Справа № 310/9233/14-а(2-а/310/344/14)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"12" червня 2015 р.справа № 310/9233/14-а(2-а/310/344/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області

на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 грудня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась 05.11.2014 року до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області. Просила визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати їй грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради здійснити перерахунок та виплатити щомісячну грошову допомогу позивачці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку щомісячні виплати якої складають 1032 грн., для дітей до 6 років, починаючи з 10.05.2014 року за 6 місяців назад (заборгованість складає 6192 грн.).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що перебуває на обліку в УПСЗН виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області де отримує допомогу по догляду за дитиною - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею трирічного віку, як матері, що застрахована в системі загальнообов'язкового соціального страхування. Вважає, що розмір допомоги є меншим, ніж це передбачено діючим законодавством.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 грудня 2014 року позовні вимоги за період з 10 листопада 2013 року по 04 травня 2014 року - залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 грудня 2014 року адміністративний позов - задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за травень 2014 року в розмірі, меншому, ніж передбачено ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік»; зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за травень 2014 року в розмірі, передбаченому ст. 43 Закону Україні «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втрато працездатності та витратами, зумовленими похованням», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, встановленого ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», з урахуванням проведених виплат за травень 2014 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що позивач отримувала допомогу в розмірі що перевищує мінімальний прожитковий мінімум, отже, правових підстав для перерахунку допомоги у травні 2014 року немає.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, позивач, ОСОБА_1 є матір'ю малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Управлінням праці та соціального захисту населення з ІНФОРМАЦІЯ_1 призначена допомога при народжені дитини, а також допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як матері, що застрахована в системі загальнообов'язкового соціального страхування. На звернення позивача до відповідача з заявою провести перерахунок розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення неї трирічного віку до розміру, встановленого чинним законодавством, Листом від 23.05.2014 року відповідач відмовив у здійсненні перерахунку, зазначивши, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку сплачується у розмірі, що дорівнює різниці 100% прожиткового мінімуму для працездатної особи та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» №2811-XII від 21 листопада 1992 року відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Частиною 1 статті 1 вказаного Закону встановлено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» є спеціальним законом, що регулює правовідносини, пов'язані з призначення та виплатою державної допомоги на неповнолітніх дітей. Статтею 1 цього закону встановлено, що порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 107-VI) - правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом України від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України від 18 січня 2001 року № 2240-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (далі - Закон № 2240-III), який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими Законами. Зокрема, статтею 43 Закону № 2240-III було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI ("Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України") були внесені відповідні зміни до Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема, змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ («Про державну допомогу сім'ям з дітьми») його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III («Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням») було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав неконституційними низку положень Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію вищезазначені положення Закону № 2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про Державний бюджет України на 2010 рік" (далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2240-ІІІ призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону №2811-ХІІ (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону № 2240-III на виконання статті 45 Закону № 2154-VI Кабінетом Міністрів України не визначалися.

Отже, з часу проголошення Рішення Конституційного Суду України у справі № 10-рп/2008, позивач має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», та у відповідності до вимог Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», як про те зазначив суд першої інстанції.

Таким чином, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що з 1 липня 2014 року виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку скасовані. Отже, у відповідності до законодавства України, позивач має можливість одержувати державну допомогу на дитину до досягнення нею трирічного віку до внесення до змін в законодавство, тобто до 01.07.2014 року.

З урахуванням наведеного, та діючи в межах апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що по суті рішення є правильним, підстав для скасування постанови суду першої інстанції не знайдено.

Керуючись п. 1 ч. 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області - залишити без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко