Справа № 804/3624/15
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2015 рокусправа № 804/3624/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Мельника В.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду

від 09 квітня 2015 року

у справі № 804/3624/15

за позовом ОСОБА_1,

вул. Гагаріна, 1/79, смт. Гвардійське, Новомосковський район, 51270;

до відповідача ОСОБА_2 відділу м. Дніпропетровська,

вул. Феодосійська, 13, м. Дніпропетровськ, 49005;

про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановив: ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_2 відділу м. Дніпропетровська про

визнання Рішення № 847 від 24 лютого 2015 року таким, що порушує право згідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року N 2482-XII на приватизацію займаної квартири;

скасування Рішення № 847 від 24 лютого 2015 року;

зобов'язання прийняти рішення згідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року N 2482-XII та вжити заходів, передбачених цим Законом, щодо приватизації квартири, яка зайнята ним на підставі ордера № 613 від 12 серпня 1993 року.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд (суддя Юрков Е.О.) своєю ухвалою від 09 квітня 2015 року закрив провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду мотивована тим, що спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і повинен вирішуватись у порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, Позивач, вказує на порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на те, що процедуру проведення приватизації визначено Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року N 2482-XII.

Звернення Позивача до суду здійснено у зв'язку з невиконанням владних управлінських функцій, причому ці функції здійснюються саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Просить ухвалу окружного адміністративного суду від 09 квітня 2015 року скасувати. Позов задовольнити.

Судовий розгляд адміністративної справи здійснювався з повним фіксуванням судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обставини справи: 17 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до начальника ОСОБА_2 відділу міста Дніпропетровська щодо приватизації двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Начальник ОСОБА_2 відділу міста Дніпропетровська своїм рішенням від 24 лютого 2015 року № 847 відмовив у передачі квартири в приватну власність з тих підстав, що військове містечко включено до числа закритих, які не підпадають під приватизацію житлового фонду.

Визнання Рішення № 847 від 24 лютого 2015 року таким, що порушує право згідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року N 2482-XII на приватизацію займаної квартири; скасування Рішення № 847 від 24 лютого 2015 року; та зобов'язання прийняти рішення згідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року N 2482-XII та вжити заходів, передбачених цим Законом, щодо приватизації квартири, яка зайнята ним на підставі ордера № 613 від 12 серпня 1993 року, стали предметом судового позову.

Колегія суддів, заслухавши представника Позивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при винесені оскарженого рішення, виходить з наступного.

З огляду на приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, під адміністративною юстицією розуміється особливий вид правосуддя, метою якого є здійснення розгляду скарг громадян, їхніх об'єднань, інших фізичних і юридичних осіб на незаконні рішення дії чи бездіяльність органів виконавчої влади і органів місцевого самоврядування (адміністративних органів), їхніх посадових і службових осіб.

Предметом судового розгляду спеціалізованими адміністративними судами є конфлікти публічно-правового характеру.

Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Однак, наявність в спірних правовідносинах суб'єкта владних повноважень не є беззаперечною ознакою того, що спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Визначальною рисою адміністративних правовідносин є владне підпорядкування однієї зі сторін цих відносин іншій стороні. Що означає можливість вимагати певної поведінки від іншої особи, необхідної для реалізації права, та можливість забезпечити дотримання такої поведінки шляхом застосування примусової сили держави.

При цьому, характерними особливостями є прямий вплив на об'єкт управління; обов'язковий характер виконання вказівок, розпоряджень, постанов та інших адміністративних рішень вищих органів управління для підпорядкованих об'єктів; суворо визначена відповідальність за невиконання вказівок та розпоряджень.

В той же час, метою приватизації було створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі.

Право власності на житло в суб'єктивному розумінні - це визначене й гарантоване законом право певного власника (фізичної, юридичної особи, органу місцевого самоврядування чи держави) щодо здійснення правомочностей відповідно до обсягу володіння, користування, розпорядження житлом на свій розсуд з будь-якою метою, якщо це не заборонено законом.

Житлові правовідносини можуть мати майновий і немайновий характер. Деякі з конституційних прав конкретизуються у Цивільному кодексі України.

Отже, приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків) та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. і.), державного житлового фонду на користь громадян України.

Таким чином, можна зробити висновок, що приватизація - це підстава припинення права державної власності та водночас підстава виникнення права приватної власності.

Підстави виникнення, зміни та припинення суб'єктивних прав і обов'язків у цивільному праві іменуються юридичними фактами. Тобто, приватизація є дією, тобто юридичним фактом, що змінюється по волі особи.

В спірному випадку ОСОБА_2 відділ міста Дніпропетровська діє як орган приватизації. Не викликає сумніву, що особи, які беруть участь у приватизації, не пов'язані зі здійсненням ними владних управлінських функцій.

В межах апеляційної скарги підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2015 року у справі № 804/3624/15 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Л.М. Нагорна