Справа № 819/2238/13-а
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Справа № 876/14083/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу відділу освіти Тернопільської районної державної адміністрації на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року в адміністративній справі за позовом відділу освіти Тернопільської районної державної адміністрації до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про скасування вимоги,

встановив:

У вересні 2013 року позивач відділ освіти Тернопільської РДА звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ДФІ в Тернопільській області, в якому просив скасувати п.13, п.16, п.17, п.18 вимоги відповідача про усунення порушень вимог чинного законодавства № 19-03-12-15/2633 від 11.04.2013 року.

Відповідач у суді першої інстанції позову не визнав, у поданому запереченні просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.10.2013 року у позові відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції не погодився позивач відділ освіти Тернопільської РДА та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що з 18.02.2013 р. по 22.03.2013 р. ДФІ в Тернопільській області було проведено ревізію позивача та встановлено ряд порушень, що відображені в акті ревізії № 03-22/39 від 28.03.2013 року. 11.04.2013 р. відповідачем винесено і направлено позивачу Вимогу № 19-03-12-15/2633 «Про усунення порушень вимог чинного законодавства». Вважає апелянт, що пункт 13 вказаної Вимоги підлягає скасуванню з тих підстав, що згідно ч.2 п.7 Положення «Про відділ освіти» затв. Тернопільською РДА, централізована група є структурним підрозділом відділу освіти Тернопільської РДА, кошти на утримання якої виділяються з районного бюджету. Договора на оплату комунальних послуг та послуг зв'язку укладалися з позивачем, а тому кошти на оплату комунальних послуг та послуг зв'язку були заплановані по централізованій групі відділу освіти з районного бюджету і бюджетні запити подавалися на оплату комунальних послуг та послуг зв'язку по відділу освіти Тернопільської РДА. Також позивач не погоджується з п.16 Вимоги щодо не виставлення рахунків за спожите теплопостачання орендарю приміщення СПД ОСОБА_2, через що відділу освіти завдано збитків на суму 11681,84 грн.. З цього приводу зазначає апелянт, що напівпідвальне приміщення, яке орендує вищезгаданий підприємець не є опалювальним, згідно положень п.2 постанови КМУ від 08.06.1996 року № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників». Апелянт також вважає безпідставним п.17 Вимоги відповідача, оскільки на адресу позивача не надходило жодних звернень та пропозицій щодо укладення договору оренди нежитлового приміщення Острівської ЗОШ І-ІІІ ступенів (класу) ні від директора Острівської ЗОШ, ні від директора музичної школи, ні від відділу культури і туризму, якому підпорядкована музична школа Тернопільської РДА, тому доказів які б підтверджували факт оренди приміщення немає. Також вважає апелянт безпідставним п.18 Вимоги про те, що відділом освіти проведено нарахування заробітної плати кочегарам на суму 91511,46 грн., які мали відшкодовуватися іншими юридичними особами. З цього приводу зазначає апелянт, що з урахуванням положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» заробітна плата кочегарів має бути закладена у вартість надання комунальних послуг, оскільки комунальні послуги включають не тільки вартість використаного газу, а взагалі господарську діяльність на забезпечення теплопостачання. Крім цього, ні в Законі України «Про оренду державного та комунального майна», ні в жодному іншому нормативному акті не йдеться про порядок нарахування та розмір експлуатаційних витрат на утримання орендодавцем нежилих приміщень, які здаються в оренду, а також про умови компенсації орендарем цих витрат.

За наслідками апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 22.10.2013 року та задоволити позовні вимоги.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши підстави і межі апеляційної скарги приходить до висновку, що таку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що у період з 18.02.2013 р. по 22.03.2013 р. відповідачем Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача відділу освіти Тернопільської РДА за період з 01.01.2010 р. по 01.02.2013 р.. За результатами ревізії складено Акт № 03-22/39 від 28.03.2013 року (а.с. 9-13, 22-26).

