Справа № 2а-1670/1219/11
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 року м. Київ К/800/63089/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий:Нечитайло О.М.
Судді:Бившева Л.І.
Пилипчук Н.Г.,
розглянувши у порядку письмового провадження
касаційну скаргу Приватного підприємства «Томс»

на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року

у справі №2а-1670/1219/11

за позовом Приватного підприємства «Томс»

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області,

за участю Прокурора Полтавської області,

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

Приватне підприємство «Томс» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Полтавський окружний адміністративний суд ухвалою від 15 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року, відмовив у задоволенні заяви позивача про виправлення описки у постанові Полтавського окружного адміністративного суду від 21 березня 2011 року.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове судове рішення, яким виправити допущені постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 21 березня 2011 року описки.

Відповідач письмових заперечень на касаційну скаргу позивача до суду касаційної інстанції не надіслав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

Позивач 14 жовтня 2013 року звернувся до суду першої інстанції з заявою про виправлення описки у постанові Полтавського окружного адміністративного суду від 21 березня 2011 року у справі №2а-1670/1219/11, а саме - просив абзац 6 та 7 на сторінці 8 постанови викласти у наступній редакції: «Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем дані витрати невірно були включені до складу валових витрат в рядку 04.1 декларації «витрати на придбання товарів (робіт, послуг)», що призвело до завищення валових витрат на загальну суму 531 360,00 грн., оскільки були понесені в минулих періодах та підлягали включенню до валових витрат з дати фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг). Отже, податкове повідомлення-рішення №/105 від 27 січня 2011 року, в частині основного платежу у розмірі 132 840,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 33 210,00 грн., прийняте у відповідності та з дотриманням вимог чинного законодавства, в іншій частині основного платежу у розмірі 199 716,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 49 929,00 грн. підлягає скасуванню, оскільки судом встановлено, що позивачем правомірно та обґрунтовано віднесено до складу валових витрат відсотки, курсові різниці по валютному кредиту та до валового доходу суми позитивних курсових різниць по валютному кредиту».

Крім того, просив пункт 2 резолютивної частини постанови викласти у наступній редакції: «Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення відповідача №/1 та №/106, а податкове повідомлення-рішення від 27 січня 2011 року №/105 визнати протиправним та скасувати частково, у частині основного платежу у розмірі 199 716,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 49 929,00 грн.».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні заяви про виправлення описки у постанові Полтавського окружного адміністративного суду від 21 березня 2011 року, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач звертаючись із такою заявою фактично просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 27 січня 2011 року №/105, правомірність якого встановлена судом.

При цьому, судами зазначено, що абзац 7 на сторінці 8 постанови суду першої інстанції від 21 березня 2011 року, а саме - «Отже, податкове повідомлення-рішення №/105 від 27 січня 2011 року прийняте у відповідності та з дотриманням вимог чинного законодавства», що слугувало підставою для звернення позивача з заявою про виправлення описки, було включено до тексту мотивувальної частини рішення помилково та не вплинуло на нього по суті.

Колегія суддів погоджується з такими висновками попередніх судових інстанцій з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Полтавський окружний адміністративний суд постановою від 21 березня 2011 року позовні вимоги позивача задовольнив частково, визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 27 січня 2011 року №/1 та №/106. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Вказане судове рішення залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2011 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 лютого 2013 року.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

За змістом цієї норми процесуального права, можливість суду внести виправлення до судового рішення обмежена лише описками та очевидними арифметичними помилками в ньому.

Втім, як вбачається з заяви позивача, ним фактично порушувалося питання про доповнення обґрунтувань висновків судів попередніх інстанцій.

За встановлених обставин, попередні судові інстанції дійшли обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для виправлення описки у постанові Полтавського окружного адміністративного суду від 21 березня 2011 року.

Мотивація та докази, наведені у касаційній скарзі, не дають адміністративному суду касаційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію судів попередніх інстанцій.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судом першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства «Томс» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року у справі №2а-1670/1219/11 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Бившева Л.І.
Пилипчук Н.Г.