Справа № 2а-4237/11
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-4237/11 Головуючий у 1-й інстанції: Мішін М.І. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Степанюка А. Г., Шурка О.І.,

розглянувши в письмовому проваджені справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області на постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 26.05.2011 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

28.04.2011 року позивач звернулась до суду з позовом про визнання неправомірними дій та зобов'язання провести нарахування та виплату підвищення до пенсії, як дитині війни.

Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 26.05.2011 року позов задоволено частково: визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області в перерахунку та виплаті підвищення до пенсії ОСОБА_2, як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком - неправомірною; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області, на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нарахувати та виплатити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, недоплачену щомісячну державну 30 % соціальну допомогу, з урахуванням проведених виплат, починаючи з 28.10.2010 року по 26.05.2011 року; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справ матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 частини першої ст. 183-2 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу необхідно здійснити перерахунок державної соціальної допомоги, як дитині війни, за період з 28.10.2010 року по 26.05.2011 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Тобто, в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є особою, що належить до соціальної категорії громадян «діти війни» в розумінні ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» особам, що належать до соціальної категорії громадян «діти війни», з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до її пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у зв'язку з чим ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Таким чином, колегія суддів погоджується в висновком суду першої інстанції, щодо визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови перерахувати та виплатити пенсію позивачу, як дитині війни, з урахуванням її підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та зобов'язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію позивачу, як дитині війни, з урахуванням її підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо часткового задоволення позову, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 195, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області на постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 26.05.2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни - залишити без задоволення.

Постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 26.05.2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: О.І. Шурко

А. Г. Степанюк

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Шурко О.І.

Степанюк А.Г.