Справа № 806/5256/14
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року м.Житомир справа № 806/5256/14

час прийняття: 14 год. 40 хв. категорія 8.2.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

секретар судового засідання Шевчук Т.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Чуднівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Житомирський області до Споживчого товариства "ІБР" про стягнення 34253,25 грн.,

встановив:

Чуднівська міжрайонна державна податкова інспекція Житомирської області ДПС, правонаступником якої є Чуднівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Житомирський області, звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Споживчого товариства "ІБР", у якому просила стягнути з відповідача 34253,25 боргу. В обґрунтування позову зазначала, що Споживче товариство "ІБР" як платник податків перебуває на обліку в Чуднівській МДПІ. Станом на 12.02.2013 року за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом у загальній сумі 34253,25 грн., з яких: по податку на прибуток - 4458,81 грн.; з орендної плати - 29794,44 грн. Вказана суму боргу є узгодженою та у добровільному порядку відповідачем не погашена.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.09.2013 року, яка ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2013 року залишена без змін, позов податкового органу було задоволено, стягнуто з Споживчого товариства "ІБР" 34253,25 грн. боргу.

Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.11.2014 року постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 11.09.2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В свою чергу ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.11.2014 року вказану справу прийнято до свого провадження та призначеного її судовий розгляд в судове засідання.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема зазначив, що податковим органом безпідставно зараховано кошти на погашення раніше існуючого боргу, оскільки сума боргу досі є неузгодженою.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовну слід відмовити з наступних підстав.

Встановлено, що на момент виникнення спірних правовідносин Споживче товариство "ІБР" як платник податків знаходилось на обліку в Чуднівській міжрайонній державній податковій інспекції.

Відповідно до пп.. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Матеріалами справи підтверджено, що СТ "ІБР" до податкового органу були подані податкові декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2012 року № від 03.08.2012 року, в якій ним визначено до сплати податок у сумі 2045 грн.; за півріччя 2012 року № НОМЕР_1 від 07.11.2012 року, якою нараховано податок у розмірі 2192 грн.; податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 14.06.2012 року № НОМЕР_2 і № НОМЕР_3 про нарахування орендної плати в загальному розмірі 41842,69 грн. та штрафу в сумі 684,24 грн.

Згідно зі п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Судом встановлено, що станом на 11.04.2015 року за Споживчим товариством "ІБР" заборгованість зі сплати орендної плати за землю, яка визначена в поданих податкових деклараціях з плати за землю відсутня, що стверджується розрахунком позивача (а.с.209).

Таким чином, нараховані відповідачем в податкових деклараціях з плати за землю № і № НОМЕР_3 орендна плата за землю в розмірі 41842,69 грн. та штраф в сумі 684,24 грн. ним сплачені, а отже позов в частині стягнення заборгованості з орендної плати за землю в розмірі 29794,44 грн. задоволенню не підлягає.

Стосовно стягнення податку на прибуток в розмірі 4458,81 грн., суд зазначає наступне.

Зазначена заборгованість виникла на підставі поданих Споживчим товариством "ІБР" декларацій з податку на прибуток підприємств № НОМЕР_4 від 03.08.2012 (2045,00 грн.), № НОМЕР_1 від 07.11.2012 (2192,00 грн.) та нарахованої пені за несвоєчасну сплату податкового боргу (221,81 грн.).

Відповідачем були перераховані кошти на погашення податкових зобов'язань, визначених у деклараціях № НОМЕР_4 від 03.08.2012, № НОМЕР_1 від 07.11.2012, що стверджується копіями платіжних доручень та квитанцій, які містяться в матеріалах справи.

Однак, вказані кошти по податку на прибуток були зараховані податковим органом в порядку черговості виникнення зобов'язань, а саме в рахунок сплати існуючого боргу, який станом на 02.04.2012 року рахувався за узгодженими грошовими зобов'язаннями в сумі 124712,64 грн., у тому числі: за основним платежем - 83421,74 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 41290,90 грн.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається податковим боргом згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Суд зазначає, що борг, який існував у Споживчого товариства "ІБР" станом на 02.04.2012 року, а саме в сумі 124712,64 грн. не може вважатися узгодженим з огляду на наступне.

02 квітня 2012 року податковим органом була виставлена Споживчому товариству "ІБР" податкова вимога №80 на суму 124712,64 грн., яка ним отримана 16.05.2012 року.

Підставою для винесення даної податкової вимоги слугувало податкове повідомлення - рішення №000010/2300/0 від 06.04.2010 року.

Однак, судом встановлено, що Споживчим товариством "ІБР" в судовому порядку було оскаржене податкове повідомлення - рішення №000010/2300/0 від 06.04.2010 року (справа №2а-7051/10/0670).

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.10.2010 року по справі №2а-7051/10/0670, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.02.2014 року залишена в силі, податкове повідомлення - рішення №000010/2300/0 від 06.04.2010 року скасоване.

Відповідно до пп.60.1.4 п.60.1 ст.60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно пункту 60.5 статті 60 Податкового кодексу України, у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки рішенням суду податкове повідомлення - рішення скасоване, то і сума на яку було ним збільшено податкові зобов'язання, визначена в податковій вимозі №80 від 02.04.2012 року також скасована.

Отже вимога №80 від 02.04.2012 року відповідно до приписів пункту 60.5 статті 60 Податкового кодексу України вважається відкликаною.

Оскільки вимога №80 від 02.04.2012 року є відкликаною, кошти по податку на прибуток були неправомірно зараховані податковим органом в порядку черговості виникнення зобов'язань, а саме в рахунок сплати існуючого боргу, який станом на 02.04.2012 року згідно вказаної вимоги становив 124712,64 грн.

На підставі зазначеного, суд зазначає, що спірна заборгованість з податку на прибуток, яка виникла на підставі поданих Споживчим товариством "ІБР" декларацій з податку на прибуток підприємств № НОМЕР_4 від 03.08.2012 (2045,00 грн.), № від 07.11.2012 (2192,00 грн.) була сплачена ним, що стверджується копіями платіжних доручень та квитанцій, які містяться в матеріалах справи.

Відносно нарахованої пені за несвоєчасну сплату податкового боргу в розмірі 221,81 грн., суд зазначає, її слід також скасувати оскільки вона нарахована за не вчасну сплату боргу, який існував на підставі вищезазначеної відкликаної вимоги.

Посилання позивача на те, що заборгованість за податковою вимогою №80 від 02.04.2012 року стягнута постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.09.2012 року по справі №0670/4936/12, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2012 року, судом до уваги не береться, оскільки вказані судові рішення оскаржувались відповідачем в касаційному порядку і ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.11.2012 року було зупинено її виконання до закінчення касаційного перегляду справи (а.с.115-116).

З огляду на викладене, суд вважає, що позов є не обґрунтованим, а отже в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,

постановив:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 19 червня 2015 р.