Справа № 810/934/15
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/934/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова А.О. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області та просив визнати протиправною і скасувати вимогу відповідача про сплату боргу від 21.11.2013 № Ф-947.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що фізичні особи-підприємці, які отримують пенсії, призначені за Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», сплачують єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальних підставах. Крім того, вказав на те, що позивачем було пропущено строк звернення до суду.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 03.08.2006 та перебуває на спрощеній системі оподаткування.

Крім того, позивач є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 06.04.2011, яке видане довічно, та є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 16.02.1997.

21 Листопада 2013 року відповідачем прийнято вимогу про сплату боргу №Ф-947, відповідно до якої позивачу визначено суму боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 7968,44 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач як фізична особа-підприємець, що є пенсіонером за віком та зареєстрований платником єдиного податку, не повинен сплачувати єдиний внесок, - у зв'язку з чим вимога про сплату боргу від 21.11.2013 № Ф-947 є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого:

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є особою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення, - з огляду на що має право вийти на пенсію раніше, ніж встановлено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Проте, ця обставина не спростовує того факту, що позивач вийшов на пенсію саме за віком, хоча і на пільгових умовах.

Суд звертає увагу, що знижений граничний вік виходу на пенсію осіб, які підпадають під дію Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не є підставою для висновку про виплату пенсії позивачу з інших підстав, і він є пенсіонером в розумінні визначення поняття «пенсіонер», яке наведено у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». А тому на позивача як на пенсіонера у розумінні норм наведеного Закону поширюються положення ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2014 по справі 21- 7а14.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про сплату недоїмки від 21.11.2013 № Ф-947 зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є протиправною та підлягає скасуванню.

Стосовно посилань податкового органу на те. що при зверненні до суду з даним адміністративним позовом ОСОБА_3. було пропущено строк звернення до суду, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Так, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.04.2015 причини пропуску позивачем строку звернення до суду визнано поважними.

Як вбачається з тесту вказаної ухвали, судом першої інстанції було встановлено, зокрема, що пропуск такого строку ОСОБА_3. був зумовлений тим, що на його утриманні перебувають батько - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та мати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та скрутним матеріальним становищем сім'ї, яке не дозволило вчасно сплатити, визначену ст.4 Закону України «Про судовий збір» суму.

При зверненні з апеляційною скаргою, податковим органом доказів на спростування вищевикладених обставин надано не було.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, проаналізувавши в сукупності наведені вище обставини справи, норми матеріального та процесуального права, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області задоволенню не підлягає.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, суд повно і правильно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини, що склалися між сторонами, і дав їм належну правову оцінку, - з огляду на що підстави до скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний тест ухвали виготовлено 16 червня 2015 року.

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.