Справа № 2а-466/10
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 р. Справа № 876/2331/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Костопільської міської ради на постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2010 року у адміністративній справі №2а-466/10 за позовом ОСОБА_1 до Костопільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Костопільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Костопільської міської ради №96 від 28.01.2010 року «Про зняття з квартирного обліку», відповідно до якого його знято з квартирного обліку у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до іншого населеного пункту.

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2010 року позов задоволено. Визнано незаконним рішення виконавчого комітету Костопільської міської ради №96 від 28.01.2010 року в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку та скасовано зазначене рішення в зазначені частині.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2012 року апеляційну скаргу Костопільської міської ради задоволено частково, а постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2010 року скасовано та провадження у справі закрито.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 29.01.2015 року скасовано ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2012 року та справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інтонації є необґрунтованою, прийнято з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справи. Вказує на порушення судом першої інстанції норм Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явились хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. ОСОБА_1 був включений в чергу позачерговиків на отримання житла рішенням виконкому Костопільської міської ради №564 від 27 серпня 1992 року як такий, що проживав і був прописаний в м. Костопіль.

Рішенням виконавчого комітету Костопільської міської ради №96 від 28 січня 2010р. «Про зняття з квартирного обліку» позивача знято з квартирного обліку у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до іншого населеного пункту.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідач не з'ясував всі обставини, що були підставою для зняття позивача з квартирного обліку.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 40 ЖК України про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Згідно з п. 27 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській PCP від 11.11.1984 року №470 громадяни виключаються із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили вказане право.

Пунктом 28 вказаних вище Правил зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку). При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи. Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі з указанням підстав зняття з обліку (виключення із списку).

Відповідачем було порушено вказані вимоги законодавства щодо запрошення на засідання та повідомлення про зняття з обліку, що порушило право позивача на захист своїх прав, передбачених законодавством України.

16.03.2010 року та 24.03.2010 року позивачем були подані до Костопільської міської ради заяви про скасування вказаного рішення у зв'язку з тим, що він не виїжджав на постійне місце проживання до іншого населеного пункту та у нього відсутнє житло.

Виконком Костопільської міської ради своїм листом №724/02-08 від 03.06.2010 року повідомив ОСОБА_1, що згідно з п. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській PCP на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також прописані у даному населеному пункті.

Відповідно до ст. 40 Житлового кодексу України та п. 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській PCP від 11.11.1984 року №47 громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту.

Як видно з матеріалів справи, що відповідачем зроблений висновок про виїзд позивача на постійне місце проживання до іншого населеного пункту безпідставно, оскільки з паспорта позивача видно, що він знятий з реєстраційного обліку в м. Костопіль з 11.06.2009 року, однак не зазначено нового місця проживання. В повідомленні СГІРФО Костопільського PB УМВС України в Рівненській області №60/33-61 від 05.01.2010 року зазначено, що ОСОБА_1 рахується знятим з реєстраційного обліку за рішенням суду 11.06.2009 року, та нічого не вказано про реєстрацію в іншому населеному пункті.

З посвідчення КЗ «Рівненський обласний центр з надання соціальних послуг інвалідам, ветеранам війни і праці та іншим найбільш незахищеним верствам населення» Рівненської обласної ради №52 від 11.05.2010 року видно, що позивач дійсно перебуває у Відділенні обліку бездомних громадян та надання послуг з харчування та облаштування на нічліг особам, які не мають житла на повному держаному утриманні з 11.05.2010 року до 10.06.2010 року (термін перебування у відділенні 30 діб).

Згідно з ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач, приймаючи рішення №96 від 28 січня 2010 р. «Про зняття з квартирного обліку» щодо зняття з квартирного обліку позивача у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до іншого населеного пункту, не з'ясував всі обставини, що були підставою для зняття його з обліку, та порушив вимоги законодавства щодо порядку зняття особи з квартирного обліку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Костопільської міської ради - залишити без задоволення, а постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2010 року у адміністративній справі №2а-466/10 - без змін

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс