Справа № 2а-1970/1322/11
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ К/9991/3400/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Пасічник С.С.

Кочана В.М.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Тернопільського обласного центру зайнятості на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 травня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Тернопільського обласного центру зайнятості про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити виплату грошової допомоги при виході на пенсію,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2011 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Тернопільського обласного центру зайнятості про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача виплатити їй грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до посади, яку вона займала до звільнення.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 травня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2011 року, позов задоволено частково. Зобов'язано Тернопільський обласний центр зайнятості нарахувати та виплатити ОСОБА_4 грошову допомогу у розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу». В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів в частині задоволення позовних вимог, Тернопільський обласний центр зайнятості звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просив рішення судів у вказаній частині скасувати й прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 згідно з наказом Державного центру зайнятості від 14.03.2011р. №89-к та наказом Тернопільського обласного центру зайнятості від 14.03.2011р. №48-к була звільнена із займаної посади заступника директора Тернопільського обласного центру зайнятості 16 березня 2011 у зв'язку із змінами в організації праці на підставі п.1 ч. 1 ст.40 КЗпП України.

На момент звільнення стаж державної служби ОСОБА_4 складав 21 рік 8 місяців 14 днів, а загальний страховий стаж - 31 рік 10 місяців 3 дні та на день звільнення їй виповнилося повних 53 роки 6 місяців.

З 25.03.2011р. позивачці призначено пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу», що підтверджено довідкою №83590 від 04.04.2011р., виданою Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Тернополі.

У зв'язку з цим, ОСОБА_4 звернулась до Державного центру зайнятості та Тернопільського обласного центру зайнятості із заявами про виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, проте, Державний центр зайнятості листом від 30 березня 2011 року №ДЦ.03-2986/0/6-11 та Тернопільський обласний центр зайнятості листом від 13.05.2011р. №ОУ-06/1915/0/11-08-18 повідомили позивачку про те, що у зв'язку зі звільненням із займаної посади на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України виплата їй грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів згідно з вимогами Закону України «Про державну службу» не здійснюється.

Частиною другою статті 37 Закону України «Про державну службу» встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Відповідно до частини 13 статті 37 Закону України «Про державну службу» державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Водночас 26 листопада 2013 року Конституційний Суд України у справі № 1-14/2013 прийняв Рішення № 11-рп/2013 та надав висновки щодо офіційного тлумачення положення частини тринадцятої статті 37 Закону України «Про державну службу» у системному зв'язку з положеннями пункту 2 частини першої, частини другої статті 40 КЗпП, статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», у якому зазначив, що грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів виплачується державному службовцю за умов виходу на пенсію з посади державного службовця та наявності страхового стажу, в тому числі стажу державної служби не менше 10 років. Жодних додаткових умов для виплати грошової допомоги державному службовцю у разі виходу його на пенсію в частині тринадцятій статті 37 Закону України «Про державну службу» не встановлено.

Тобто, грошова допомога, передбачена вказаним законодавчим положенням, має разовий характер й право на її одержання пов'язане з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця та припиненням цієї роботи у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця, а тому розірвання трудового договору з державним службовцем з підстав, визначених частиною першою статті 40 КЗпП, не може нівелювати право державного службовця на отримання зазначеної грошової допомоги за умови наявності стажу державної служби не менше 10 років.

Отже, у разі дострокового виходу на пенсію державного службовця з посади в органах державної влади відповідно до чинного законодавства державний службовець за наявності стажу державної служби не менше 10 років і страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, яке не пов'язане з досягненням пенсійного віку, визначеного частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу».

Аналогічна позиція викладена і в постановах Верховного Суду України, зокрема, від 03 червня 2014 року (справи №21-22а14, №21-35а14, №21-155а14, №21-170а14) та від 07 жовтня 2014 року у справі №21-304а14.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстав для скасування ухвалених судами попередніх інстанцій судових рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.210,220,222,223,224,230,231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Тернопільського обласного центру зайнятості залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 травня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2011 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Швець В.В.