Справа № 174/143/13-а
Суддя: Ілюшик І. А.
Дата ухвалення: 2013-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 174/143/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2013р. Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі судді Ілюшик І.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок і виплату одноразової щорічної допомоги на оздоровлення,

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2013 року до суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ДСГП, в його обґрунтування посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи другої категорії, має посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС. Згідно ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивиплачується щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення, у разі виникнення права на щорічну допомогу з різних підстав, передбачених частиною четвертою цієї статті, надається одна з них, за вибором особи. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

За 2012 рік позивач отримав допомогу на оздоровлення у розмірі значно нижчому, ніж це передбачено ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме, у розмірі 100грн. Відповідач відповідно до вимог ст.48 зазначеного Закону зобовязаний був 01.01.2013 р. здійснити виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2012 р. в повному обсязі, але цього не зробив. Позивач звернувся з відповідною заявою до ДСГП, де зазначив про порушення його права на отримання щорічної допомоги, але у здійснені перерахунку та виплати недоплачених коштів йому було відмовлено, що стало причиною його звернення до суду з вказаним позовом. Просив визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування позивачу щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, передбаченої ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за 2011рік не в повному обсязі; зобовязати відповідача здійснити перерахунок позивачу одноразової щорічної допомоги на оздоровлення з розрахунку пяти мінімальних заробітних плат у відповідності до ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за 2011 рік та забезпечити виплату цих коштів (а.с. 1, 2).

Відповідач позов не визнав, надав письмові заперечення, в яких він просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та закрити провадження у справі за відсутністю протиправних дій з боку департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с.10, 11).

Відповідно до ухвали від 13.02.2013 р. по справі відкрито провадження згідно з вимогами ст.183-2 КАС України та вирішено розглядати справу в порядку скороченого провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши та оцінивши в сукупності надані по справі письмові докази, у тому числі посвідчення серії А № 265977, видане 12.09.2004 року, яким підтверджено, що

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 р. категорія 2, (а.с. 4), заяву позивача з проханням провести перерахунок виплати допомоги на оздоровлення (а.с. 5), лист-відповідь ДСГП від 28.01.2013р. (а.с. 6, 7), суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Звернувшись до відповідача з проханням здійснити перерахунок та виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності до розмірів передбачених ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», він отримав відмову, в якій зазначено, що йому було виплачено одноразову допомогу на оздоровлення за 2012 роки у розмірі 100,00 гривень щорічно, як це передбачено Постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 562 від 12.07.2005 року (а.с. 7).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є особою, на яку розповсюджується дія

Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розділом 8 цього Закону встановлені пенсії і компенсації, які виплачуються особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорій.

Так ст.48 Закону №796 визначає, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії пять мінімальних заробітних плат.

Позивач, як учасник ліквідації наслідків на аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, відповідно до вимог статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання допомоги на оздоровлення у розмірі пять мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплат.

Щодо посилань відповідача на те, що розміри державних соціальних виплат на кожний рік встановлюються Законом України про Державний бюджет України та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Тобто право встановлення розміру соціальних виплат надано Кабінету Міністрів України, суд зазначає наступне, що відповідно до ч.3 «Прикінцевих положень» Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» встановлено, що у 2012 році положення ст. 48 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

У 2012 році Кабінетом Міністрів України окремої постанови щодо визначення розмірів допомоги на оздоровлення, не приймилося. Посилання відповідача на те, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення повинна здійснюватися відповідно до Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 є необґрунтованими, оскільки застосування зазначеної постанови було розраховано лише на бюджетний період в 2005 році.

Таким чином, відповідач, нараховуючи позивачу допомогу на оздоровлення за 2012 рік в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005 року № 562, діяв неправомірно та з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи протиправність дій відповідача, з метою захисту прав позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, суд вважає необхідним захистити ці права шляхом зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу на оздоровлення за 2012 рік з розрахунку пяти мінімальних заробітних плат, відповідно до ч.4 ст.48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час виплати цієї допомоги, з урахуванням частково виплаченої позивачу суми даної допомоги.

У задоволенні позовних вимог в частині забезпечення виплати коштів слід відмовити, оскільки відповідач за рішенням суду буде зобовязаним здійснити виплату допомоги у встановленому законом порядку.

З урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.Відповідно до п.8 ч.6 ст.183-2, та ст.256 КАС України, постанова підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст.6,17-19,94,99-100,105,158,161-163,183-2,256 КАС України, ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок і виплату одноразової щорічної допомоги на оздоровлення задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області щодо нарахування і виплати ОСОБА_1, учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987р. другої категорії, щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, передбаченої ч.4 ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за 2012 рік не в повному обсязі.

Зобов'язати департамент соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, і/к № НОМЕР_1, учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 р. другої категорії, який мешкає по вул. Лен. КомсомолуАДРЕСА_1, в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, передбаченої ч.4 ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за 2012 рік з розрахунку пяти мінімальних заробітних плат, враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час виплати цієї допомоги, з урахуванням частково виплаченої позивачу суми даної допомоги.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Зобовязати відповідача виконати постанову негайно.

Апеляційна скарга на постанову подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Копії постанови направити сторонам в порядку ч.7 ст.183-2 КАС України.

Суддя

Вільногірського міського суду ОСОБА_2