Із змісту вказаного Акту видно, що ревізією встановлено, зокрема : - утримання приміщення, в якому знаходиться апарат відділу освіти (оплата комунальних послуг) проводиться за рахунок коштів районного бюджету по КФКВ 070805 «Групи централізованого господарського обслуговування». Проте, у даному приміщенні знаходиться апарат відділу освіти, утримання якого проводиться за рахунок коштів державного бюджету по КПКВ 7891010 «Здійснення виконавчої влади у Тернопільській області». Аналогічно, оплата послуг зв'язку апарату відділу освіти проводилась за рахунок коштів районного бюджету по КФКВ 070805. Таким чином, в порушення п.п.5, 22, 46 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 (зі змінами) за рахунок районного бюджету проведено сплату комунальних послуг та послуг за апарат відділу освіти, які повинні проводитись із державного бюджету на суму 18618,95 грн.; - порушення п.п. 5, 46 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затв. постановою КМ України від 28.02.2002 № 228 (із змінами), п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» за рахунок коштів районного бюджету відшкодовано вартість спожитих послуг з теплопостачання ОСОБА_2, який орендує частину нежитлового приміщення Великобірківської ЗОШ І-ІІІ ст.. Таким чином позивачем зайво оплачено коштів за надані орендарю послуги з теплопостачання за період з 01.01.2010 по 01.02.2013 на загальну суму 11681,84 грн.; - порушення п.5, п.46 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затв. постановою КМ України від 28.02.2002 № 228 (із змінами), п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» за рахунок коштів районного бюджету відшкодовано вартість спожитих комунальних послуг іншою юридичною особою - Острівською музичною школою, яка підпорядкована відділу культури та туризму Тернопільської РДА. Виходячи з площі, яку займає музична школа, відділом освіти зайво оплачено коштів за спожиті музичною школою комунальні послуги в сумі 17513,35 грн.; - порушення п.5, п.46 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затв. постановою КМ України від 28.02.2002 № 228 (із змінами), п.3 рішення Тернопільської районної ради від 17 серпня 2007 року № 127 «Про методику розрахунку і порядок використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району» іншими юридичними установами, які знаходяться в приміщенні загальноосвітніх шкіл не проводилося відшкодування затрат відділу освіти по виплаченій заробітній платі кочегарам, які під час опалювального періоду проводять обслуговування та опалення приміщення шкіл. Таким чином, відділом освіти проведено нарахування заробітної плати кочегарам на суму 91511,46 грн., які мали відшкодовуватися іншими юридичними особами.

На підставі вказаного вище Акта від 28.03.2013 р. відповідач пред'явив позивачу Вимогу № 19-03-12-15/2633 від 11.04.2013 року «Про усунення порушень вимог чинного законодавства» (а.с. 34-37).

Оскарженими позивачем пунктами 13, 16, 17, 18 вказаної Вимоги зобов'язано позивача: - перерахувати в дохід районного бюджету, як незаконні видатки, проведені в минулих бюджетних періодах за рахунок загального фонду кошти в сумі 18618,95 грн.; - стягнути з СПД ОСОБА_2 недоотриману плату спожитих комунальних послуг на суму 11681,84 грн., та перерахувати в дохід районного бюджету суму 10956,93 грн., а решту коштів в сумі 724,91 грн. віднести на відновлення касових видатків загального фонду кошторису; - стягнути з відділу культури і туризму Тернопільської РДА недоотриманої вартості спожитих музичною школою комунальних послуг 17513,35 грн., та перерахувати в дохід районного бюджету суму 16572,84 грн., а решту коштів в сумі 940,51 грн. віднести на відновлення касових видатків загального фонду кошторису; - перерахувати в дохід районного бюджету, як незаконні видатки, проведені в минулих бюджетних періодах за рахунок загального фонду на суму 89058,59 грн., а решту коштів в сумі 2452,87 грн. віднести на відновлення видатків загального фонду кошторису.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог та скасування п.13, п.16, п.17, п.18 Вимоги № 19-03-12-15/2633 від 11.04.2013 року «Про усунення порушень вимог чинного законодавства», з врахуванням наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 року № 499/2011, Державна фінансова інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується КМ України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Державна фінансова інспекція, відповідно до покладених на неї завдань, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 вказаного Положення, Державна фінансова інспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затв. КМ України.

Положенням також установлено, що якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Державна фінансова інспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п.7 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

З аналізу наведених правових положень видно, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою КМ України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ДФІ в Тернопільській області пред'явив вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії позивача відділу освіти Тернопільської РДА. При цьому, у оскаржених пунктах 16, 17 Вимоги від 11.04.2013 року відповідач вказує на виявлені збитки, їх розмір та зобов'язує позивача вжити заходів щодо повернення цих коштів, в тому числі шляхом перерахування до районного бюджету, або стягнення їх з винних осіб, а також надіслати інформацію про вжиті заходи та виконання цих вимог в термін до 08.05.2013 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що невжиття позивачем заходів до усунення виявлених під час ревізії порушень та не виконання вимог ДФІ в Тернопільській області є підставою для звернення відповідача до суду. Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються та стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Також суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про правомірність пунктів 13, 18 Вимоги від 11.04.2013 року, оскільки за результатами проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності відділу освіти Тернопільської РДА об'єктивно встановлено порушення щодо проведення оплати послуг за апарат відділу освіти, які повинні проводитись із державного бюджету; та порушення щодо відшкодування затрат відділу освіти по виплаченій заробітній платі кочегарам, які повинні відшкодовуватися іншими юридичними особами.

З рахуванням наведених вище норм законодавства та обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для скасування п.13, п.16, п.17, п.18 розглядуваної Вимоги № 19-03-12-15/2633 від 11.04.2013 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржена постанова суду першої інстанції від 22.10.2013 року винесена за результатами повного та об'єктивного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу відділу освіти Тернопільської районної державної адміністрації - залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року в адміністративній справі за позовом відділу освіти Тернопільської районної державної адміністрації до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про скасування вимоги - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк