Справа № 2-а-5379/11
Суддя: Отупор К.М.
Дата ухвалення: 2011-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-5379/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2011 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації про зобов'язання до нарахування та виплати допомоги у розмірі передбаченому ст..37 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації та просить визнати дії відповідача щодо ненарахування та невиплати йому грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до визначених законом розмірів - неправомірними.

Крім того, просить зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити на його користь невиплачену допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва відповідно до вимог ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 40% від мінімальної заробітної плати, який визначається виходячи із Законів України про Державний бюджет України на відповідний рік, ст.2 Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" з урахуванням фактично виплачених коштів починаючи з дня, що на шість місяців передує даті його звернення до адміністративного суду.

Відповідач - управління праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації в своїх запереченнях на позов просить позивачу відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Суд визнав наявні докази достатніми для прийняття судового рішення в порядку скороченого провадження та ухвалення постанови відповідно до ч.6 ст.183-2 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач проживає на території радіоактивного забруднення яка відноситься до зони добровільного гарантованого відселення та знаходиться на обліку у відповідача як особа, що отримує допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України № 796-XII від 28 лютого 1991 року "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства - у зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Підпунктом 8 пункту 28 розділу ІІ Закону України №107-VI від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»ч.1 ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладена в новій редакції, згідно якої громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 "У справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України)" визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), зокрема, підпункт 8 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Зміни, внесені підпунктом 8 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 22 травня 2008 року. Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень законів, що визнані неконституційними і є обовязковим до виконання на території України, остаточними і не може бути оскарженим.

Суд вважає необхідним визначити, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідно до п.4 Постанови КМ України №936 від 20.09.2005 року «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»щомісячна грошова допомога громадянам, які проживають на території зон радіоактивного забруднення, у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства виплачується управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) державних адміністрацій за місцем реєстрації громадян.

Таким чином, до повноважень ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації належить нарахування та виплата позивачу зазначеної допомоги.

Відповідно до абзацу 9 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження.

Діяння відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу допомоги у звязку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі 40% від мінімальної заробітної плати за період з 01 березня 2011 року по 31 серпня 2011 року слід визнати протиправними та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену допомогу із урахуванням проведених виплат за вказаний період.

Керуючись ст.ст.158-163, 183-2, 186, 256 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 40% від мінімальної заробітної плати, за період з 01 березня 2011 року по 31 серпня 2011 року.

Зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 невиплачену допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 40% від мінімальної заробітної плати, за період з 01 березня 2011 року по 31 серпня 2011 року включно з урахуванням фактично виплачених сум протягом вказаного часу.

Постанова суду, винесена в порядку скороченого провадження підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць відповідно до п.1 ч1. ст.256 КАС України.

Звільнити позивача від сплати держмита відповідно до п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито".

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_3