Справа № 824/618/15-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/618/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» до ОСОБА_3 управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

В поданому до суду адміністративному позові Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (ДП «Укрспирт») просить суд визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_3 управління Міндоходів у Чернівецькій області від 27 жовтня 2014 року №96-фп «Про проведення фактичної перевірки»; визнати протиправними дії ОСОБА_3 управління Міндоходів у Чернівецькій області по проведенню перевірки Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», за результатами якої складено Акт №3/24-13-21/37199618 від 04 листопада 2014 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що у контролюючого органу не було передбачених законом підстав для прийняття наказу від 27 жовтня 2014 року №96-фп «Про проведення фактичної перевірки».

Зазначав, що оскаржуваний наказ та направлення на перевірку були пред'явлені особі, яка не уповноважена представляти підприємство у відносинах з контролюючим органом. В даному випаду копії документів на проведення перевірки Лужанського місця провадження діяльності та зберігання спирту Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (Лужанського МПД ДП «Укрспирт»), який є виробничим цехом, а не окремою юридичною особою, мали бути направлені чи вручені директору ДП «Укрспирт», і лише після цього у посадових осіб ОСОБА_3 управління Міндоходів у Чернівецькій області виникли б підстави для застосування наслідків допуску/недопуску до проведення перевірки. Станом на час звернення до суду з даним позовом ні наказ, ні направлення про проведення перевірки не надходили уповноваженим на їх отримання особам.

Також вказував, що перевірка фактично контролюючим органом не проводилась. Посадовими особами Лужанського МПД ДП «Укрспирт» було недопущено перевіряючих до здійснення податкової перевірки.

Відповідачем при складанні акта перевірки використано лише документи, що були наявні на податковому пості Лужанського МПД ДП «Укрспирт», а не на самому Лужанському МПД, безпосередньо без перевірки первинних документів підприємства. До того ж, примірник указаного акту перевірки, підписаний уповноваженими посадовими особами податкового органу, на адресу ДП «Укрспирт» так і не надходив, в результаті чого позивач був позбавлений можливості ознайомитися з ним та подати свої заперечення.

Крім цього позивач зазначав про те, що представниками відповідача під час проведення перевірки не було здійснено інвентаризацію продукції на акцизному складі Лужанського МПД ДП «Укрспирт», а висновки про порушення зроблені перевіряючиюми лише на підставі власних необґрунтованих припущень.

В ході розгляду справи судом допущено заміну відповідача ОСОБА_3 управління Міндоходів в Чернівецькій області на його правонаступника Головне управління ДФС у Чернівецькій області.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд у задоволенні позову відмовити повністю, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у письмових запереченнях на позовну заяву.

Зокрема, посилався на правові позиції суду касаційної інстанції у справах, на думку відповідача, з подібних правовідносин та вказував про правомірність оскаржуваного позивачем рішення і дій суб'єкта владних повноважень.

Останній вважає, що платник податків недобросовісно ухилився від отримання направлення на проведення перевірки та копії наказу на проведення перевірки, а посадові особи ОСОБА_3 управління Міндоходів у Чернівецькій області під час проведення фактичної перевірки Лужанського МПД ДП «Укрспирт» діяли на підставі та в межах чинного законодавства.

Також додатково надав пояснення стосовно причин проведення фактичної перевірки, посилаючись при цьому на норми, що наведені в оскаржуваному наказі, та щодо місця проведення перевірки і документів, на підставі яких складено акт перевірки.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4, 23 січня 1952 р.н, працює на посаді керівника Лужанського МПД ДП «Укрспирт», пояснив наступне.

В жовтні-листопаді (точну дату не пам'ятає) 2014 року до Лужанського МПД ДП «Укрспирт» прийшли посадові особи ОСОБА_3 управління Міндоходів у Чернівецькій області і пред'явили наказ на проведення перевірки, який він відмовився взяти, а також відмовився розписуватись у направленнях на перевірку за відсутності у нього відповідних на те повноважень. До фактичної перевірки посадових осіб контролюючого органу не було допущено. Перевірку зроблено на підставі тих документів, що були наявні на податковому пості Лужанського МПД ДП «Укрспирт». До керівника ж ДП «Укрспирт» контролюючий орган з питань проведення перевірки на Лужанському МПД ДП «Укрспирт» не звертався.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (ДП «Укрспирт») є юридичною особою, ідентифікаційний код якої 37199618, місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна,16.

