Справа № 266/17/15-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пантелєєв Д.Г.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року справа №266/17/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Васильєвої І.А., Жаботинської С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 10 березня 2015 р. у справі № 266/17/15-а (головуючий І інстанції Пантелєєв Д.Г.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Маріуполя з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області, в якому просив визнати незаконними дії відповідача по розрахунку індивідуального коефіцієнта заробітку в розмірі 4,38521, зобов'язати провести перерахунок пенсії з 01.05.2012 року з використанням коефіцієнта його заробітку в розмірі 4,49316, зобов'язати виплатити заборгованість по пенсії, що утворилась за період з 01.05.2006 року до винесення судом рішення, зобов'язати провести перерахунок пенсії з використанням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2011 рік та сплатити недораховану пенсію з дня її перерахунку в 2012 році з урахуванням сплачених сум, стягнути з відповідача судові витрати.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 10 березня 2015 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, в задоволені позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодившись постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтуванні скарги позивач зазначає, що відповідач з 01.05.2012 року в порушення вимог ч.4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), здійснив перерахунок пенсії, в результаті чого незаконно зменшився індивідуального коефіцієнта заробітку з 4,49316 до 4,38521. Заробіток для розрахунку пенсії взято за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року, з 01.07.2000 року по 31.07.2009 року в наслідок чого коефіцієнта заробітку склав 4,38521. Зменшений коефіцієнт заробітної плати був розрахований відповідачем внаслідок взяття для розрахунку коефіцієнту заробітних плат періоди роботи, які відрізняються від тих які використані при первинному призначенні та розрахунку коефіцієнту в розмірі 4,49316. Крім того, позивач зазначає, що відповідач здійснив перерахунок пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, що, на думку позивача, є порушенням норм чинного законодавства, оскільки перерахунок розміру пенсії має бути здійснений із застосуванням показника середньої заробітної плати, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2011 рік. В результаті зазначених неправомірних дій відповідача пенсія позивача зменшилась, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Частиною 8 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

ОСОБА_2 з 18.07.2005 року призначена пенсія за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV за нормами ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII). Пенсія призначена Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області на підставі заяви позивача від 18.07.2005 року.

На монет призначення страховий стаж позивача складав 25 років 07 місяців 07 днів. Коефіцієнт стажу склав 0,44583. Розрахунок пенсії здійснено на підставі довідки про заробітну плату ВАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» №022/-2094 за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року - 60 місяців.

Пенсію розраховано відповідно до п.1 ст. 40 Закону № 1058-IV із заробітку за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року - 60 місяців та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року по 30.06.2005 року - 120 місяців з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застрахованою особу за 2004 рік. Коефіцієнт заробітку склав 4,49136. Заробіток для розрахунку пенсії склав 2355,04 грн.

З 21 вересня 2005 року після уточнення показника середньої заробітної плати за травень 2005 року, коефіцієнт заробітку склав 4,49056.

З 01 жовтня 2005 року після уточнення показника середньої заробітної плати за червень 2005 року, коефіцієнт заробітку склав 4,48582.

З 01 вересня 2007 року позивачу здійснено перерахунок пенсії по заробітку та стажу на підставі заяви від 21.08.2007 року та п.4 ст. 42 Закону № 1058-IV. Страховий стаж позивача склав 27 років 07 місяців 22 дні. Пенсію розраховано відповідно до п.1 ст. 40 Закону № 1058-IV із заробітку за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року - 60 місяців та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року по 31.07.2007 року - 145 місяців з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застрахованою особу за 2006 рік. Коефіцієнт заробітку склав 4,38505. Заробіток для розрахунку пенсії склав 4206,90 грн.

З 01 вересня 2007 року після уточнення показника середньої заробітної плати за червень, липень 2007 року, коефіцієнт заробітку склав 4,52324. Заробіток для розрахунку пенсії склав 4201,23 грн.

З 01 вересня 2009 року позивачу здійснено перерахунок пенсії по заробітку та стажу на підставі заяви від 28.08.2009 року та п.4 ст. 42 Закону № 1058-IV. Страховий стаж позивача склав 29 років 07 місяців 22 дні. Пенсію розраховано відповідно до п.1 ст. 40 Закону № 1058-IV із заробітку за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року - 60 місяців та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року по 31.07.2009 року - 169 місяців з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застрахованою особу за 2007 рік. Коефіцієнт заробітку склав 4,38904. Заробіток для розрахунку пенсії склав 5257,67 грн.

З 01 жовтня 2009 року позивач знаходиться на обліку та отримує пенсію в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області.

