Справа № 2а-96/2010
Суддя: Ничик Г.І. Г. І.
Дата ухвалення: 2010-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-96/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2010 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретаря Петруняк Н.А.,

з участю: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі про визнання протиправною відмови відповідача щодо перерахунку пенсії як дитині війни, про зобовязання відповідача здійснити перерахунок призначеної їй пенсії з урахуванням положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», забезпечення її виплати за 2006-2008 роки та 10 місяців 2009 р. в сумі 4887,9 грн. та проведення виплати перерахованої пенсії в подальшому, стягнення моральної шкоди в розмірі 1650 грн.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі про визнання протиправною відмови відповідача в перерахунку їй пенсії, як дитині війни, про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та забезпечення її виплату за 2006-2008 роки та 10 місяців 2009 р. в сумі 4887,9 грн., проводити виплату перерахованої пенсії в подальшому та стягнути з відповідача 1650 грн. завданої їй моральної шкоди. Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що вона народилась в 1945 році, і згідно з статтею 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни. Згідно з статтею 6 згаданого закону їй з 01.01. 2006 р. повинна бути збільшена пенсія на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Позивачка вважає, що зупинення Законами України Про державний бюджет України на 2006 рік та Про державний бюджет України на 2007 рік дії ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та викладення Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України вказаної статті в новій редакції було грубим порушенням Конституції України; Закон України Про Державний бюджет України на 2009 рік нічого не говорить про державну соціальну допомогу дітям війни. Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007р. та від 22.05.2008 року визнано неконституційними вказані положення Законів України Про Державний бюджет України на 2007 рік та Про Державний бюджет України на 2008 рік. Однак, незважаючи на те, що 12 жовтня 2009 р. позивачка зверталась до відповідача з вимогою здійснити підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідач не провів таке підвищення пенсії і не виплатив його за вказаний період. Розмір мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Виходячи із визначеного законами України про державний бюджет України на відповідний період прожиткового мінімуму, позивачка вважає, що сума невиплаченого їй підвищення до пенсії за 2006-2008 роки, 5 місяців 2009 р., з врахуванням частково виплаченого підвищення в 2008 р. в розмірі 1077,3 грн., становить 4887,9 грн. Позивачка зазначає, що якби вона вчасно отримала виплати, передбачені Законом України Про соціальний захист дітей війни, то змогла б придбати значно більше товарів, ніж зараз. Покликаючись на ст. 67 ЦК України, яка передбачає, що відшкодування шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями і бездіяльністю установи, здійснюється особою, яка її завдала, позивачка просить стягнути з відповідача, як установи, що завдала їй шкоди, 1650 грн.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові. Просить звернути увагу на те, що про порушення своїх прав їй стало відомо після отримання відмови управління Пенсійного фонду в Городенківському районі в проведенні перерахунку та виплаті підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Позивачка вважає, що внаслідок дій відповідача, який не виконував зобовязання щодо виплати їй підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі, передбаченому законом, вона страждала через приниження, тому вважає, що їй причинена моральна шкода в розмірі 1650 грн., яку просить стягнути з відповідача. Одночасно пояснила, що на заяві, представленій в судовому засіданні представником управління Пенсійного фонду України, датованій 16.08.2007 р. про перерахунок пенсії, хоча зазначене її прізвище та адреса, однак таку заяву до управління Пенсійного фонду в Городенківському районі вона не підписувала, відповіді на неї не отримувала.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просить відмовити в задоволенні позову. Суду пояснила, що незважаючи на те, що ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, однак цей закон не містить поняття мінімальна пенсія за віком, а положення ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не можуть застосовуватись до згаданих виплат, оскільки він застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з законом «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Рішеннями Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 р. та № 10рп від 22.05.2008 р. були визнані неконституційними положення законів України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення до деяких законодавчих актів України», якими було зупинено та обмежено право дітей війни на отримання підвищення до пенсії. Ці рішення не могли бути виконані без внесення змін до законів про бюджет щодо фінансування даних доплат. Представник відповідача пояснила, що 16.08.2007р. до управління Пенсійного фонду в районі звернулась жінка із штабу ОСОБА_3, яка принесла заяви жителів району, в т.ч. й заяву ОСОБА_1 про підвищення пенсії на 30 відсотків відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, 05.09.2007 р. на цю заяву була дана заперечна відповідь, яку отримала та ж жінка, яка й поставила свій підпис про отримання відповіді для ОСОБА_1 на її копії. Чи передавала вона відповідь адресату, представнику відповідача не відомо. Також представник пояснила, що в жовтні 2009 р. позивачка зверталась до Управління пенсійного фонду в Городенківському районі з заявою про перерахунок та виплату підвищення до пенсії, але їй було відмовлено. Позивачці виплата надбавки до пенсії як дитині війни проводились з 01.01.2008 р. в розмірі 47 грн., з 22 травня 2008 р. вона отримує надбавку до пенсії в розмірі, визначеному п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Представник відповідача вважає, що позивачка пропустила річний строк для звернення до суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, що відповідно до ч.1 ст.100 КАС України є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, зясувавши таким чином її обставини, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, як особа, що є громадянином України, якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років, наділена статусом дитини війни, що стверджено пенсійним посвідченням № 143021 з відповідним штампом. Статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. В 2006 році такого порядку Кабінет Міністрів України не запровадив і надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії не доплатив. Таким чином вимоги позивачки щодо виплати надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в 2006 році до задоволення не підлягають.

Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року дію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни було зупинено на 2007 рік та статтею 111 згаданого Закону про бюджет встановлено, що підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України №6-рп від 09 липня 2007 року визнано неконституційними п.12 ст.71 та ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Пунктом 41 розділу І І Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. текст статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни був викладений в новій редакції, якою передбачалось, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Згідно з частиною 4 ст. 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" розмір надбавки для інших учасників війни - 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. 22.05.2008 р. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України, в числі інших, положення п.41 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким внесені зміни до Закону України Про соціальний захист дітей війни. Відповідно до пункту 6 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнанні неконституційними.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти, які за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, право позивачки на отримання підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, як дитині війни у 2007 році виникло з 09.07.2007 року, у 2008 році з 22.05.2008 року.

Суд відхиляє заяву представника відповідача про наявність підстав для часткової відмови в задоволенні позову через пропущення позивачкою строку звернення до адміністративного суду з позовом, виходячи з наступного. Ч. 2 ст. 99 КАС України встановлений річний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. За ч.3 ст.99 КАС для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Посилання представника відповідача на те, що позивачці було відмовлено в підвищенні пенсії як дитині війни в вересні 2007 р., і з цього часу їй стало відомо про відмову про порушення її права, не знайшло підтвердження в ході судового розгляду, оскільки підпис на заяві від 16.08.2007 р. з вимогою підвищення пенсії згідно з ст. 6 Закону Країни «Про соціальний захист дітей війни» не належить позивачці ОСОБА_1, відповідь управління Пенсійного фонду в Городенківському районі в 2007 р. про відмову в проведенні їй перерахунку позивачка не отримувала. З листа Управління ПФУ в Городенківському районі № 392/П-15 від 19.10.2009 р., яким їй було відмовлено в задоволенні заяви про виплату в повному обсязі надбавки до пенсії як дитині війни, позивачка дізналась про порушення свого права. В суд з цим позовом ОСОБА_1 звернулась 12.11.2009 р., отже вона не пропустила річний строк позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що Управління ПФУ виплачувало щомісячно позивачці, як дитині війни, підвищення до пенсії в таких розмірах: з 01.01. 2008 року по 47 грн., з 01.04.2008 р. 48,1 грн., з 22.05.2008 р. виплати проводяться відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» в таких розмірах: з 22.05.2008 р. - 48,1 грн., з 01.07.2008 р. - 48,2 грн., з 01.10.2008 р. - 49,8 грн.

Доводи представника відповідача про те, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом, і не може бути застосований для обчислення підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд вважає безпідставними, оскільки за чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст. 17 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій входить мінімальний розмір пенсії за віком, який відповідно до статті 19 цього Закону визначається виключно законами України. Державні соціальні гарантії є обовязковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності. Посилання представника відповідача на не внесення змін до законів щодо фінансування виплат, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», не може бути причиною невиконання відповідним субєктом владних повноважень покладених на нього зобовязань.

Так як функції з призначення, нарахування та виплати пенсій позивачці здійснює Пенсійний фонд України в особі Управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі, тому суд приходить до висновку, що вірним способом відновлення порушеного права позивачки буде покладення на відповідача обовязку провести належне нарахування та виплату позивачці недоплаченого підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., яке обчислюється відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з врахуванням виплачених сум ОСОБА_1 за цей період. Оскільки відповідачем було відмовлено в проведенні позивачці перерахунку пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, тому слід визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі щодо відмови в проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії, як дитині війни, в період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р.

Однією з позовних вимог ОСОБА_1 була вимога зобовязати відповідача проводити виплату перерахованої пенсії в подальшому. Захисту в суді підлягає порушене право. Оскільки в майбутньому розмір підвищення до пенсії дітям війни може бути змінений в сторону зменшення/збільшення шляхом внесення змін до закону, тому позовні вимоги в цій частині суд вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимог та заперечення. Однак, всупереч вказаним вимогам позивачка не довела, що відповідачем їй спричинена моральна шкода, тому позовні вимоги в частині стягнення моральної (немайнової) шкоди не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 88 КАС України суд вважає можливим звільнити відповідача від сплати судових витрат.

На підставі ст.ст. 1,3,6,7,8 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 17,19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року, Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, та керуючись ст. ст. 17, 69, 71, 86,88,94,99,100,158, 160-163, 167, 186 КАС України , суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі щодо відмови в проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії як дитині війни в період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду в Городенківському районі Івано-Франківської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачене підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., яка обчислюється відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з врахуванням виплачених сум ОСОБА_1 за цей період.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Городенківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Суддя Ничик Г.І.

Постанова в повному обсязі виготовлена 22.01.2010 р.