Справа № 1522/17462/12
Суддя: Суворова О. В.
Дата ухвалення: 2013-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2а/522/625/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2013 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Суворової О.В.

при секретарі Бондаренко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання недійсною постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області, в якому зазначив, що відповідач необґрунтовано та безпідставно притягнув його, як керівника ТОВ Елефант, до адміністративної відповідальності за порушення гарантійних зобовязань з боку ТОВ Елефант у відношенні ОСОБА_2 в частині ненадання послуг гарантійного ремонту навігаційної системи в автомобілі NissanPathfinder в повному обсязі та за відмову споживачеві у продукції належної якості та інформації про цю продукцію, що є порушенням ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст.6, ч. 1 ст.7 Закону України Про захист прав споживачів та п. 43 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних засобів. При цьому позивач зазначає, що вимоги споживача не були виконані, оскільки, у встановленому законодавством порядку в автомобілі споживача не було встановлено наявність або відсутність заявлених споживачем недоліків, споживач не надавав автомобіль для проведення його обстеження та встановлення наявності або відсутності недоліків. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачем не було враховано взаємовиключність вимог споживача та в приписі не конкретизовано вимоги та обсяг, в якому їх мав задовольнити ТОВ Елефант за приписом, а також, що строки на виконання припису завідомо зробили неможливим його виконання.

Представник відповідача з позовом не погодився, надавши до суду заперечення. На останне судове засідання представник відповідача не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи.

Представник ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що працівниками Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області на підставі скарги споживача ОСОБА_2 та направлення №202 на проведення перевірки від 03 травня 2012 р. проведено перевірку ТОВ «Елефант» та складено акт від 08 травня 2012 р. № 000118 щодо дотримання законодавства про захист прав споживачів та винесено припис про зобовязання у певний строк задовольнити законні вимоги споживача, залучити сторонніх фахівців для вирішення питання по суті, надати до інспекції інформацію про вартість навігаційної системи.

03 липня 2012 р. на підставі висновків акту перевірки відповідачем була винесена постанова про накладення стягнень №138, відповідно до якої на ТОВ «Елефант» за порушення вимог ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у відповідності до п.1 ч. 1 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів» були накладені фінансові санкції та 3 липня 2012 року була винесена постанова № 220 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як керівника ТОВ Елефант.

Перевіряючи правомірність висновків, викладених в акті перевірки та оскаржуваній постанові, суд прийшов до наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. З ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації: пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення: своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», вказаний закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, і також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту трав споживачів.

Пунктом 1 ч. 1 ст.23 цього Закону передбачено, що у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1. ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Частиною 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено право споживача на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання. На вимогу споживача продавець (виконавець) зобов'язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції.

Як встановлено судом, відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля №0072/060411-267, укладеного між ТОВ Елефант та споживачем ОСОБА_2, останньою було придбано у ТОВ Елефант автомобіль NissanPathfinder, номер кузова НОМЕР_1, який було отримано нею 03 червня 2011 р. за актом приймання-передачі.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу автомобіля № 0072/060411-267 при видачі автомобіля 03 червня 2011 р. споживача було ознайомлено з усіма органами керування автомобіля, що підтверджується підписом покупця (споживача) в акті приймання-передачі автомобіля, отже, автомобіль було прийнято споживачем без зауважень.

Відповідно до п. 6.6. договору купівлі-продажу автомобіля № 0072/060411-267, «у випадку виявлення в межах гарантійного строку недоліків (істотних недоліків) Товару, Покупець зобовязаний надати Товар Продавцю для проведення відповідної експертизи». Відповідно до п. 6.7. Договору, «Продавець усуває недоліки (істотні недоліки) відповідного Товару безоплатно протягом 14 (чотирнадцяти) днів або в інший строк, погоджений Сторонами, з моменту підтвердження наявності недоліку товару спеціалістами Продавця або висновком експертизи».

