Справа № 0616/5139/12
Суддя: Романюк Ю. Г.
Дата ухвалення: 2012-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 0616/5139/12

провадження у справі № 2-а/0616/267/12

14 листопада 2012 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Ю.Г., за участю секретаря Василенко Т.М. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: не прибув,

відповідач: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ Богунського РВ м. Житомира ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача - інспектора ДПС ВДАІ Богунського РВ м. Житомир ОСОБА_2, в якому просить скасувати постанову від 19.10.2012 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу 505 грн. за порушення правил дорожнього руху України , у звязку з відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що викладені у протоколі обставини про те, що він здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофора червоний, не відповідають дійсності, оскільки керуючи автомобілем НОМЕР_1, не порушуючи норм правил дорожнього руху, проїхав регульований пішохідний перехід на дозволяючий сигнал світлофора. З винесеною постановою не згоден, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки проїзд регульованого пішохідного переходу виконував у повній відповідності до ПДР України. Крім того, відповідач для обєктивного прийняття рішення по справі не допитав в якості свідка, особу яка знаходилась в автомобілі. Як видно із постанови, рух не вимірювався приладом який має функції фото -, кінозйомки чи відеозапис не проводились. Окрім того, протокол і постанова були винесені відповідачем одночасно і тому, при розгляді справи позивач був позбавлений скористатись своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, зокрема, правом на допомогу адвоката, участі у процесі прийняття рішення по справі, дачі пояснень. Вважає, що його вина у вчиненому правопорушенні відповідачем доведена не була. Також відповідачем було допущено ряд інших процесуальних порушень при винесенні оскаржуваної постанови, а тому винесена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не прибув, подав до суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не прибув, заперечень на адміністративний позов та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, причини неприбуття суду не повідомив. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи.

Судом не визнавалася обовязковою участь сторін у судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 6 ст. 12 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.10.2012 року відповідачем відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення № 383144, з якого вбачається, що цього ж дня о 12 год. 20 хв. в м. Житомир по вул. Київській, ОСОБА_1, керуючи автомобілем моделі ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора червоний, чим порушив вимоги п. 8.7.3 ПДР України, за що передбачено відповідальність згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.4).

Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії АР1 №191886 від 19.10.2012 року, винесеною на підставі вказаного протоколу позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 505 грн. (а.с.3).

Відповідно до 8.7.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, введених в дію 01.01.2002 року сигнали світлофора мають такі значення: а)зелений дозволяє руху; б) зелений у вигляді стрілки на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку; в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; г) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготлий сигнал або два два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за проїзд на заборонений сигнал регулювання дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом було перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що відповідачем при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не було зазначено свідка, який знаходився у автомобілі та не відібрано у нього пояснення; при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення було неповністю зясовані всі його обставини, зокрема, чи винний позивач у його вчиненні і чи є помякшуючі та/або обтяжуючі відповідальність обставини, які повинні були враховуватись при накладенні адміністративного стягнення.

Згідно п. 4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26 лютого 2009 року, до протоколу про адміністративне правопорушення необхідно долучати письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності, чого також не було зроблено відповідачем.

Відтак, суд ставить під сумнів відповідність обставин, викладених в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, дійсним обставинам справи, оскільки особою, яка складала вищезазначені документи, не були дотримані вимоги чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідач покладений на нього обовязок не виконав - не надав суду заперечень проти позову та жодних доказів, які б підтверджували правомірність його рішень, для надання пояснень суду у судове засідання не прибув.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, оскільки винесена відповідачем постанова в справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 104, 160-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 256, 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР1 № 191886 від 19.10.2012 року, винесену інспектором ДПС Богунського ВДАІ ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 505 (пятсот пять) гривень скасувати.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Г. Романюк