З 01 листопада 2009 року після уточнення показника середньої заробітної плати за червень, липень 2009 року, коефіцієнт заробітку склав 4,38521. Заробіток для розрахунку пенсії склав 5253,09 грн.

10 серпня 2011 року позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії по заробітку та стажу відповідно до п.4 ст. 42 Закону № 1058-IV. З 01.08.2011 року перерахунок пенсії проведено по стажу. Страховий стаж позивача склав 31 рік 07 місяців 22 дні. Пенсію розраховано відповідно до п.1 ст. 40 Закону № 1058-IV із заробітку за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року - 60 місяців та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року по 31.07.2009 року - 169 місяців з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застрахованою особу за 2007 рік. Коефіцієнт заробітку склав 4,38521. Заробіток для розрахунку пенсії склав 5253,09 грн.

Крім того, відповідачем прийнято рішення № 1346 від 31.08.2011 року про відмову у перерахунку пенсії по заробітній платі. Рішення мотивовано тим, що проведено розрахунок заробітної плати за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року - 60 місяців та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року по 31.07.2011 року - 193 місяців з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застрахованою особу за 2007 рік. Коефіцієнт заробітку склав 4,29716. Заробіток для розрахунку пенсії склав 5147,61 грн. Тобто, перерахунок з вказаного заробітку не вигідний, оскільки зменшує розмір заробітної плати для розрахунку пенсії.

01 травня 2012 року позивачу здійснено підвищення розміру пенсії на 100 грн. у відповідності до п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 327 «Про поліпшення рівня соціального захисту населення».

14 серпня 2013 року позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії по заробітку та стажу відповідно до п.4 ст. 42 Закону № 1058-IV. З 01.08.2013 року перерахунок пенсії проведено по стажу. Страховий стаж позивача склав 33 роки 07 місяців 22 дні. Пенсію розраховано відповідно до п.1 ст. 40 Закону № 1058-IV із заробітку за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року - 60 місяців та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року по 31.07.2009 року - 169 місяців з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застрахованою особу за 2007 рік. Коефіцієнт заробітку склав 4,38521. Заробіток для розрахунку пенсії склав 5253,09 грн.

Крім того, відповідачем прийнято рішення № 2170 від 11.09.2013 року про відмову у перерахунку пенсії по заробітній платі. Рішення мотивовано тим, що перерахунок з вказаного заробітку не вигідний, оскільки зменшує розмір заробітної плати для розрахунку пенсії, а саме проведено розрахунок заробітної плати: першим способом - за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року - 60 місяців та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року по 31.07.2013 року - 217 місяців з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застрахованою особу за 2007 рік. Коефіцієнт заробітку склав 4,12582. Заробіток для розрахунку пенсії склав 4942,36 грн.; другим способом - за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року по 31.07.2013 року - 217 місяців з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застрахованою особу за 2007 рік. Коефіцієнт заробітку склав 4,27589. Заробіток для розрахунку пенсії склав 5122,13 грн.

Позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою щодо порядку перерахунку та розміру пенсії.

Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області листом від 26 серпня 2014 року № 13236/09 повідомило позивача, що перерахунок пенсії проведений позивачу вірно та на підставі чинного пенсійного законодавства України.

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання дій УПФУ неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та провести відповідні виплати з 01.05.2006 року по день винесення рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, оскільки відповідачем вірно було застосовано при перерахунку пенсії позивача показник середньої заробітної плати в розмірі 5253,09 грн., який, у свою чергу, розраховано із застосуванням коефіцієнту 4,38521.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні відносини склалися внаслідок неправомірного, на думку позивача, застосування відповідачем при перерахунку пенсії позивачу коефіцієнта заробітної плати позивача у розмірі 4,38521 замість необхідного 4,48582.

Відповідно до частини четвертої ст. 42 Закону № 1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що показник заробітної плати для перерахунку пенсії визначається за двома можливими методами за вибором пенсіонера.

За першим методом розрахунок пенсії здійснюється із тієї заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія.

При застосуванні другого методу змінюються лише ті показники розрахунку заробітної плати, на які здійснюється посилання у цій нормі (за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV).

У відповідності до ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За змістом зазначених норм Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата для обчислення пенсії в обох випадках розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 Закону № 1058-IV:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць

(Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Таким чином, у наведеній формулі обчислення заробітної плати

Зп = Зс х (Ск : К) змінними показниками будуть (Ск : К).

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Колегія суддів зазначає, що коефіцієнт заробітної плати є співвідношенням між заробітною платою, яку особа фактично отримує в певний місяць, з якої сплачено страхові внески, до середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за цей місяць, і безпосередньо залежить від величини отримуваної особою, в даному випадку заробітної плати позивача. Зазначений коефіцієнт визначається щомісячно.

