Справа № 826/2287/15
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2287/15 Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гнідіній М.Ю.,

за участю представників сторін:

від позивача Яковлюк Л.Ю.,

від відповідача Шендрик С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 травня 2015 року у справі за позовом приватного підприємства «ЛПТ-Торг» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ЛПТ - Торг» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, податковий орган), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо відмови у прийнятті поданих ПП «ЛПТ Торг» звітної податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року від 16.01.2015 р.; звітні розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за грудень 2014 року від 16.01.2015 р.; звітний реєстр виданих та отриманих податкових накладних до звітної декларації з ПДВ за грудень 2014 року від 16.01.2015 р.

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийняти подані ПП «ЛПТ- Торг» за грудень 2014 року від 16.01.2015 р.: звітні розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за грудень 2014 року від 16.01.2015; звітний реєстр виданих та отриманих податкових накладних до звітної декларації з ПДВ за грудень 2014 року від 16.01.2015, які було доставлено до ДПС України 16.01.2015 днем їх фактичного отримання Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 травня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення невірно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ПП «ЛПТ-Торг» з 10.06.2014 року перебуває на обліку у ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві як платник податків та як платник єдиного внеску.

Між ПП «ЛПТ-Торг» та ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві було укладено договір про визнання податкових документів № 190620141 від 19.06.2014 року (надалі -договір), предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з ПДВ та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до ДПІ засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

ПП «ЛПТ-Торг» засобами електронного зв'язку було направлено до ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року від 16.01.2015; звітні розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за грудень 2014 року від 16.01.2015; звітний реєстр виданих та отриманих податкових накладних до звітної декларації з ПДВ за грудень 2014 року від 16.01.2015, які було доставлено до ДПС України 16.01.2015.

З квитанції № 1 (а.с. 36, 37) вбачається, що відповідачем не було прийнято зазначені вище документи податкової звітності з тих підстав, що «для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті, оскільки можливо відсутній договір з ДФСУ».

Вважаючи дії ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо неприйняття податкової звітності протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки під час перевірки поданої ПП «ЛПТ-Торг» податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року відповідачем не було виявлено жодних порушень при заповненні всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, а розірвання договору про визнання податкових документів № 190620141 від 19.06.2014 року, укладеного з позивачем, в односторонньому порядку не відповідає вимогам закону, відмова ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві у прийнятті вказаної декларації є протиправною та такою, що не ґрунтується на вимогах чинного податкового законодавства України.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

Порядок складення податкової декларації визначено ст. 48 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

- тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

- звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

- звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

- повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

- код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті);

- місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

- найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність;

- дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

- ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

- підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно з п. 48.4 Податкового кодексу України у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити:

- відмітка про звітування за спеціальним режимом;

- код виду економічної діяльності (КВЕД);

- код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ;

- індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Підпунктом 48.5.1 п. 48.5 ст. 48 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником; Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

Аналогічні положення відображено також в Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженій наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 р. N 233.

Водночас Податковим кодексом України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України. У такому разі на підставі пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України орган державної податкової служби зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Як вбачається зі змісту заперечень ДПІ, податкова декларація позивача не була прийнята, оскільки звітність була надана позивачем після припинення дії договору про визнання електронних документів, а ПП «ЛПТ-Торг» не знаходиться за зареєстрованим місцем знаходження та має стан 3- рішення про припинення (ліквідаційна процедура).

Податковий орган зазначив, що ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві було направлено запит № 526 на встановлення місця знаходження суб'єкта підприємницької діяльності від 09.09.2014 р. до оперативного управління фінансових розслідувань ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві. У відповідь на вказаний запит до ДПІ направлено довідку № 761/07 від 10.09.2014 р. в якій зазначено, що в результаті проведення заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження даного товариства, фактичне місцезнаходження неможливо встановити.

Відповідачем було винесено повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням форми № 18-ОПП за № 5392/9/26-56-18-05-20 від 10.09.2014 р. з додатком, а саме: рішення про доцільність направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням від 10.09.2014 р. № 1043/26-56-18-05. Станом на 10.09.2014 р. підприємство мало стан 9 - направлено повідомлення про відсутність підприємства за місцезнаходженням.

Податковий орган посилався на ту обставину, що договір, укладений між ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві та ПП «ЛПТ-Торг» від 19.06.2014 р. № 190620141, було розірвано в односторонньому порядку у зв'язку з тим, що місцезнаходження останнього неможливо встановити, про що позивача повідомлено листом від 11.09.2014 р. № 8465.

Дії Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 19.06.2014 р. № 190620141 було оскаржено ПП «ЛПТ-Торг» в судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.11.2014 р. по справі № 826/16724/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015 р., за позовом ПП «ЛПТ-Торг» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, позов ПП «ЛПТ-Торг» задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 19.06.2014 р. № 190620141. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили.

У вказаних рішеннях судами встановлено, що правові підстави для розірвання договору про визнання електронних документів від 19 червня 2014 року №190620141 в односторонньому порядку відсутні, а дії ДПІ у Подільському районі є протиправними.

Таким чином, у податкового органу відсутні підстави для неприйняття у ПП «ЛПТ-Торг» податкової звітності з цих підстав відсутні, оскільки договір є дійсним.

Крім цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що незнаходження юридичної особи за зареєстрованим місцезнаходженням не є перешкодою для подання до податкового органу податкових декларацій, інших звітних документів, обов'язковість подання яких передбачена законом, і не може бути передумовою для невизнання податкової декларації платника, а в податкового органу відсутні підстави, визначені податковим законодавством, для неприйняття такої звітності.

Виходячи з викладеного, та враховуючи, що подана позивачем декларація з податку на додану вартість має всі необхідні реквізити, підписана ЕЦП відповідальної посадової особи позивача та скріплена печаткою, повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації у встановлений ст. 49 Податкового кодексу України строку платнику податків контролюючим органом не направлено, у податкового органу відсутні підстави для неприйняття такої декларації.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача про те, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців міститься запис про те, що розпочато процедуру припинення юридичної особи, оскільки останній внесено державним реєстратором 05.03.2015 р. (номер запису 0032149), а декларація за звітний податковий період грудень 2014 року була подана позивачем 16.01.2015.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Посилання відповідача на можливість подання податкової звітності платником податків у паперовій формі не спростовує обов'язку контролюючого органу приймати таку звітність, що подана підприємством засобами телекомунікаційного зв'язку в електронній формі, за умови дотримання порядку її подання.

Враховуючи наведене, а також положення ч. 3 ст. 2 та ч. 1 ст. 138 КАС України (щодо предмету доказування), суд також виходить з того, що суб'єкт владних повноважень не має права, обґрунтовуючи у суді правомірність свого рішення, посилатися на обставини та підстави, які не враховувалися ним при ухваленні оспорюваного рішення, тобто оскаржувані рішення оцінюються судом виходячи з доведеності з боку податкового органу тих обставин (фактичних підстав) і норм права (юридичних підстав), якими обґрунтовано вчинення оскаржуваних дій, що забезпечує при вирішенні спірних взаємовідносин дотримання принципу правової визначеності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального та права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги позивача висновки суду першої інстанції не спростовують та відхиляються судом так, як є помилковими.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Повний текст ухвали виготовлено 22.06.2015 року

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.