Як встановлено судом, 23 лютого 2012 р. між споживачем та ТОВ Елефант було оформлено наряд-замовлення №ЗН00012435 від 23.02.2012 року відповідно до якого ТОВ Елефант мав здійснити роботи з «встановлення навігації», проте зазначені роботи не виконав, про що зазначено у наряді-замовленні. Згодом, 29.02.2012 року, представник споживача звернувся до ТОВ Елефант з листом, який зареєстровано за вхідним № 36, в якому вимагав від ТОВ Елефант «запустити навігаційну систему і систему розпізнавання мови» в автомобілі. Як вбачається з листа-відповіді № 86 від 10.03.2012 р. ТОВ Елефант запропонував споживачу з'явитися до сервісного центру для проведення огляду автомобілю.

Як вбачається з попередньої заявки на технічне обслуговування і ремонт, складеної ТОВ Елефант та споживачем 20.03.2012 р., споживачем було заявлено, що в автомобілі не працює навігаційна система і голосове керування. Для встановлення заявлених споживачем недоліків було оформлено наряд-замовлення на надання послуг з технічного обслуговування та або ремонту № ЗН00013268 від 20.03.2012р., згідно якого як ТОВ Елефант так і споживачем було погоджено наступний обсяг робіт: проведення діагностики навігаційної системи автомобіля споживача.

Відповідно до преамбули «Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів», затвердженого наказом Міністерства промислової політики України від 29 грудня 2004 р. N 721, цей Порядок визначає відносини між власниками дорожніх транспортних засобів (далі - ДТЗ) та суб'єктами господарювання, в числі тими, що здійснюють роздрібну торгівлю ДТЗ, підприємствами-виробниками ДТЗ та виконавцями робіт із технічного обслуговування і гарантійного ремонту ДТЗ.

Відповідно до п.25 зазначеного Порядку, документом, який підтверджує передавання ДТЗ на гарантійний ремонт, є наряд-замовлення, споживач підписом у наряді-замовленні погоджує обсяги та терміни виконання гарантійного ремонту.

Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача щодо порушення позивачем вимог п. 43 «Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів» затверджених Наказом Мінтрансу від 11.11.2002 року, скільки, як вбачається з наряду-замовлення на надання послуг з технічного обслуговування та або ремонту № ЗН00013268 від 20.03.2012, споживач ОСОБА_2 своїм підписом в наряд-замовленні погодила найменування та обсяг робіт (послуг), а саме проведення діагностики навігаційної системи, а не її ремонту.

Суд приходить до висновку, що оскільки з рекламаційного акту, складеного споживачем та ТОВ Елефант, вбачається, що споживач та ТОВ Елефант не дійшли згоди щодо наявності або відсутності недоліків в ДТЗ споживача, за приписами ст. 14 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач мав право, в разі незгоди з висновками спеціалістів ТОВ Елефант, вимагати проведення авто-технічної експертизи, проте ним такі вимоги не ставилися. Зазначені права визначені також у п. 6.6. Договору купівлі-продажу автомобіля № 0072/60411-267, згідно якого у випадку виявлення в межах гарантійного строку недоліків істотних недоліків Товару, Покупець зобовязаний надати Товар Продавцю для проведення відповідної експертизи.

Суд погоджується з позицією позивача, що твердження споживача про наявність недоліків в ДТС самі по собі, тобто без дотримання споживачем вимог «Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів», зокрема без необхідного в таких випадках встановлення підтвердження наявності самого недоліку про який заявляє споживач - не є достатньою підставою для задоволення ТОВ Елефантвимог споживача.

При цьому, суд критично ставиться до пояснень представника відповідача, що наявність недоліків в роботі навігаційної системи та системі розпізнавання мови автомобіля може підтверджуватися доданими до звернення споживача від 23.03.2012 р. фотографіями, та погоджується з думкою позивача, що зазначені фотографії обґрунтовано не прийняті ТОВ Елефант в якості належних доказів наявності заявлених недоліків.

Аналізуючи припис до акту від 08 травня 2012 р.№ 000118 перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів, суд приймає до уваги те, що Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2012 року, залишеною без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2013 року зазначений припис було визнано протиправним та скасовано.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71. 86, 158 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання недійсною постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №220, прийняту заступником начальника інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області ОСОБА_3 від 03.07.2012 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та провадження по цій справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Суворова

15.10.2013