На підставі наведеного можна дійти висновку, що заробітна плата, яку отримував пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення йому пенсії, має значення для визначення коефіцієнтів заробітної плати за кожний відпрацьований місяць після призначення пенсії.

Таким чином, коефіцієнтів заробітної плати не є постійним показником та залежить від розміру заробітної плати, яку отримував пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення йому пенсії.

Колегія суддів зазначає, що обчислені щомісяч ні коефіцієнти заробітку підсумовуються та шля хом ділення одержаної суми на кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати, ви значається середній ко ефіцієнт заробітної плати особи (Ск : К).

Відповідно до відомостей зазначених у листі УПФУ від 26 серпня 2014 року, відповідачем кожного разу при зверненні позивача за перерахунку пенсії, було здійснено розрахунок коефіцієнту заробітної плати з урахуванням відпрацьованого позивачем періоду та отриманого за цей період заробітку у відповідності до ч.1 ст. 40 та ч.4 ст. 42 Закону № 1058-IV, тобто, у відповідності та з додержанням вимог законодавства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав передбачених законом, для зміни коефіцієнту заробітної плати позивача з 4,38521 на 4,49316 немає.

Колегія суддів зазначає, що при перерахунку пенсії позивача відповідачем у відповідності до вимог законодавства пенсія обчислена за найбільш вигідним способом для позивача.

Так, при зверненні позивача 14.08.2013 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії по стажу, оскільки за підрахунком відповідача не вигідний є перерахунок пенсії по заробітку (за останніми даними щодо розміру отриманої заробітної плати за відпрацьований час з моменту останнього перерахунку, наданими позивачем при зверненні за перерахунком), оскільки зменшує розмір заробітної плати для розрахунку пенсії, а саме при розрахунку заробітної плати у відповідності до п.1 ст. 40 Закону № 1058-IV, за 1-м способом за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року - 60 місяців та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року по 31.07.2013 року - 217 місяців з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застрахованою особу за 2007 рік, коефіцієнт заробітку склав 4,12582, заробіток для розрахунку пенсії склав 4942,36 грн.; за 2-м способом - за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року по 31.07.2013 року - 217 місяців з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застрахованою особу за 2007 рік, коефіцієнт заробітку склав 4,27589, заробіток для розрахунку пенсії склав 5122,13 грн.

Стосовно посилання апелянта на дії відповідач при перерахунку пенсії 01.05.2012 року в наслідок чого незаконно зменшився індивідуального коефіцієнта заробітку з 4,49316 до 4,38521, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до відомостей зазначених у листі відповідача від 26 серпня 2014 року, позивачу з 01 травня 2012 року здійснено підвищення розміру пенсії на 100 грн. у відповідності до п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 327 «Про поліпшення рівня соціального захисту населення», тобто фактично з 01 травня 2012 року коефіцієнт заробітку не змінювався, а лише здійснено підвищення пенсії позивача на 100 грн. Отже в діях відповідача при перерахунку пенсії відсутні порушення законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем змінено індивідуальний коефіцієнт заробітку до 4,38521 при перерахунку пенсії позивача 01.09.2009 року по стажу та заробітку, з урахуванням уточнення 01 листопада 2009 року показника середньої заробітної плати позивача за червень, липень 2009 року. Індивідуальний коефіцієнт заробітку позивача в розмірі 4,38521 визначений відповідачем у відповідності до вимог Закону № 1058-IV.

Стосовно посилання апелянта на перерахунок розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2011 рік, колегія суддів зазначає, що перерахунок пенсії на підставі частини четвертої статті 42 зазначеного Закону здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 цього Закону.

Виходячи з буквального тлумачення частини другої статті 40 Закону N 1058-IV цей показник повинен бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Зважаючи на те, що пенсіонер має право обрати метод обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії, в тому числі і з урахуванням заробітної плати, яку він отримував до моменту перерахунку пенсії, але не має права вимагати застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, управління ПФУ обґрунтовано при перерахунку пенсії позивача застосовано показник заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік.

Зазначена правова позиція погоджена з позицією Верховного Суду України викладеною в постанові від 20 березня 2012 року (справа № 21 62а12).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 183-2, 184, 195, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 10 березня 2015 р. у справі № 266/17/15-а залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 10 березня 2015 р. у справі № 266/17/15-а залишити без змін.

Судове рішення апеляційної інстанції, прийняте за результатами перегляду адміністративної справи, розглянутої судом першої інстанції в порядку скороченого провадження, за частиною 10 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є остаточним і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Е.Г.Казначеєв

Судді: І.А.Васильєва

С.В. Жаботинська