Справа № 826/5016/15
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5016/15 Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 13 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» до Державної виконавчої служби України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коссад Решерш» про визнання недійсними постанов про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №36182941 від 22 квітня 2014 року та частково про закінчення виконавчого провадження ВП №36182941 від 02 березня 2015 року,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 13 травня 2015 року позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» до Державної виконавчої служби України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коссад Решерш» в частині позовних вимог щодо визнання незаконними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попіва Р.І. по винесенню постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 22 квітня 2014 року ВП №36182941 та щодо визнання недійсною і скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 22 квітня 2014 року ВП №36182941 залишено без розгляду з підстав, передбачених ст.ст.99, 100 КАС України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги апелянт обгрунтовує тим, що ухвала була прийнята неправомірно, оскільки судом не було повно та всебічно з'ясовано обставини справи, натомість, позивачем надано докази, що вказують на поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, 23 березня 2015 року позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної виконавчої служби України, третя особа: ТОВ «Коссад Решерш», в якому просив визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попіва Р.І. при примусовому виконанні наказу господарського суду Чернігівської області №5028/4/6/2012 від 04 грудня 2012 року щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 22 квітня 2014 року по виконавчому провадженню ВП №36182941; визнати недійсною та зобов'язати Державну виконавчу службу України скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 22 квітня 2014 року по виконавчому провадженню ВП №36182941; визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попіва Р.І. при примусовому виконанні наказу господарського суду Чернігівської області №5028/4/6/2012 від 04 грудня 2012 року щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 02 березня 2015 року по виконавчому провадженню ВП №36182941 в частині: « 2.Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 22 квітня 2014 року по виконавчому провадженню ВП №36182941 виділити в окреме провадження, відповідно до ч.7 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати недійсною та зобов'язати Державну виконавчу службу України скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 02 березня 2015 року по виконавчому провадженню ВП №36182941 в частині: « 2.Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 22 квітня 2014 року по виконавчому провадженню ВП №36182941 виділити в окреме провадження, відповідно до ч.7 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції, приймаючи ухвалу про залишення позову без розгляду, зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений ст.181 КАС України, з огляду на те, що адміністративний позов подано 23 березня 2015 року, однак про факт порушення своїх прав позивач міг дізнатися 10 червня 2014 року з ухвали Господарського суду Чернігівської області від 10 червня 2014 року по справі №5028/4/6/2012.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, зокрема, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій і підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.181 КАС України).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо порушення позивачем строку звернення до суду, передбаченого ст.181 КАС України, з огляду на наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, 22 квітня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попівим Р.І. винесено постанову про стягнення з боржника (СТОВ «Батьківщина») виконавчого збору в розмірі 691321,91 грн., так як рішення суду у повному обсязі не виконано.

У відповідності до ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадждення» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вбачається з залученої до матеріалів справи копії виконавчого провадження №36182941, постанова про стягнення з боржника виконавчого збору скерована на адресу позивача згідно супровідного листа №254/5.13, що узгоджується з вимогою ст.31 Закону України «Про виконавче провадждення».

Також 22 квітня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Попівим Р.І. винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на кошти СТОВ «Батьківщина», що містяться на рахунках у банківських установах. При цьому, в постанові про арешт коштів боржника зазначено про винесення державним виконавцем постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 22 квітня 2014 року в сумі 691321,91 грн. та арешт на кошти позивача накладено в межах суми боргу в розмірі 7604591,09 грн., з урахуванням виконавчого збору в розмірі 691321,91 грн.

Про постанову про арешт коштів боржника від 22 квітня 2014 року позивачу було достеменно відомо, оскільки 12 травня 2014 року дана постанова була оскаржена позивачем до Господарського суду Чернігівської області в справі №5028/4/6/2012 та до скарги була додана копія постанови про арешт коштів боржника від 22 квітня 2014 року, в тексті якої міститься посилання на прийняття державним виконавцем постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 22 квітня 2014 року в сумі 691321,91 грн. та розрахунок боргу з врахуванням виконавчого збору в розмірі 691321,91 грн.

Крім того, в ухвалі Господарського суду Чернігівської області від 10 червня 2014 року у справі №5028/4/6/2012, яка була прийнята та проголошена в судовому засіданні 10 червня 2014 року за участю представника боржника (СТОВ «Батьківщина»), зазначено, що державним виконавцем накладено арешт на кошти боржника, виходячи із суми боргу 6913219,18 грн., що складається з: 47616,89 грн. судового збору, 2411280,00 грн. штрафу, 1397922,29 грн. - відсотки річних та 3056400,00 грн. боргу, а з врахуванням виконавчого збору 691321,91 грн., арешт накладено на кошти боржника у межах суми 7604541,09 грн. (постанова про арешт коштів боржника від 22 квітня 2014 року).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що станом на 10 червня 2014 року позивач знав або міг дізнатися про існування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 22 квітня 2014 року ВП №36182941, оскільки в постанові про арешт коштів боржника від 22 квітня 2014 року ВП №36182941 та ухвалі Господарського суду Чернігівської області від 10 червня 2014 року по справі №5028/4/6/2012, про які позивачеві було достеменно відомо, є посилання на спірну постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 691321,91 грн., натомість, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом лише 23 березня 2015 року.

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», з метою створення системи обліку виконавчих проваджень, підвищення рівня примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), контролю за дотриманням державними виконавцями вимог чинного законодавства при здійсненні виконавчих дій наказом Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року №43/5 затверджено Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, відповідно до п.1.1 якого Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - це комп'ютерна база даних, яка створена за допомогою автоматизованої системи і відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії.

Згідно п.п.3.1, 3.3, 3.6 вищенаведеного Положення, до Єдиного реєстру обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія. Постанови державного виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

В силу п.5.2 вищенаведеного Положення, право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь. Указаний доступ до інформації Єдиного реєстру здійснюється безоплатно та цілодобово з використанням звичайних програмних засобів перегляду інформації у мережі інтернет через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстру. З метою забезпечення доступу до інформації Єдиного реєстру сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз'яснюється таке право, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 23 січня 2013 року, яка отримана позивачем 05 лютого 2013 року, сторонам виконавчого провадження, в тому числі боржнику - СТОВ «Батьківщина», роз'яснено право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, унесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, із зазначенням адреси в мережі Інтернет та ідентифікатора для доступу. При цьому, ненанежне використання позивачем своїх прав, як сторони виконавчого провадження, що призвело до пропуску встановленного законодавством строку звернення до суду, не може свідчити про поважність причин для поновлення такого строку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції на підставі ст.ст.99, 100 КАС України правомірно залишено без розгляду позовну заяву СТОВ «Батьківщина», яке звернулось до суду з порушенням строку, встановленого ст.181 КАС України, оскільки позивачу станом на 10 червня 2014 року мало бути відомо про постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 22 червня 2014 року ВП №36182941, а отже і про порушення своїх прав, свобод та інтересів, однак позивач до суду звернувся 23 березня 2015 року, тобто понад десятиденний строк, доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду апелянт не надав, а отже, підстави для його поновлення відсутні.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 13 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 19 червня 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.