ДП «Укрспирт» утворено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року №672 «Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості» з метою підвищення ефективності функціонування державних підприємств спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, вдосконалення системи управління у зазначеній галузі.

Наказом ДП «Укрспирт» від 18 лютого 2011 року №30 створено Лужанське МПД ДП «Укрспирт», яке є структурним підрозділом указаного підприємства та розташоване за адресою: Чернівецька область, Кіцманський район, смт. Лужани, вул. Центральна, 53.

27 жовтня 2014 року ОСОБА_3 управлінням Міндоходів у Чернівецькій області прийнято наказ №96-фп «Про проведення фактичної перевірки» суб'єкта господарювання ДП «Укрспирт» Лужанське місце провадження діяльності () з питань дотримання вимог Податкового кодексу України в частині здійснення господарської діяльності, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та інших законодавчих актів.

Перевірку вирішено провести в термін з 27 жовтня 2014 року по 05 листопада 2014 року.

04 листопада 2014 року ОСОБА_3 управлінням Міндоходів у Чернівецькій області складено Акт №3/24-13-21/37199618 «Про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», та іншого законодавства, регулюючого відносини у сфері виробництва та обігу спирту; проведення інвентаризації спирту, спиртовмісних рідин в місцях зберігання ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Лужанське місце провадження діяльності, », який містить висновок про порушення позивачем пп.16.1.13 п.16.1. ст.16 Податкового кодексу України, п.85.2. ст.85 Податкового кодексу України, пп..213.1.2. п.213.1. ст. 213 Податкового кодексу України, ст.14 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

На підставі зазначеного акту перевірку 24 лютого 2015 року ДФС України прийняла рішення про застосування до ДП «Укрспирт» фінансових санкцій №№000322, 000323, 000324.

Вважаючи протиправними вказаний вище наказ про проведення фактичної перевірки та дії контролюючого органу по її проведенню, за результатами якої складено відповідний акт, ДП «Укрспирт» звернулось до суду з даним позовом.

У зв'язку з цим, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з оскаржуваного позивачем наказу ОСОБА_3 управління Міндоходів у Чернівецькій області від 27 жовтня 2014 року №96-фп «Про проведення фактичної перевірки», такий був прийнятий з метою контролю за дотриманням вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», реалізації функцій, визначених пп. 191 .1.14, 191 .1.16, 191 .1.17 п. 191 ст. 191 Податкового кодексу України та на підставі пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, ч.1.ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Статтею 75 Податкового кодексу України визначено види перевірок.

Відповідно до п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п.п. 75.1.3. ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки передбачений статтею 80 Податкового кодексу України.

Згідно пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, який значиться в оскаржуваному позивачем наказі, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем те, що наказ від 27 жовтня 2014 року №96-фп «Про проведення фактичної перевірки» не містить посилань на обставини, якими викликана необхідність проведення фактичної перевірки суб'єкта господарювання ДП «Укрспирт» Лужанське місце провадження діяльності. В ньому не зазначено про отримання контролюючим органом в установленому законодавством порядку інформації про порушення позивачем вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, що була б підставою для видання наказу на проведення фактичної перевірки позивача.

В ході розгляду справи відповідачем, на запитання суду, було вказано про відсутність у нього такої інформації на час прийняття оскаржуваного наказу.

Отже, у контролюючого органу були відсутні підстави, передбаченні пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, для проведення перевірки.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість та неправомірність наказу ОСОБА_3 управління Міндоходів у Чернівецькій області від 27 жовтня 2014 року №96-фп «Про проведення фактичної перевірки». Тому такий підлягає скасуванню, а позов у цій частині - задоволенню.

