Справа № 804/3008/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"17" червня 2015 р. справа № 804/3008/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Юрко І.В. Чумака С. Ю.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Криворізької північної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року у справі № 804/3008/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Криворізької північної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Криворізької північної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволені. Визнані протиправними та скасовані податкове повідомлення-рішення Криворізької північної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 29 липня 2014 року форми «Р» № НОМЕР_1, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 40809,98 грн., з яких: за основним платежем 32647,98 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 8162,00 грн., рішення Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області від 27 жовтня 2014 року № НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 3474,12 грн. та вимогу Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 27 жовтня 2014 року № Ф- у розмірі 69482,41 грн.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги є встановлення порушень позивачем податкового законодавства при господарських операціях з ФОП ОСОБА_2, що було виявлено в ході планової виїзної перевірки позивача. Підставою для таких висновків стало не підтвердженя факту отримання та використання зазначених послуг у господарській діяльності позивача. Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) не містять інформацію про зміст та обсяги господарської операції, види наданих послуг, а самі послуги не пов'язані з фактичним отриманням доходу та не впливають на кінцевий результат.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач є фізичною особою-підприємцем і перебуває на податковому обліку відповідача.

Посадовими особами відповідача проведено планову документальну виїзну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року, за результатами якої складено акт №10/17-03-11/НОМЕР_3 від 16.06.2014р (далі ОСОБА_3 перевірки).

ОСОБА_3 перевірки встановлено порушення позивачем пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.138.2 ст. 138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України та донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за 2013р. всього у сумі 32647,98 грн.; порушення пп.2 п.1 ст.7 Закону № 2464 в результаті чого донараховано єдиного внеску за 2013 р. всього в сумі 69482,41 грн.; а також порушення п. 181.1 ст.181, п.183.2 п.183.4 ст.183, п.187.1 ст.187, п.198.1 п.198.2 п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 185523,73 грн.

З ОСОБА_3 перевірки вбачається, що порушення відповідач пов'язує з тим, що ФОП ОСОБА_1 занизила суму чистого оподатковуваного доходу за 2013 р. на суму 200237,50 грн. у зв'язку із безпідставним віднесенням до витрат сум, сплачених на користь ФОП ОСОБА_2 за укладеним з нею договором.

На підставі ОСОБА_3 перевірки 29 липня 2014 року відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Р» № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 40809 грн. 98 коп, та № НОМЕР_4 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 231904 грн. 66 коп. (а.с. 10-11).

На підставі ОСОБА_3 перевірки 27.10.2014 р. відповідачем також прийнято Рішення № НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, згідно якого до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 3474,12 грн. у зв'язку із донарахуванням йому єдиного внеску в розмірі 69482,41 грн. (а.с. 39).

27.10.2014 р. відповідачем було сформовано вимогу про сплату боргу № Ф- зі сплати заборгованості з єдиного внеску в сумі 69482,41 грн., яка нарахована на підставі ОСОБА_3 перевірки (а.с. 40).

21 квітня 2015 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду закрито провадження в адміністративній справі № 804/3008/15 в частині позовних вимог, щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача № НОМЕР_4 від 29.07.2014 року (а.с.153-155,157-159).

Крім того, суд встановив, що 20 серпня 2012 року ФОП ОСОБА_1 як виконавцем було укладено з ДП «Паллада-Україна» ВАТ «Концерн «Калина» як замовника договір № 20/08 про надання послуг з передпродажної підготовки та стимулювання збуту продукції замовника послуг (а.с. 74).

01 квітня 2013 позивачем було укладено договір №1 з ФОП ОСОБА_2 на виконання послуг з передпродажної підготовки та стимулюванню збуту продукції Концерну «Калина» (а.с. 18-19).

Фактичне виконання вказаних угод позивача з ФОП ОСОБА_2 та їх оплата підтверджується наданими податковими накладними, актами-приймання передачі робіт (послуг), звітами про результати надання послуг, на суму 240 285,0 грн., у тому числі ПДВ 40047,5грн (а.с.20-29, 51-73). Отримані від контрагента послуги були використані позивачем у господарській діяльності.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача про відсутність реального характеру господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_2 та відсутність зв'язку послуг із господарською діяльністю позивача не знайшли свого підтвердження, а тому оскаржувані податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимога підлягають скасуванню як протиправні.

Колегія суддів вважає, що вказані висновки зроблені на підставі всебічно досліджених доказів, обставинам справи дана правильна правова оцінка, а при прийнятті рішення вірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

ОСОБА_3 з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 р. № 996-ХІУ, із змінами та доповненнями, встановлені вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

ОСОБА_3 з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів зазначає, що надані позивачем первинні документи, які складені із додержанням вимог законодавства, об'єктивно засвідчують факт отримання позивачем послуг. В свою чергу відповідач, на якого покладено обов'язок доказування правомірності своїх рішень, не надав суду жодних доказів, які б свідчили, що зазначені в первинних документах послуги позивачу не надавалися. За таких умов такі висновки відповідача, викладені в ОСОБА_3 перевірки, є лише його припущеннями.

Пунктом 177.2 статті 177 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

ОСОБА_3 з пунктом 177.4 статті 177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III ПК України.

Як встановлено судом, позивач мала укладений із виробником продукції договір про надання послуг з передпродажної підготовки та стимулювання збуту продукції замовника послуг. Ця господарська діяльність позивача з надання послуг була джерелом отримання доходу. Для виконання цієї мети позивач уклала господарський договір, за яким за її замовленням ФОП ОСОБА_2 надавала послуги з передпродажної підготовки та стимулюванню збуту продукції того ж виробника. Таким чином фактично позивач на підставі господарського договору притягла іншого суб'єкта господарювання для виконання зобов'язань по наданню послуг, взятих на себе позивачем перед виробником продукції.

Отже, очевидним є те, що укладений позивачем з ФОП ОСОБА_2 договір безпосередньо пов'язаний із господарською діяльністю позивача, направлену на отримання доходу від надання послуг з організації та збуту продукції на користь ДП «Паллада-Україна» ВАТ «Концерн «Калина» як їх кінцевого споживача і така діяльність не суперечить вимогам законодавства.

За таких обставин висновки відповідача про відсутність підстав для включення сплачених на користь ФОП ОСОБА_2 коштів, що підтверджені належними первинними документами, до витрат позивача з метою визначення оподатковуваного доходу є необґрунтованими.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними та скасування Рішення № НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій за своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимоги про сплату боргу № Ф- від 27.10.2014 р., колегія суддів зазначає, що ці рішення та дії відповідача є наслідком реалізації вищенаведених протиправних висновків, викладених в ОСОБА_3 перевірки, щодо наявності підстав для віднесення витрат позивача на оплату послуг ФОП ОСОБА_2 до витрат позивача на здійснення його господарської діяльності, а тому вони підлягають скасуванню.

Таким чином, оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів обґрунтованість висновків акту перевірки, то суд приходить до висновку, що правочин відповідає положенням норм чинного законодавства України. А отже, фактичні обставини об'єктивно засвідчують здійснення господарської діяльності між позивачем та ФОП ОСОБА_2 і правомірність формування позивачем валових витрат відповідно до первинних бухгалтерських документів та на підставі належним чином оформлених податкових накладних.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, спір за суттю вирішений вірно, підстави для скасування судового рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької північної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року по справі №804/3008/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Криворізької північної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.Ю. Чумак