Справа № 2а-5074/09/0870
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2009-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
07 жовтня 2009 року Справа № 2а-5074/09/0870
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді І.В.Батрак,
при секретарі судового засідання Д.В.Полтавець
за участю представників:
відповідача - ОСОБА_2
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд
Представник відповідача в позову не визнав, про що надав суду письмові пояснення. Просить суд відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
05 серпня 2009 року ДПА України за № 166/7/25-0315 було винесено рішення за стосовно розгляду скарги ПП ОСОБА_1 від 04.06.2009 р., відповідно до якого скаргу було залишено без задоволення.
Вислухавши доводи представників позивача та відповідача, проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Згідно п.6 ст.10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 509-ХІІ від 04.12.1990 р., державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції забезпечують застосування та своєчасне стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства, а також стягнення адміністративних штрафів за порушення податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств, установ, організацій та громадянами.
Відповідно до п.1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 509-ХІІ від 04.12.1990 р., органи державної податкової служби в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів.
Відповідно до п.11 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 509-ХІІ від 04.12.1990 р. органи державної податкової служби в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.
Згідно ст.11 (1) Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 509-ХІІ від 04.12.1990 р., плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.
Згідно п.2.1. ст.2 Закону України «Податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 р., платником податку є будь-яка особа, яка здійснює або планує здійснювати господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку.
Згідно п.7.2.3 ст.7 Закону України «Податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 р., податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Для операцій, що оподатковуються і звільнені від оподаткування, складаються окремі податкові накладні. Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг).
Згідно п.7.4.1 ст.7 Закону України «Податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 р., податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно п.7.4.5 ст.7 Закону України «Податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 р. не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд
Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова , якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а у разі складання постанови в повному обсязі - з дня складання в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова складена в повному обсязі 12 жовтня 2009 року

Суддя І.В.Батрак