При цьому посилання відповідача в обґрунтування правомірності оскаржуваного наказу на положення пп. 191 .1.14, 191 .1.16, 191 .1.17 п. 191 ст. 191 Податкового кодексу України, суд вважає безпідставними, оскільки указаними нормами передбачено функції контролюючого органу (здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів), а не визначено підстави, за наявності яких проводиться фактична перевірка суб'єкта господарювання.

Відповідно до п. 80.5. та 80.7. ст.80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно п. 81.1. ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки;службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини першої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини другої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Частиною першою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі наявних у справі письмових доказів, пояснень представників сторін та показань свідка, судом встановлено, що оскаржуваний наказ про проведення фактичної перевірки та направлення на перевірку від 27 жовтня 2014 року №№247, 248 були пред'явлені не керівнику юридичної особи ДП «Укрспирт», яким є генеральний директор, а керівнику структурного підрозділу указаного підприємства Лужанського МПД ДП «Укрспирт» ОСОБА_4, який не був уповноваженою особою представляти інтереси позивача з контролюючим органом.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду справи відповідач - суб'єкт владних повноважень, який заперечував проти позову, не довів того, що ОСОБА_4 був особою, уповноваженою позивачем представляти його інтереси при проведенні контролюючим органом фактичної перевірки, в т.ч. мав право отримувати копію наказу про проведення перевірки та підписувати направлення на перевірку.

Відповідачем не надано суду належних доказів й, відповідно, не доведено дотримання контролюючим органом порядку вручення направлення на проведення фактичної перевірки. Сам лише акт про відмову від підпису у направленнях на перевірку від 28 жовтня 2014 року №2/24-13-21/37199618, складений працівниками відповідача, не свідчить про належним чином виконаний обов'язок контролюючого органу про вручення направлення.

Посилання ж відповідача про те, що позивач недобросовісно ухилився від отримання направлення на проведення перевірки та копії наказу на проведення перевірки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

За змістом Акту №3/24-13-21/37199618 від 04 листопада 2014 року та пояснень представника відповідача перевірка була проведена на підставі тих документів, що були наявними у представників Кіцманської ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернівецькій області, тобто не безпосередньо на самому Лужанському МПД.

На підставі наявних у справі матеріалів, пояснень представників сторін та показань свідка ОСОБА_4, судом встановлено, що працівники контролюючого органу не були допущені до проведення спірної перевірки.

Відтак, позивач скористався своїм правом недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, а тому суд вважає, що відповідачем неправомірно реалізовані свої повноваження щодо проведення перевірки відносно позивача, за результатами якої складено Акт №3/24-13-21/37199618 від 04 листопада 2014 року.

В такому випадку, на переконання суду, позивач має право на оскарження в судовому порядку наказу суб'єкта владних повноважень про призначення перевірки та дій по її проведенню з метою захисту своїх прав. При цьому судом враховано правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 24 грудня 2010 року у справі №21-25а10, про яку зазначали сторони у цій адміністративній справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними дій ОСОБА_3 управління Міндоходів у Чернівецькій області по проведенню перевірки ДП «Укрспирт», за результатами якої складено Акт №3/24-13-21/37199618 від 04 листопада 2014 року.

Позовні вимоги у вказаній частині, що пов'язані з попередніми вимогами про визнання протиправним та скасування наказу і, фактично, є похідними від них, - обґрунтовані, а тому також підлягають задоволенню.

Таким чином, суд вважає про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ДП «Укрспирт» повністю.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Оскільки в даному випадку судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, то позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України судовий збір, сплачений за подання цього позову, у розмірі 73 грн 08 коп.

Керуючись статтями 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати наказ ОСОБА_3 управління Міндоходів у Чернівецькій області від 27 жовтня 2014 року №96-фп «Про проведення фактичної перевірки».

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 управління Міндоходів у Чернівецькій області по проведенню перевірки Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», за результатами якої складено Акт №3/24-13-21/37199618 від 04 листопада 2014 року.

Повернути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн 08 коп. згідно платіжного доручення №12649 від 23 березня 2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 19 червня 2015 року.