Справа № 826/7794/15
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7794/15 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гнідіній М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Автономні джерела струму» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 травня 2015 року у справі за поданням Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі -ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві) звернулася до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «Автономні джерела струму» () (далі - ТОВ «Автономні джерела струму», платник податків), застосованого рішенням заступника начальника ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 29.04.2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 травня 2015 року подання задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, платник податків подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч. 6 ст. 12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 23 квітня 2015 року Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі м. Києва Головного управління ДФС у м. Києві на підставі пп. 78.1.11 Податкового кодексу України видано наказ № 748 «Про проведення документальної позапланової перевірки», відповідно до якого в.о. начальника управління податкового аудиту Вєтр Л.В. у зв'язку з отриманням постанови про призначення позапланової перевірки від 25 березня 2015 року необхідно забезпечити проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Автономні джерела струму» (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України під час здійснення фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2010 по 31.03.2015. Тривалість вказаної перевірки з 23.04.2015 року на 10 робочих днів.

Відповідно до зазначеного наказу та направлень на перевірку 28 квітня 2015 року посадовими особами ДПІ здійснено виїзд на адресу ТОВ «Автономні джерела струму» (м. Київ, вул. Новопирогівська, 50), де головному бухгалтеру зазначеного товариства Завадській В.М. були пред'явлені направлення на перевірку та копія наказу на проведення перевірки.

Головний бухгалтер відмовилася отримати копію наказу від 23 квітня 2015 року № 748 та направлень на перевірку № 807/26-50-22-06, № 808/26-50-22-06.

У зв'язку з цим 28 квітня 2015 року посадовими особами податкового органу складено акт про відмову головного бухгалтера ТОВ «Автономні джерела струму» в отриманні копії наказу про проведення документальної виїзної перевірки та ознайомленні з направленням на проведення перевірки № 225/3-26-50-22-06, акт про відмову ТОВ «Автономні джерела струму» від допуску до перевірки № 224/3-26-50-22-06 та акт про відмову від підпису в акті засвідчення факту неможливості розпочати позапланову виїзну перевірку ТОВ «Автономні джерела струму» № 226/3-26-50-22-06.

Зважаючи на недопуск до перевірки, 28 квітня 2015 року начальник управління податкового аудиту ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві Міхонік С.А. звернулася до заступника начальника ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві Поліщук С.В. з клопотанням про застосування адміністративного арешту майна платника податків - ТОВ «Автономні джерела струму».

29 квітня 2015 року заступником начальника ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві Поліщук С.В. о 15 год. 00 хв. прийнято рішення № 7845/10/26-50-22-06 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків - ТОВ «Автономні джерела струму».

З метою перевірки судом обґрунтованості застосованого умовного адміністративного арешту майна платника податків ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулася до суду з відповідним поданням в порядку, передбаченому ст. 183-3 КАС України.

Приймаючи рішення про задоволення подання, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відмовився від проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення, податковим органом було правомірно прийнято рішення про накладення адміністративного арешту на майно товариства з обмеженою відповідальністю «Автономні джерела струму» (), як це передбачено приписами пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України, а з поданих до суду матеріалів спір про право не вбачається.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для застосування адміністративного арешту майна ТОВ «Автономні джерела струму» є обставини, передбачені підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, а саме: ТОВ ««Автономні джерела струму» відмовилося від допуску посадових осіб органу державної податкової служби для проведення позапланової виїзної перевірки, про що складено акт недопуску до перевірки від 28.04.2015.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Таким чином, адміністративний арешт майна платника податків у разі відмови такого платника податків від допуску посадових осіб органу державної податкової служби для проведення документальної перевірки може бути застосовано виключно за наявності законних підстав для проведення такої перевірки.

Підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлює, що органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Умови та порядок допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок встановлені статтею 81 Податкового кодексу України.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Абзацом 5 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється (абзац 6 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзаців 7-8 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України при пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для видачі наказу від 23.04.2015 № 748 «Про проведення документальної позапланової перевірки» стала постанова Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України про призначення документальних позапланових перевірок за додержанням вимог податкового та митного законодавства від 25.02.2015 щодо переліку суб'єктів господарювання, зокрема, і ТОВ «Автономні джерела струму», винесена в рамках кримінального провадження № 0000369 за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України.

Відповідно до пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Отже, наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Автономні джерела струму» від 23 квітня 2015 року № 748 прийнято з дотримання вимог пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що перевірку відповідача призначено за наявності достатніх правових підстав.

Судом досліджено направлення на проведення перевірки, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 16, 17) та встановлено, що вказані документи містять всі реквізити, передбачені п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України.

Зазначені направлення разом з наказом про проведення перевірки та службовими посвідченнями були пред'явлені головному бухгалтеру ТОВ «Автономні джерела струму» до початку перевірки.

Наведене свідчить, що недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної перевірки з боку ТОВ «Автономні джерела струму» є неправомірним.

Підставою для звернення про застосування адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «Автономні джерела струму» у даній справі став недопуск до фактичної перевірки, що підтверджується відповідними актами.

В силу вимог підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України відмова платника податків від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби є підставою для арешту майна платника.

Згідно пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Враховуючи наявність законних підстав для проведення перевірки та неправомірність недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної перевірки з боку ТОВ «Автономні джерела струму», суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення ДПІ у Голосіївському районі м. Києва про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 29.04.2015 № є обґрунтованим.

Судом апеляційної інстанції відхиляються доводи апеляційної скарги відповідача щодо наявності у правовідносинах, що розглядаються, спору про право з огляду на наступне.

За змістом частини 1 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків здійснюється на підставі подання органів державної податкової служби.

Відповідно до пункту 2 частини 5 цієї ж статті Кодексу суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 названого Кодексу.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання.

При цьому Кодекс адміністративного судочинства України не містить переліку будь-яких критеріїв такої незгоди як підстави для висновку про існування спору про право. А тому у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору. Така незгода має втілюватися у вчиненні учасником процесу об'єктивно необхідних дій для відновлення порушеного права.

В матеріалах справи відсутні відомості оскарження відповідачем наказу ДПІ від 23 квітня 2015 року № 748, яким призначено позапланову виїзну перевірку.

Посилання апеляційної скарги платника податків на звернення 29.04.2015 до ДПІ зі скаргою, в якій ТОВ «Автономні джерела струму» просило запросити головного бухгалтера товариства до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва для ознайомлення з постановою слідчого про призначення позапланової перевірки, не спростовує наявності підстав для призначення та проведення такої перевірки, оскільки Податковим кодексом не визначено обов'язку контролюючого органу перед проведенням перевірки надавати платнику податків копію такої постанови.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і апеляційним судом відхиляються так, як є помилковими.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 41, 196, 198, 200, 205, 206, 112, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Автономні джерела струму» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 22.06.2015

.

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.