Справа № 2-а-6523/11
Суддя: Чех Н. А.
Дата ухвалення: 2013-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6523/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2013 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Чех Н.А.

при секретарі Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати і виплатити недоплачену 30 % надбавку до пенсії як дитині війни та виплачувати її повністю в подальшому, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірною відмови Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо нарахування та виплати несплаченої державної соціальної допомоги як дитині війни в період з 09.07.2007 року; зобовязання Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва нарахувати до виплати в повному обсязі недоплачену їй, як дитині війни, щомісячну державну соціальну 30 % надбавку, передбачену ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за вказаний вище період та в подальшому, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Зупинення дії та внесення змін відповідно до зазначеної статті визнане рішеннями Конституційного Суду України неконституційними. Крім того, порушено положення Міжнародної Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод». На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Дніпровського районного суду від 25.10.2013 року адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача про зобовязання вчинити певні дії в частині визнання відмови відповідача щодо нарахування і виплати несплаченої їй державної соціальної допомоги як дитині війни в розмірі 30 % з 09.07.2007 року по 04.04.2011 року залишено без розгляду на підставі ч.1, 2 ст. 99, ст. 100 КАС України.

В судове засідання позивач не зявився, просив проводити розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, надав суду письмові заперечення з проханням розглядати справу у відсутності їх представника.

Згідно з частиною 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи стороні відповідача необхідно довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Позивач перебуває на обліку в УПФ України у Дніпровському районі м. Києва і отримує пенсію за віком, яку призначено відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується пенсійним посвідченням.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства. Отже, УПФ України у Дніпровському районі м. Києва є належним відповідачем у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України діє принцип верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно ст. 7 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Разом з тим, відповідно до п. 7 Прикінцевого положення ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19 червня 2011 року та відповідно до п. 3 Прикінцевого положення ЗУ «Про державний бюджет України на 2012 рік», який набрав чинності 01 січня 2012 року, установлено, що у 2011 році та у 2012 році норми і положення статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, та на 2012 рік. За прийнятим 26.12.2011 року рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 у справі за конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» вищезазначені норми визнані такими, що відповідають Конституції України (конституційними).

Відповідно до ст. 6 Постанови КМУ від 06 липня 2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності з 23 липня 2011 року, установлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні. Постановою від 28.12.2011 року № 1381 Кабінету Міністрів України установив, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нациських переслідувань»), до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 7 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, вимоги позивача за період з 04 квітня 2011 року та зобов'язання здійснювати дану соціальну виплату в подальшому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постановою КМУ від 06 липня 2011 року № 745, Постановою КМУ від 28.12.2011 року № 1381, ст.ст. 8-11, 16, 41, 69-71, 86, 94, 99, 158-163, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, поновлення пропущеного строку, визнання діянь (бездіяльності й відмову в перерахунку) протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату підвищеної на 30% надбавку як дитині війни, нараховувати і виплачувати підвищену пенсію у повному розмірі в подальшому довічно - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у 10-ти денний термін з дня отримання копії постанови.

Суддя: