Справа № 804/2608/15
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2015 рокусправа № 804/2608/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 р. у справі № 804/2608/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови, визнання недійсним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" звернулося з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС України та просить: скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №11001/0000/2014/20076 від 11.08.2014 року; визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №110010000/2014/600161/1 від 11.08.2014р.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що позивач не згодний з прийнятими рішеннями щодо неможливості проведення перевірки розрахунків стосовно ціни товару з урахуванням умов зовнішньоекономічного контракту, оскільки документи подані позивачем разом з ВМД від 11.08.2014р. для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України не містили в собі розбіжностей, не мали наявних ознак підробки, містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів та відомості про ціну, що підлягає сплаті за ці товари, а збільшення митної вартості товару (феросиліцію) вважає не підтвердженим відповідачем, так як у рішенні не зазначено на підставі яких саме відомостей визначено митну вартість, не зазначено за яким контрактом, хто виробник та постачальник (країна), який виріб, яка кількість виробів, умови поставки, з чого розраховується ціна та не зазначено, у який спосіб проведено перерахунок митної вартості, окрім того, позивачем додатково було надано висновок торгово-промислової палати від 02.09.2014р., який підтверджує заявлену позивачем митну вартість товару. З огляду на викладене, представник позивача вважає, що у відповідача не було законних підстав визначати митну вартість товару за іншим методом, ніж за методом вартості операції, що був заявлений позивачем у ДМВ.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що відповідно до норм Митного кодексу України та у зв'язку з тим, що позивачем було заявлено неповні відомості про митну вартість товарів та використані декларантом відомості про митну вартість товарів не підтверджені документально, у митниці не було достатніх підстав для застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). У зв'язку із неможливістю застосування вказаного методу визначення митної вартості товарів митним органом послідовно проаналізовано можливість застосування наступних методів визначення митної вартості. Митницею дотримано послідовність застосування методів визначення митної вартості товару, що відображено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів. З огляду на зазначене, винесені митним органом рішення та картка відмови є законними та обґрунтованими.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити вимоги позову повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що правильність заявленої митної вартості за одну тону товару (феросиліцію 65%) на умовах поставки DAP підтверджується повним переліком необхідних документів. У зв'язку з чим, позивачем було застосовано під час ввезення товару на митну територію України основний метод визначення митної вартості товару, а саме, метод за ціною договору. Використання даного методу неможливо лише за певних обмежень.

В запереченнях на апеляційну скаргу зазначено, що митний орган не згоден з доводами апелянта та вважає рішення суду законним та обґрунтованим. Під час проведення правильності визначення митної вартості митницею виявлено ознаки ризиковості операції : 1.1.4. В комерційних та/або транспортних документах відсутні печатки, підписи уповноважених осіб, якщо вони загальноприйняті правилами оформлення таких документів, відсутні відмітки митних органів іноземних держав, які повинні проставлятися при перетині митного кордону у передбачених міжнародними угодами випадках, відсутні відмітки офіційних органів країни експорту (відсутні відмітки прикордонної митниці на рахунку, хоча за відомостями залізничних накладних інвойс прямував разом з вантажем).

1.1.14 Печатка компанії, проставлена на декількох аркушах документа (-ів), відрізняється за розміром формою чи змістом

Пунктом 1.12 Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів управління ризиками в митній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.05.2012 № 597 та зареєстрованого «Міністерстві юстиції України 01.06.2013 № 882/21194, передбачено можливість здійснення контролю із застосуванням системи управління ризиками автоматизованих неавтоматизованим і комбінованим способами.

Відповідно до частини четвертої статті 337 Митного кодексу України контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Перелік індикаторів ризику, як один із інструментів системи управління ризиками, може застосовуватись під час здійснення посадовою особою митниці митного контролю (шляхом неавтоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками) як підстава для визначення, відповідно до статті 320 Митного кодексу України, форм та обсягу митного контролю.

Рішення щодо застосування додаткових митних формальностей на підставі Переліку індикаторів ризику приймається посадовою особою митниці, яка здійснює митний контроль та митне оформлення товарів, або посадовою особою підрозділу боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями.

За умовами п.7.1 зовнішньоекономічного контракту від 10.06.2014 №14-1020-12 форма оплати - 100% передплати протягом 10 банківських днів від дати отримання інвойса продавця. У підтвердження здійснення передплати відповідно до умов контракту надано інвойс продавця від 16.07.2014 №ДМКД-І4- 1020-12-16/07.2014 на суму 648506,95 Дол. США та довідку банку від 08.08.2014 № 104-20-2-16-70, що містить інформацію стосовно здійснених платежів - 22.07.2014 -168805,00 Дол. США; 23.07.2014 - 20256,60 Дол. США; 24.07.2014 - 243079,00 Дол. США; 25.07.2014 - 216366,35 Дол. США на загальну суму 648506,95 Дол. США. Зазначені документи не відповідають вимогам п.2.5 ст. 53 Митного Кодексу України - не містять ознак, що дають змогу ідентифікувати здійснені платежі з імпортованою партією товару.

У підтвердження підтвердження митної вартості товару надано комерційний інвойс від 26.07.20 14 № ДМКД-14-1020-12-26/07.2014 та рахунок-фактура від 23.07.2014 №30.

Відповідно до положень Наказу Міністерства фінансів України від 09.10.12 № 1066 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень» ( п.3.4) під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає в пункті пропуску посадовій особі митниці відправлення документи та відомості, передбачені статтею 335 Митного кодексу України. Ст.335 МКУ містить вимоги щодо надання комерційних документів на товари, що перевозяться - за наявності. Відповідно до відомостей залізничної накладної № АХ234091- 26.07.2014. у гр.23 - документи, щб додані відправником, - зазначено рахунок-фактуру від 23.07.2014 № 30. ОСОБА_1 до митного оформлення рахунок-фактура від 23.07.2014 № 30 не містить відбитків штампу «Під митним контролем» митниці на кордоні. Окрім того, зазвичай митні органи РФ засвідчують документи подані до митного оформлення відбитками штампів та печаток із зазначенням дати такого оформлення. ОСОБА_1 рахунок-фактура від 23.07.2014 № ЗО не містить таких відміток митних органів РФ . Окрім того, декларація країни експорту від 25.07.2014 № 10607090/240614/0012229 не містить відомостей про рахунок фактуру від 23.07.2014 № 30. Розрахунок вартості товару у зазначеному рахунку-фактурі проведено за фактичною вагою, що не відповідає умовам зовнішньоекономічного контракту. Комерційний інвойс від 26.07.2014 №№ ДМКД-14- 1020-12-26/07.2014 виданий згодом та за датою видачі не кореспондуються із датою митного оформлення товару 25.07.2014. Також електронна копія декларації країни експорту від 25.07.2014 N9 10607090/240614/0012 2 29, що наявна в ЄАІС Держмитслужби не містить відомостей стосовно умов постачання задекларованого в ній вантажу.

Документального обґрунтування виявлених розбіжностей Позивачем не надано. Крім того, згідно п. 3 ст. 337 МКУ проведений контроль співставлення - порівняна заявлена митна вартість з даними, що містяться в електронних копіях. Виявлена розбіжність: заявлена митна вартість згідно наданих документів нижча, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних за МД. Отже у митниці були правові підстави для витребування додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товарів. Сумнів митниці щодо правильності визначення митної вартості обґрунтований. Митним органом дотримано вимог щодо послідовності застосування методів визначення митної вартості та застосовано резервний метод визначення митної вартості згідно ст. 64МКУ. Тому відповідно до ст. 54, 55 МКУ прийнято рішення про коригування митної вартості. У відповідності до ст. 264 МКУ, в разі відмови у прийнятті митної декларації митним органом заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої позиції, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.06.2014 року між ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського" (покупцем) та ТОВ "Братський завод феросплавів", Росія ( продавцем) було укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу №14-1020-12 за умовами якого продавець зобов'язувався продати товар (феросиліцій), а покупець зобов'язувався прийняти товар та оплатити його.

За результатами контролю ПАТ «ДМК ім. Дзержинського» із застосуванням системи управління ризиками митним органом було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що спричинило необхідність здійснити перевірку правильності її визначення, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.

Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, передбачено Митним кодексом України та іншими нормативними актами.

Згідно ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органам шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Перевірка документів та відомостей, які відповідно до ст. 335 Митного кодексу України подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато - логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Митним кодексом України.

Судом встановлено, що митна вартість товару була заявлена позивачем за ціною договору (основі метод) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України.

Згідно ст.52 Митного кодексу України, декларант, зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до п.4.1.ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Разом з тим, позивачем документи щодо проведення розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 10.06.2014 року № 14-1020-12 не надано, що унеможливлює перевірку числового значення заявленої митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до відміток на залізничних накладних заявлені до митного оформлення партії товару відвантажено: 26.07.2014 ( № АХ234091), 29.07.2014 ( № АХ 234092) та 31.07.2014 ( АХ 234089, № АХ 234090).

Таким чином, проведення розрахунку ціни заявлених партій товару з урахуванням узгодженої зовнішньоекономічним контрактом формули, здійснюється відповідно до котирувань видання «CRU Monitor bulk ferroalloys» за червень 2014 року.

Загальнодоступна інформація щодо значень котирувань імпортованого товару в публікації «CRU Monitor bulk ferroalloys» на Інтернет-сайті www.crugroup.com відсутня. Зазначений інтернет-ресурс не містить загальнодоступної інформації щодо уточнення відсоткового вмісту кремнію у феросиліції. В публікації „CRU bulk ferroalloys Monitor" на сайті http://www.cruonlme.crugroup.com інформація про марку феросиліцію також відсутня.

Враховуючи, що відсотковий вміст кремнію у різних марках феросиліцію може бути від 20 до 90%, відсутність документально підтвердженої інформації про конкретну марку унеможливлює проведення перерахування вартості на базовий відсоток з урахуванням умов зовнішньоекономічного контракту.

Зазначене унеможливлює проведення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари (стаття 58 Кодексу).

За умовами п.7.1 зовнішньоекономічного контракту від 10.06.2014 №14-1020-12 форма оплати - 100% передплати протягом 10 банківських днів від дати отримання інвойсу продавця.

Відповідно до положень частини другої статті 53 Кодексу, якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

У підтвердження здійснення передплати до митного оформлення декларантом надано довідку банку від 08.08.2014 № 104-20-2-16-70.

Банківські платіжні документи, в порушення вищезазначених положень Митного кодексу України, не надавались декларантом до митного оформлення та не надіслані до митниці листами ПАТ „Дніпровський меткомбінат" від 17.10.14 №062Д/1987, №062Д/1991, №062Д/1992.

У відповідності до ст.58 МК України, складовими митної вартості є, зокрема, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або її місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.

Згідно ст.53 МК України, якщо документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант, або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Позивач відмовився надавати інші будь-які документи щодо підтвердження митної вартості.

У відповідності до ст. 58 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у разі, якщо: заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару; неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 МКУ; відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Згідно ст.337 Митного кодексу України, проведено контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних стосовно імпортованого товару, які містяться в митній декларації та інших документах, поданих для митного оформлення, з даними - МД від 11.08.2014 року № 110010000/2014/021370, виявлені розбіжності: пропозиції стосовно феросиліцію ФС65 на рівні 1 603,00 дол. США за 1 базову тону,1412-1430 дол. США за 1 базову тону або 1480 дол. США за 1 базову тону.

У відповідності до ст. 59 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник.

При визначенні митної вартості товарів застосовано другорядний метод визначення митної вартості -2-а - метод за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до наявної у митного органу інформації щодо вартості оцінюваного товару, раніше ввезеного, відповідно до положень статті 58 Митного кодексу України.

Для проведення коригування митної вартості товарів у митного органу була відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (операції).

Враховуючи положення п. 2 ст. 61 МК України наявна інформація вартості аналогічних (подібних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпорту (вартість операції), не може бути застосована, оскільки товари виготовленої виробником оцінюваних товарів, а іншою особою, беруться до уваги разі, якщо немає ні ідентичних, ні подібних (аналогічних) виготовлених особою - виробником товарів, що оцінюються.

Методи на основі віднімання та додавання вартості неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.

Таким чином, відповідачем було застосовано другорядний метод визначення митної вартості - резервний метод.

У зв'язку з чим, відповідачем було застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-г - резервний метод.

Таким чином, рішення про коригування митної вартості товарів прийняті митницею відповідно до норм чинного законодавства.

Враховуючи сукупність викладених обставин колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 р. у справі № 804/2608/15- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 18.06.2015 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва