між позивачем та відповідачем не має.

Таким чином, при недостатньому стажу роботи за провідною професією «прохідник підземний» ( із необхідних 20 років позивач пропрацював 6 років ), позивач просить відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з наданими документами та розрахунком пільговий стаж роботи позивача з урахуванням строкової військової служби становить 24 роки 02 місяців 28 днів.

Позовні вимоги позивача щодо необхідності зарахування до його пільгового підземного стажу роботи додатково 1 рік 6 місяців із розрахунку по 3 місяці за кожний із 6 років роботи за професією « прохідник підземний» суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею 14, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу, зокрема, кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Згідно листа Міністерства соціального захисту населення України від 28.01.1997р. № 02/3-07 щодо застосування роз'яснення від 20.01.1992 р. № 8 при призначенні пенсії незалежно від віку відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу відповідно до роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 є наявність 10 - річного стажу роботи в провідних професіях, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при цьому до 25 - річного стажу підземної роботи та роботи в металургії зараховується кожний повний рік роботи в провідних професіях (гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках машинистом гірничих виємочних машин) за 1 рік роботи - 3 місяці.

Тобто, для того, щоб зарахувати стаж роботи за професією «прохідник підземний» до іншого пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку особи відповідно до ст.14 Закону України « Про пенсійне забезпечення» , позивачу необхідно було відпрацювати 10 років за провідною професією «прохідник підземний», але із наданих позивачем документів вбачається, що за провідною гірничою професією "прохідник підземний» позивач відпрацював лише 6 повних років, що не дає йому право на додаткове зарахування до пільгового стажу періоду роботу за цією провідною гірничою професією до іншого пільгового стажу.

Щодо доводів апеляційної скарги про неможливість врахування листа Міністерства соціального захисту населення України від 28.01.1997р. № 02/3-07, колегія суддів зазначає, що зазначений лист має відсилочний характер на застосування роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.

При цьому роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 надано на виконання пункту 6 постанови Верховної ради України від 5 грудня 1991 року «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При таких обставинах колегія суддів вважає правомірним посилання суду першої інстанції на лист Міністерства соціального захисту населення України від 28.01.1997р. № 02/3-07 та роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.

З врахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.14 Закону України « Про пенсійне забезпечення» пільговий стаж позивача складав 24 роки 2 місяці 28 днів, що не дає право на призначення пенсії позивачу відповідно до ст.14 Закону України « Про пенсійне забезпечення»

Вказане свідчить про правомірність дій органу Пенсійного фонду при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії згідно заяви від 03.12.2014р.., оскільки станом на цей час у позивача був відсутній як 20-річний стаж, так і 25-річний стаж роботи, наявність яких є підставою для призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Повний текст ухвали складений 18 червня 2015 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 травня 2015р. у справі № 227/1488/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 травня 2015р. у справі № 227/1488/15-а - залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Рішення може бути оскаржена протягом двадцяти днів після складення постанови в повному обсязі.

Головуючий О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов