Справа № 359/3197/15-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №359/3197/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Чирка С.С.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А
15 червня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Ісаєнко Ю.А.;
суддів: Губської Л.В., Оксененка О.М.,
за участю секретаря: Бащенко Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області про скасування рішення від 24.03.2015 року №5490, зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області, в якому просив суд скасувати рішення від 24.03.2015 року №5490 про відмову у призначені пенсії, зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням заниження пенсійного віку на 10 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дати звернення із заявою про призначення пенсії 25.12.2014 року.
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2015 року позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2015 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Представники сторін в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв`язку з цим, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач 25 грудня 2014 року звернувся до відповідача щодо призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Проте, рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області від 24.03.2015 року №5490 позивачу відмовлено у призначенні пенсії.
В обґрунтування відмови у призначенні пенсії відповідач посилається на те, що за наслідками дослідження документів, які отримані від УПФУ в Бородянському районі Київської області, зокрема, акту зустрічної звірки факту участі ОСОБА_1 в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі Чорнобильської МБО (ПМК-287) з 27.04.1987 року по 04.05.1986 року, не встановлено участі позивача в таких роботах.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, виходив з наступного.
Відповідно до положень статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років.
Отже при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для підтвердження періоду роботи в населеному пункті чи об`єкті, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, надаються, у разі наявності, довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 №122, та, у разі її відсутності, інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Згідно трудової книжки позивач у період з 22.05.1985 року по 31.10.1986 року працював машиністом автокрану 6 розрядку в Чорнобильській будівельній організації (Чорнобильській міжгосподарській пересувній механізованій колоні).
Як встановлено судом першої інстанції, позивач працював у зоні відчуження в Чорнобильській міжгосподарській пересувній механізованій колоні на посаді машиніста автокрану та під час ліквідації наслідків аварії з 27.04.1986 року по 04.05.1986 року здійснював навантаження піску на вертольоти в кар`єрах в с. Лелів, що підтверджується копією довідки від 04.09.1992 року №92 ПМК-287, трудової книжки, довідки № СПМК-287 від 08.02.1999 року №22 та від 08.02.1999 року №23, маршрутним листом за 1986 рік, довідки Чорнобильської МПМК від 18.02.1986 року №166.
Згідно Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 р. №106, с. Лелів належить до зони відчуження.
Крім того, відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно частини першої статті 15 зазначеного Закону підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Відповідно до пункту 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору «Перереєстровано» і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 року зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» і «Постраждалий від Чорнобильської катастрофи» (категорії 1, 2, 3 серії А) без відмітки про перереєстрацію, передбачену у абзаці першому пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 року №135, з тимчасовими вкладками затвердженого цією постановою зразка для осіб, які станом на 1 жовтня 1998 р. не отримали відповідної довідки у Державному галузевому архіві Міністерства оборони, вважаються чинними до 1 травня 1999 року.
Тому, те, що позивач перебував у зоні відчуження та виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується також відповідним посвідченням Серії НОМЕР_2 від 03.12.1992 року, в якому на правій стороні по діагоналі зліва направо проставлено штамп «Перереєстровано» 30.09.1997 року.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 27.04.1986 року по 04.05.1986 року, що дає право на зменшення пенсійного віку на 10 років.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.
Відповідно до частини 1 статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції,
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області залишити без задоволення, постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2015 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 22.06.2015 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: О.М. Оксененко

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Оксененко О.М.