Справа № 820/3663/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 червня 2015 р. № 820/3663/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - Шевченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"
до Червонозаводського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа: ОСОБА_2
про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд зобов'язати Червонозаводський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції звільнити з під арешту нерухоме майно:

- квартиру №122, що в будинку під АДРЕСА_1 загальною площею 47,4 кв.м., і складається із двох житлових кімнат жилою площею 32,5 кв.м.;

- квартиру №124, що в будинку під АДРЕСА_1 загальною площею 43,9 кв.м., і складається із однієї житлової кімнати жилою площею 30,1 кв.м., що знаходиться в іпотеці у публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", арешт на яке накладений постановою АА935920 від 06.01.2011 року старшого державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та вилучити обтяження;

- стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" судовий збір у розмірі 73,08 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.06.2007 р. між ТОВ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Слобожанське РУ", правонаступником якого є ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №142/06-Ф, за умовами якого Банком надано позичальнику кредитні кошти в сумі 110000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №142/06-Ф між Банком та ОСОБА_2 укладені договори іпотеки від 07.06.2007 року №1064 та №1066, згідно яких ОСОБА_2 передав в заставу позивача нерухоме майно: двокімнатну квартиру №122, загальною площею 47,4 кв. м., та однокімнатну квартиру №124, загальною площею 43,9 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1. Предмети іпотеки 07.06.2007 р. були зареєстровані у Державному реєстрі іпотек відповідно до вимог чинного законодавства.

Однак, 26.01.2011 р. державним виконавцем Червонозаводського ВДВС ХМУЮ в рамках виконавчого провадження №21087347 винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АА№935920, яке належить ОСОБА_2, а саме: квартира №122 та квартира №124 в будинку готельного типу, що розташований за адресою АДРЕСА_1.

Позивач стверджує, що відповідачем порушено право позивача, так як останній має переважне право на заставлене майно. Так, позивач є обтяжувачем нерухомого майна ОСОБА_2, зареєструвавши обтяження нерухомого майна 07.06.2007р., тобто раніше, ніж обтяжувач - Червнозаводський ВДВС ХМУЮ, який в свою чергу зареєстрував те саме обтяження майна вже 22.03.2011р. Вказане слугувало підставою для звернення Банку до суду з даним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви, просив суд ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача - Червонозаводського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином в порядку, передбаченому ст.ст.33-35 КАС України, надав суду клопотання, в якому просив суд розглядати справу без участі представника управління. (а.с.48).

Третя особа - ОСОБА_2, у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином в порядку, передбаченому ст.33-35 КАС України, правом надати пояснення не скористався. (а.с.77-81).

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що 07.06.2007 р. між ТОВ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Слобожанське РУ", правонаступником якого є ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №142/06-Ф, відповідно до якого Банком надано позичальнику кредитні кошти в сумі 110000,00 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_2 та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" укладені іпотечні договори від 07.06.2007 року, які посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстровані в реєстрі за №1066 та №1066.

Відповідно до умов Іпотечного договору №1, ОСОБА_2 передав в заставу позивачу наступне нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 47,4 кв.м., що складається з двох кімнат жилою площею 32,5 кв. м. (а с.69-70).

Відповідно до умов Іпотечного договору №2, ОСОБА_2 передав в заставу позивачу наступне нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 43,9 кв.м і складається з однією кімнати жилою площею 30,1 кв. м. (а с.71-72).

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 19.03.2013 року по справі №646/755/13-ц задоволений позов Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Слобожанське РУ" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором. (а с.12-15).

Вказаним вище судовим рішенням передано в управління Банку до моменту укладення договору купівлі - продажу та визнано за Банком право передавати нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 47,4 кв.м., що складається з двох кімнат жилою площею 32,5 кв. м., та квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 43,9 кв.м і складається з однією кімнати жилою площею 30,1 кв. м., в найм (оренду) будь- яким особам із направленням отриманих доходів на задоволення вимог за кредитним договором. Визначено спосіб реалізації майна - шляхом продажу предметів іпотеки, надавши Банку право продати предмети іпотеки будь - якій особі на підставі договору купівлі - продажу.

