Справа № 808/4318/14
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2015 рокусправа № 808/4318/14

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Губар Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року у справі № 808/4318/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Конка-Оріхів» до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.06.2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ТОВ «Конка-Оріхів» (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовом до Пологівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), в якому просило суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26.06.2014 року, яке прийняте відповідачем.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Пологівська ОДПІ Міндоходів у Запорізькій області, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене відповідно до виявленого порушення п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», розмір штрафної санкції винесено згідно приписів Декрету. Апелянт вказував, що законодавчими нормами дозволяється органам державної податкової служби застосовувати до резидентів та до нерезидентів санкції за недотримання порядку валютного регулювання, порушення валютного законодавства.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у податкових органів відсутні повноваження накладати на суб'єктів господарювання штрафні санкції за порушення Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», такими повноваженнями наділений Національний банк України або його територіальні органи. У разі, якщо порушення вимог валютного законодавства мали місце, санкції за такі порушення накладає Національний банк України згідно своїх повноважень.

Матеріалами справи встановлено, що Пологівською ОДПІ Міндоходів у Запорізькій області було проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «Конка-Оріхів» з питань дотримання вимог валютного законодавства за контрактами № 19 від 27.06.2010 року, № 73 від 20.10.2012 року, № 15/2 від 01.11.2012 року, №5/2 від 26.06.2012 року за період з 12.06.2013 року по 06.06.2014 року. За результатами перевірки 16.06.2014 року складено акт № 838/08-15-22-021/34119990. Згідно висновків перевірки викладених у акті - ТОВ «Конка-Оріхів» серед визначених порушень, виявлено порушення п.9.1 ст.9, п. 16.2 ст. 16 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», п.2.7 ст.2 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Нацбанку України від 08.02.2000 №49, виявлено не декларування валютних цінностей, що незаконно знаходяться за межами України станом на 01.01.2014 року та на 01.04.2014 року. Порушення стосується того, що кошти по імпортним операціям надійшли на валютний рахунок в уповноважений банк пізніше 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу за договорами купівлі-продажу № 19 від 27.06.2010 року, № 5/2 від 26.06.2012 року, № 73 від 20.10.2012 року, № 15/2 від 01.11.2012 року.

Актом зафіксовано порушення ст. 2 Закону України «Про порядок розрахунків в іноземній валюті», а саме, кошти по імпортним операціям між ТОВ «Конка-Оріхів» та нерезидентами надійшли на валютний рахунок в уповноважений банк пізніше 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу за валютними контрактами: договір купівлі-продажу № 19 від 27.06.2010 року, договір купівлі-продажу № 5/2 від 26.06.2012 року, договір купівлі-продажу № 73 від 20.10.2012 року, договір купівлі-продажу № 15/2 від 01.11.2012 року. Однак у своєму акті Пологівська ОДПІ Міндоходів у Запорізькій області не вказує на який саме термін позивачем порушено строк декларування валютних цінностей, не наводить данні коли ТОВ «Конка-Оріхів» було здійснено авансові платежі за валютними контрактами та за якими саме валютними контрактами здійснювались такі авансові платежі.

На підставі акту перевірки Пологівською ОДПІ Міндоходів у Запорізькій області 18.09.2013 року винесено податкове повідомлення-рішення № , яким ТОВ «Конка-Оріхів» нараховано пеню у розмірі 170,00 грн. Грошове зобов'язання 170,00 грн. Пологівська ОДПІ Міндоходів у Запорізькій області вказує як пеня ЗЕД.

Ухвалою суду від 09.04.2015 року, яка отримана Пологівською ОДПІ Міндоходів у Запорізькій області 20.04.2015 року, для встановлення дійсності порушення позивачем вимог валютного законодавства, відповідача зобов'язано надати данні коли ТОВ «Конка-Оріхів» було здійснено авансові платежі за валютними контрактами та за якими саме валютними контрактами здійснювались такі авансові платежі. Ухвала суду не виконана.

