Справа № 810/1385/15
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

17 червня 2015 року 810/1385/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доБородянського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Київській області
третя особиОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3
проскасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Бородянського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Київській області, третя особа: ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 та, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд визнати неправомірною реєстрацію ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 в буд. АДРЕСА_1, яка була здійснена 16.06.2010, визнати неправомірним рішення Бородянського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Київській області від 13.11.2014 про відмову у скасуванні реєстрації ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 в буд. АДРЕСА_1, яка була здійснена 16.06.2010, та зобов'язати Бородянський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Київській області скасувати таку реєстрацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що здійснення реєстрації ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 є незаконною з тих підстав, що ОСОБА_2 особисто не могла здійснювати таку реєстрацію, оскільки вона перебувала в місцях позбавлення волі, а тому була обмежена і не могла звертатись за зміною місця своєї реєстрації та місця реєстрації дитини. Позивач вважає, що така реєстрація була здійснена з метою ухилення та унеможливлення виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 07.06.2010 в частині стягнення з ОСОБА_2 1200000,00 грн.

Відповідач будь-яких пояснень та заперечень з приводу заявленого позову не надав.

До суду від представника третьої особи надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки вважає, що позов подано з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судове засідання, призначене на 15.06.2015, з'явились позивач та представник позивача.

У ході розгляду справи позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, просили суд позов задовольнити. При цьому, не просили суд поновити строк звернення до суду.

Відповідач та третя особа, які належним чином були повідомленні про розгляд справи, у судове засідання не з'явились.

Відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги ту обставину, що про дату, час та місце судового розгляду справи відповідачі повідомлені належним чином, однак у судове засідання явку своїх представників не забезпечили, враховуючи, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. (частина друга статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 просить суд, зокрема, визнати неправомірною реєстрацію ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 в буд. АДРЕСА_1, яка була здійснена 16.06.2010.

При цьому, як зазначає позивач у позовній заяві, про реєстрацію ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 в буд. АДРЕСА_1 йому стало відомо з матеріалів виконавчого провадження.

Так, із наданих позивачем до матеріалів справи документів судом встановлено, що на запит адвоката позивача Лебединської Надії Сергіївни комісією у складі Стасенко Л.С. - начальника Служби у справах дітей та сім'ї Бородянської РДА, Шандренко Н.Й. - з/с сім'ї та оздоровлення Служби у справах дітей та сім'ї Бородянської РДА, Загорна О.А. - секретар виконкому Здвижівської сільської ради з метою з'ясування місця проживання дитини ОСОБА_3 проведено обстеження умов проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_1.

За результати обстеження вказаною комісією було складено Акт обстеження умов проживання, який був затверджений начальником Служби у справах дітей та сім'ї Бородянської РДА Стасенко Л.С. 22 липня 2014 року.

Зі змісту вказаного Акту вбачається, що за вказаною адресою постійне місце реєстрації мають ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Отже, з наведеного слідує, що позивачу було достеменно відомо про реєстрацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в буд. АДРЕСА_1, ще в липні 2014 року, оскільки вказане було встановлено саме на запит адвоката позивача Лебединської Надії Сергіївни. (зворотній бік аркуша справи 14).

В той же час, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що про порушення своїх прав він дізнався лише з відповіді Бородянського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Київській області від 13.11.2014, оскільки вказаною відповіддю було звернуто увагу позивача на те, що згідно поданих до заяви документів, не можливо було визначити на підставі якого документи ОСОБА_1 діє і чиї інтереси представляє. Також у вказаній відповіді було зазначено, що громадянка ОСОБА_2 та її неповнолітній син були зареєстровані на законних підставах.

Таким чином, дослідивши зміст позовної заяви та матеріали справи, судом встановлено, що жодних належних та допустимих доказів, які надавали б суду обчислювати процесуальний строк від іншої дати, ніж 22 липня 2014 року, матеріали справи не містять.

Проте, до суду позивач звернувся лише 31 березня 2015 року (штемпель поштового відділення на конверті), тобто із пропуском встановленого законом строку для звернення до суду.

При вирішенні питання щодо наявності поважних причин для поновлення строку звернення з адміністративним позовом, суд враховує таке.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлений процесуальний строк у шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначено правові наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Так, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала (частина перша статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України).

За приписами частини першої статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Відтак, поновлення строку відбувається за клопотанням сторони із зазначенням належних та допустимих доказів поважності причини пропуску такого строку.

Суд зауважує, що позивач не звертався із заявою про поновлення пропущеного строку на звернення із адміністративним позовом до суду, а матеріали справи не містять інформації щодо наявності будь-яких причин пропуску строку на звернення до суду, які непереборно перешкоджали його зверненню.

Оскільки іншого позивачем не зазначено, суд дійшов висновку, що з кінця липня 2014 року, а саме з Акту обстеження умов проживання, який був затверджений начальником Служби у справах дітей та сім'ї Бородянської РДА Стасенко Л.С. 22 липня 2014 року та складений саме на запит адвоката позивача Лебединської Надії Сергіївни, позивачу достеменно було відомо про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Однак, до суду звернувся лише 31.03.2015, тобто з порушенням строку звернення до суду, визначеного Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно частини другої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

З огляду на ту обставину, що позивач не скористався правом на подання разом із позовною заявою та в ході розгляду справи заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду; жодних належних та допустимих доказів, які б надали суду підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, не надав; беручи до уваги те, що адміністративний позов подано з порушенням строку на звернення до суду з адміністративним позовом, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бородянського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Київській області, третя особа: ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Балаклицький А. І.