З огляду на приписи ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд також відзначає, що 07.06.2007р. предмети іпотеки були відповідно до вимог законодавства зареєстровані у Державному реєстрі іпотек.

Отже, на момент укладення договору іпотеки вказане вище майно не було обтяжено правами третіх осіб, зокрема відповідачем - Червонозаводським ВДВС ХМУЮ, що підтверджується витягами з реєстру.

Однак, постановою державного виконавця Червонозаводського ВДВС ХМУЮ МорозО.І. АА № 935920 від 06.11.2011 р. накладено арешт та заборонено відчужувати все майно, що належить ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 364855,34 грн. (а с.62).

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції включено до переліку описаного майна двокімнатна квартира №122 та однокімнатна квартира №124 в будинку готельного типу, що розташований за адресою АДРЕСА_1. (а.с.7-11).

Суд зазначає, що пунктом 1 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що - майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначає Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Згідно ст. 11 згаданого Закону, обтяження рухомого майна реєструються у Державному реєстрі.

Статтею 20 Закону передбачено, якщо обтяжувач відступив іншій особі права за правочином, на підставі якого виникло обтяження, ця особа набуває всі відступлені права стосовно предмета обтяження, включаючи встановлений пріоритет за умови, що відомості про заміну обтяжувача були внесені до Державного реєстру протягом п'яти днів із дня відступлення прав.

Частиною 1 статті 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог

До забезпечувальних обтяжень належать застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору (ст. 21 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень").

Відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом (ч. 1 ст. 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень").

Статтею 572 Цивільного кодексу України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Стаття 589 Цивільного кодексу України визначено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, що також підтверджується і ст. 19 Закону України "Про заставу".

Таким чином, враховуючи зміст положень норм Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" є обтяжувачем за забезпечувальним обтяженням із вищим пріоритетом по відношенню до інших обтяжувачів, тобто ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" належить право застави.

А відтак, ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" має вищий пріоритет в порядку черговості та набуває право (пріорітет) на звернення стягнення на предмет застави в одноосібному порядку.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження (ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень").

Так, відповідно до ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 7 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що накладення арешту на двокімнатну квартиру №122 загальною площею 47,4 кв. м. та однокімнатну квартиру №124 загальною площею 43,9 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1, порушує права ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит " як кредитора і заставодержавтеля, який має вищий пріоритет в порядку черговості та набуває право (пріорітет) на звернення стягнення на предмет застави в одноосібному порядку.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, як встановлено судом при судовому розгляді справи, накладення арешту на майно було накладено у виконавчому провадженні, в якому позивач не є стороною та без повідомлення про накладення арешту, а тому такий арешт має бути знятим, через що зазначена вимога є такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, з метою відновлення порушуваного права позивача на звернення стягнення на предмет застави в одноосібному порядку, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання відповідача зняти арешт з двокімнатної квартири №122 загальною площею 47,4 кв. м. та однокімнатної квартири №124 загальною площею 43,9 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1, накладений в рамках виконавчого провадження №21087347.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до частини 1 статті94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160-163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до Червонозаводського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа: ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Червонозаводський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції звільнити з під арешту нерухоме майно:

- квартиру №122, що в будинку під АДРЕСА_1 загальною площею 47,4 кв.м. і складається із двох житлових кімнат жилою площею 32,5 кв.м.;

- квартиру №124, що в будинку під АДРЕСА_1 загальною площею 43,9 кв.м. і складається із однієї житлової кімнати жилою площею 30,1 кв.м., що знаходиться в іпотеці у публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", арешт на яке накладений постановою АА935920 від 06.01.2011 року старшого державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та вилучити обтяження.

Стягнути з державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" (місцезнаходження: 61057, м.Харків, пров. Театральний, б.4, код ЄДРПОУ - 09807856) судовий збір у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 15 червня 2015 року.

Суддя О.В. Панченко