Відповідно до ст. 9, ст. 12 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України. Порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України. Валютні операції за участю резидентів і нерезидентів підлягають валютному контролю. Валютному контролю підлягають також зобов'язання щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, які випливають з пункту 1 статті 9 цього Декрету. Органи, що здійснюють валютний контроль, мають право вимагати і одержувати від резидентів і нерезидентів повну інформацію про здійснення ними валютних операцій, стан банківських рахунків в іноземній валюті у межах повноважень, визначених статтею 13 цього Декрету, а також про майно, що підлягає декларуванню згідно з пунктом 1 статті 9 цього Декрету.

Згідно ч. 2 ст. 16 вищевказаного Декрету, до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції), зокрема, за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України. Санкції, передбачені цим пунктом, застосовуються Національним банком України та за його визначенням - підпорядкованими йому установами. Оскарження дій щодо накладення стягнень провадиться у судовому порядку.

Відповідно до п. 2.7, п. 3.1 Положення про валютний контроль, затвердженого Постановою Національного банку України № 49 від 08.02.2000 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.04.2000 року за № 209/4430, невиконання резидентами вимог щодо порядку та строків декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою таку відповідальність: порушення строків декларування - накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний звітний період. Санкції, передбачені статтею 2 Указу Президента України від 2 червня 1999 року N 734/99 «Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства», пунктом 2 статті 16 Декрету, застосовуються Національним банком до банків, інших фінансових установ та національного оператора поштового зв'язку, органами державної податкової служби - до інших резидентів і нерезидентів України.

Згідно з п.3 Указу Президента України «Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства» № 734/99 від 27.06.1999 року, санкції, передбачені статтею 2 цього Указу та пунктом 2 статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», застосовуються Національним банком України до банків та інших фінансово-кредитних установ, органами державної податкової служби - до інших резидентів і нерезидентів України. Оскарження рішень про застосування фінансових санкцій здійснюється в судовому порядку.

Колегія суддів зазнає, що державним органом, який наділений повноваженнями контролю за дотриманням порядку і терміну декларування валютних цінностей поряд з Національним банком України, є органи державної податкової служби.

Колегія суддів зазначає, що податкова інспекція у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні суму визначеного зобов'язання вказує як пеню, посилаючись на Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», яким визначено порядок застосування штрафних санкцій.

Нарахування пені за порушення ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», несвоєчасне зарахування коштів на валютний рахунок або не своєчасне декларування валютних цінностей - не передбачене. Профільними нормами передбачене застосування штрафних санкцій а не нарахування пені. Порядок нарахування податковим органом пені регулюється норми ПК України, зокрема стаття 129 ПК України не вказує на необхідність нарахування пені та її розмір при порушенні термінів декларування валютних цінностей.

Пенею вважається сума, яка нараховується після несплати суб'єктом господарювання за визначений термін певного грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення. До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Згідно п. 2.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1236 від 28.11.2012 року, до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) з наведенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку) відповідного звітного періоду, щодо якого здійснюється розрахунок податкового зобов'язання, а також іншої інформації, необхідної для визначення грошового зобов'язання.

Колегія суддів зазначає, що у податкового органу, у даному випадку Пологівської ОДПІ Міндоходів у Запорізькій області існує обов'язок обґрунтувати суму, яка визначена у податковому повідомленні-рішенні, до податкового повідомлення-рішення повинен додаватись відповідний розрахунок з інформацією на обґрунтування визначеної суми зобов'язання. Пологівської ОДПІ Міндоходів у Запорізькій області нараховано ТОВ «Конка-Оріхів» суму пені 170,00 грн., однак не надано жодного доказу на підтвердження дійсності такого нарахування. Сума податкового повідомлення-рішення повинна бути обґрунтована та такою, щоб у платника податків чи суду не виникали обставини ставити її розрахунок під сумнів.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Колегія суддів зазначає, що Пологівською ОДПІ Міндоходів у Запорізькій області не виконано обов'язку по доказуванню правомірності податкового повідомлення-рішення № від 26.06.2014 року, обґрунтування його суми.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року у справі № 808/4318/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук