Справа № 2а-2914/12/0970
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 р. Справа № 9104/178869/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.10.2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 прокурори України про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_2 прокурори України про вжиття заходів до повторного належного розгляду скарги від 27.07.2012 року та усунення недоліків в установлені законом строки.

При цьому позивач покликається на те, що за результатами розгляду скарги від 27.07.2012 року про проведення перевірки діяльності працівників прокуратури на предмет їх відповідності вимогам присяги, позивачем отримано відповідь від 17.08.2012 року, за змістом якої, позивач дійшов висновку, що його скарга по суті залишилася не розглянутою, оскільки перевірка по викладених фактах ОСОБА_2 прокуратурою України не організовувалась, скарга, яку позивач адресував начальнику Управління внутрішньої безпеки ОСОБА_2 прокуратури України розглянута некомпетентною посадовою особою -начальником Управління організації представництв ОСОБА_2 прокуратури України. Враховуючи, що ОСОБА_2 прокуратура України не організувала та неналежно займалася перевіркою відповідно до чинного законодавства, діяла в порушення вимог ст. 19 Конституції України, позивач оскаржив дії (бездіяльність) ОСОБА_2 прокуратури України до адміністративного суду.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.10.2012 року в позові відмовлено.

Не погодившись з постановою суду її оскаржив позивач - ОСОБА_1, який просить скасувати дану постанову.

При цьому апелянт обґрунтовує і мотивує свої вимоги аналогічно обґрунтуванням позовних вимог.

Суд у відповідності до ч.1 ст.41 КАС України відзначає, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги з наступних мотивів.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як передбачено ч.1 ст.2 цього ж Кодексу завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Із наведених положень убачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення, дії, бездіяльності суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені.

Суди, розглядаючи справи цієї категорії, повинні ураховувати інтереси сторін і вирішувати такі спори залежно від установленого та на підставі закону.

Судом апеляційної інстанції, з врахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено, що впродовж 2011-2012 років ОСОБА_1 систематично звертався із скаргами до ОСОБА_2 прокуратури України та прокуратури Івано-Франківської області, зміст яких зводиться до неналежного, на думку позивача, реагування та невжиття заходів окремими посадовими особами, в тому числі органів прокуратури щодо розслідування кримінальної справи за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Угринівської сільської ради при передачі в оренду ФГ «Нива» земельної ділянки площею 13,8 га. З приводу неодноразових звернень позивача ОСОБА_2 прокуратурою України за наслідками проведених перевірок в межах наглядового провадження приймалися рішення, які доводилися до відома позивача та оскаржувались останнім в судовому порядку.

При цьому 27.07.2012 року ОСОБА_1 звернувся із скаргою до начальника Управління внутрішньої безпеки ОСОБА_2 прокуратури України в якій просив розібратись з працівниками прокуратури чи вони відповідають вимогам присяги.

Підставою для подання даної скарги послужило, як зазначав позивач, безвідповідальне відношення працівників ОСОБА_2 прокуратури України ОСОБА_3 і заступника прокурора Івано-Франківської області Гаврюшенка В.О. до проведення перевірки фактів викладених в зверненні від 27.04.2012 року, поданому позивачем на ім'я ОСОБА_2 прокурора України по фактах скоєних порушень законності головою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4, а також щодо дій колишнього прокурора Івано-Франківської області Гошовського М. та прокурора області ОСОБА_5, які не надали належної оцінки діям підлеглим працівникам та приймали рішення щодо ОСОБА_4 та голови фермерського господарства «Нива» ОСОБА_6, виявлені позивачем факти безвідповідальності щодо забезпечення явки для участі в адміністративній справі представників ОСОБА_2 прокуратури та прокуратури області, які полягали в намаганні вступу у справу прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7, без відповідних повноважень.

Листом від 17.08.2012 року № 05/2/2-9543-12 начальником управління організації представництва ОСОБА_2 прокуратури України ОСОБА_8 повідомлено ОСОБА_1, що питання правомірності дій ОСОБА_2 прокуратури України з приводу направлення заяви від 27.04.2012р., до прокуратури області оскаржено позивачем і є предметом розгляду Івано-Франківським окружним адміністративним судом.

Одночасно повідомлено заявника, що інтереси ОСОБА_2 прокуратури України у справі представляє прокурор відділу прокуратури Івано-Франківської області, який діє відповідно до наданих йому повноважень на підставі довіреності та запропоновано свої доводи та заперечення по суті спору надати суду.

Стаття 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року 393/96 встановлює, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 5 цього ж Закону передбачено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно із ст. 14 Закону України від 02.10.1996 року 393/96 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Також статтею 2 цього Закону передбачено, що законодавство України про звернення громадян включає цей Закон та інші акти законодавства, що видаються відповідно до Конституції України та цього Закону.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру» ОСОБА_2 прокурор України відповідно до законів України видає обов'язкові для всіх органів прокуратури накази, розпорядження, затверджує положення та інструкції.

Наказом ОСОБА_2 прокурора України від 21.06.2011 року №9гн затверджено Інструкцію про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, із змінами, внесеними наказом ОСОБА_2 прокурора України від 12.07.2012 року №1гн-2 (надалі -Інструкція).

Пунктом 1.4 частини 1 Інструкції зазначено, що повторне звернення - це звернення, що надійшло від тієї самої особи з того самого питання, в якому: оскаржується рішення, прийняте за попереднім зверненням, що надійшло в прокуратуру; повідомляється про неотримання відповіді, невчасний розгляд попереднього звернення, якщо з часу його надходження минув установлений законодавством строк розгляду; вказується на інші недоліки, допущені при розгляді та вирішенні попереднього звернення.

Згідно з пунктом 3.2. Інструкції за кожним зверненням в прокуратурах усіх рівнів може бути виконана одна з таких дій: - прийнято до розгляду; - передано на вирішення до підпорядкованої прокуратури; - направлено до іншого відомства; - приєднано до скарги, що раніше надійшла, або до матеріалів кримінальної справи.

За змістом пунктів 3.5 -3.7. Інструкції після реєстрації звернення чи скарги у секретаріаті ОСОБА_2 прокуратури України, питання визначення структурного підрозділу, до компетенції якого належить вирішення викладених у зверненнях питань належить управлінню розгляду звернень та прийому громадян ОСОБА_2 прокуратури України

Також, пунктом 3.10. Інструкції передбачено, що начальникам самостійних структурних підрозділів ОСОБА_2 прокуратури України передаються на розгляд звернення громадян та юридичних осіб щодо рішень, прийнятих підлеглими працівниками або прокурорами обласного рівня, а також з питань зволікання, тривалого неприйняття ними рішень, залишення їх без розгляду.

Аналізуючи наведені приписи суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що доводи позивача щодо розгляду скарги від 27.07.2012 року некомпетентною посадовою особою є необґрунтованими та суперечать наведеним правовим нормам.

Окрім цього необхідно зазначити, що відповідно до абзацу другого пункту 3.13. Інструкції звернення, у яких заявники не погоджуються з прийнятими рішеннями і у зв'язку з цим порушують питання про притягнення суддів, прокурорів, слідчих, дізнавачів, інших осіб до відповідальності, висловлюючи припущення про можливе вчинення посадового злочину, за відсутності в них достатніх даних про наявність ознак злочину, не потребують перевірки в порядку ст. 97 КПК України. Про це заявнику повідомляється керівником відповідного самостійного структурного підрозділу ОСОБА_2 прокуратури України, заступниками прокурорів областей, прокурорами районного рівня з роз'ясненням права і порядку оскарження.

Беручи до уваги наведені нормативно-правові акти та встановлені обставини справи, що підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції про те, що обов'язок здійснення перевірок, витребування необхідних документів, пояснень службових та інших осіб, дії яких оскаржуються мають місце виключно по зверненнях громадян та юридичних осіб, які надійшли до ОСОБА_2 прокуратури України вперше і за ними не приймалися рішення, в інших випадках та в тому числі, в силу вимог пунктів 3.2., 3.13., 4.12., 4.14. Інструкції відповідач не позбавлений права відхилити вимоги заявника, викладені у зверненні як такі, що визнані необґрунтованими при цьому роз'яснивши заявнику права і порядок оскарження, а скаргу приєднати до звернення чи скарги, що надійшла раніше .

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.10.2012року по справі №2а-2914/12/0970 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П.Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

ОСОБА_9