Справа № 2-а-20/11
Суддя: Крамаренко І. А.
Дата ухвалення: 2011-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу: 22.07.2011
Справа № 2-а-20/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2011 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Крамаренко І.А.., при секретарі: Войтенко Г.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представників третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу за адміністративним позовом Запорізької обласної громадської організації Союз соціального захисту дітей війни „Патріот до Запорізької міської ради, треті особи: КП „Управління капітального будівництва; Управління Держкомзему у м. Запоріжжя; ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 про скасування рішення Запорізької міської ради №39/307 від 25.02.2009року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, який було в ході судового розгляду уточнено, в якому зазначив наступне.

Рішенням Запорізької міської ради від 25.02.2009року №39/307 земельні ділянки по вул. Сергія Тюленіна у м. Запоріжжя передані громадянам у власність.

Позивач вважає, що дії Відповідача є протиправними, а Рішення №39/307 таке, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства та просить його скасувати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у адміністративному позові, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Управління Держкомзему у м. Запоріжжя заперечує проти задоволення адміністративного позову та просить залишити його без задоволення.

Представник третіх осіб (фізичних осіб), яка має належні повноваження, заперечує проти задоволення позову та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи КП „Управління капітального будівництва у судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до наступного висновку.

Судом на підставі ст. 2 КАС України перевірено чи оскаржувані дії, або бездіяльність субєкту владних повноважень відповідають вимогам чинного законодавства, а саме вчинені вони на підставі закону та в межах їх повноважень, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-яким несприятливими наслідками для прав і свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення, тобто судом встановлено.

Відповідно до ст. 3 КАС України під справою адміністративної юрисдикції розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 8 ст. 3 КАС України, позивач особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Так судом, встановлено, що рішенням Запорізької міської ради від 25.02.2009 № 39/307 Про внесення змін до мостобудівної документації (генерального плану розвитку м. Запоріжжя) та передачу громадянам у власність земельних ділянок по вул. Сергія Тюленіна (буд. 1-17, 19-23, 25-33) для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) вирішено:

1. Затвердити зміни до мостобудівної документації (генерального плану розвитку м. Запоріждя) щодо розміщення індивідуальних житлових будинків по вул. Сергія Тюленіна.

2. Надати згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) по вул. Сергія Тюленіна громадянам згідно з додатком.

3. Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок по вул. Сергія Тюленіна (буд. 1-17, 19-23, 25-33) для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) громадянам згідно з додатком.

4. Встановити та затвердити громадянам згідно з додатком зовнішні межі земельних ділянок загальною площею 3,0693 га по вул. Сергія Тюленіна (буд. 1-17, 19-23, 25-33) згідно з планом, що додається.

5. Передати громадянам згідно з додатком у власність земельні ділянки загальною площею 3,0693 га по вул. Сергія Тюленіна (буд. 1-17, 19-23, 25-33) для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) за рахунок земель Запорізької міської ради.

6. Доручити Управлінню Держкомзему у місті Запоріжжя Запорізької області внести відповідні зміни до земельно-кадастрової документації.

7. Зобовязати громадян згідно із додатком:

7.1. У місячний термін після прийняття даного рішення замовити державні акти на право власності на земельні ділянки, подати їх на державну реєстрацію та одержати в установленому законодавством порядку.

7.2. Вирішити в установленому порядку питання звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок.

7.3. Виконувати обовязки власників землі відповідно до вимог ст..91 Земельного кодексу України та вимоги, викладені у висновках служб, які погодили відведення земельних ділянок.

7.4. Замовити в установленому порядку проведення попереднього археологічного дослідження території за власні кошти до початку будівельних робіт згідно з висновком Запорізької обласної інспекції по охороні памяток історії та культури від 13.06.2008року №674.

Згідно додатку до рішення міської ради від 25.02.2009року №39/307, перелік громадян, яким передаються у власність земельні ділянки по вул. Сергія Тюленіна для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки), є громадяни, які виступають по справі у якості третіх осіб. Крім того, зазначеним громадянам, згідно додатку до рішення, видані державні акти на право власності на земельні ділянки.

Також встановлено, що Запорізька обласна громадська організація Союз соціального захисту дітей війни "Патріот" відповідно до Статуту приймає участь в громадсько-політичному житті країни. Організація для виконання поставлених за мету в установленому порядку здійснює наступні завдання: зокрема, ініціює розробку та прийняття законів і постанов органом державної законодавчої та виконавчої влади по вирішенню проблем, які турбують дітей війни, удосконалення їх пенсійного та іншого забезпечення.

Згідно ст.12 Закону України "Про об'єднання громадян" об'єднання громадян діє на основі статуту або положення. Позивач відповідно до статуних документів не створений для виробництва сільськогоспоадрської продкуції.

Спірна земельна ділянка не відноситься до земель сільськогосподарського призначення. Земельна ділянка розташована в межах населеного пункту м. Запоріжжя та відноситься до земель житлової та громадьської забудови. Відповідно до ст.38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших обєктів загального користування. Згідно ст. 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Відповідно до ст. ст. 91, 96 ЗК України власники земельних ділнок та землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням. За невиконання вимог шодо використанння земель за цільовим призначенням громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідльність відповідно до законодавства (ст. 211 ЗК України).

Посилання позивача на норму ст. ст.116 (ч.5), 118 ЗК України (ч.ч.2, 6,8) є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до ч. 2 ЗК України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Згідно ч. 5 ст. 116 ЗК України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, проводиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому Земельним Кодексом.

Норма зазначеної статті регулює питання, по-перше, у разі надання у користування земельної ділянки, по-друге, перебування земельної ділянки у власності або у користуванні. Тобто, земельна ділянка вилучається у разі перебування земельної ділянки у власності або у користуванні для подальшої передачі у користування. Спірним рішенням земельна ділянка передається у власність громадян, а не у користування. Земельна ділянка на момент передачі у власність громадян згідно додатку до рішення не перебувала у користуванні або у власності позивача.

Згідно п. п. а, б ч. 3 ст. 116 ЗК безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі, зокрема, приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян та одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим кодексом (ст.121 ЗК в містах-не більше 0,10га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд).

Тобто, мова іде про громадян, у користуванні яких земельні ділянки знаходяться та які бажають змінити свій статус користувача земельної ділянки на власника шляхом приватизації.

У випадку громадян згідно з додатком до спірного рішення безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам проводилася на підставі п. б ч.3 ст. 116 та п.6 ст. 118 ЗК України шляхом звернення громадян, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та одержання земельних ділянок із земель комунальної власності.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані обєкти комунальної власності.

Згідно п.12 Перехідні положення ЗК України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади..

Відповідно до ст.26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні виключної компетенції міських рад є прийняття рішення відповідно з законом питань регулювання земельних відносин.

Згідно ст. 7 ЗК Української РСР користування землею може бути постійним або тимчасовим. Статтею 22 цього кодексу передбачено наступне: „Право власності на землю або користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до 23 ЗК України (в ред.. 1991р.) право власності або право постійного користування посвідчується державними актами.

Антологічними є норми статей 125,126 ЗК України (в редакції 2002р.).

Згідно інформації, наданої Запорізької обласної державної адміністрації (лист №07-Ф-1038 від 20.04.2010р.) на момент передачі у власність громадянам земельних ділянок по вул. С. Тюленіна для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд вони перебували в комунальній власності, а правовстановлюючих документів на користування фізичними чи юридичними особами, якими б підтверджувалась законність користування землею садоводами не було.

Відповідно до інформації, наданою Запорізькою міською радою (лист від 13.05.2010р. №05272/08-32 ) рішенням сесії Запорізької міської ради №39/307 від 25.02.2009р. земельні ділянки були передані у власність громадянам для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд після внесення змін до містобудівної документації (генерального плану розвитку м. Запоріжжя). До складу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки увійшли всі необхідні висновки служб міста, які погодили відведення спірної земельної ділянки.

У позивача відсутній документ, що посвідчує право користування або право власності на спірну земельну ділянку. Земельні ділянки на вказаній території самовільно використовувались громадянами під садівництво та городництво без відповідного рішення та без оплати земельного податку. У матеріалах справи відсутні будь-які докази використання земельної ділянки по вул. С. Тюленіна м. Запоріжжя саме позивачем.

Таким чином, на момент безоплатної передачі у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. С.Тюленіна м. Запоріжжя (буд.№№1-17, 19-23, 25-33), остання фактично знаходилася у власності територіальної громади, адже згідно ст. ст. 12, 83 та п.12 Перехідні положення ЗК України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні міські ради.

Щодо замовлення громадянам проектів відведення земельних ділянок на підставі угод сторін, то відповідно до ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін зазначена норма передбачена.

Замовниками проекту відведення були громадяни, які одержали на підставі спірного рішення міської ради земельні ділянки. Вони відповідно укладали договори з розробниками документації із землеустрою.

Згідно ст. 26 Закону України "Про землеустрій" розробниками документації із землеустрою є юридичні та фізичні особи, які отримали ліцензії на проведення робіт із землеустрою відповідно до закону. Взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором. Договірні зобовязання між замовниками та розробником документації із землеустрою не стосуються позивача та не є предметом спору.

Посилання позивача на п.3.3.11 Правил забудови м. Запоріжжя, затвердженими рішенням міської ради №24 від 30.11.2007р. є необґрунтованим, адже мова іде про проектну документацію для будівництва. Проектна документація для будівництва та проектна документація із землеустрою не є тотожними. Порядок складання вищезазначених документації передбачений різними нормами чинного законодавства. Законодавством України не передбачені обовязки землевласників розпочати будівництво або обмеження терміну будівництва. Відповідно до ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право, зокрема, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Обмежений терміну стосується узгодженої та затвердженої проектної документації на будівництво.

Щодо пунктів 7.2., 7.4. спірного рішення, згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 11.02.2008р. №66 (до прийняття спірного рішення), складеним державним інспектором Управління з контролю за використанням та охороною земель у Запорізькій області "встановити користувачів городів не є можливим".

Докази, що позивач (або члени громадської організації Союз соціального захисту дітей війни "Патріот") є фактичним користувачем земельної ділянки у матеріалах справи відсутні.

Згідно п.7.4. спірного рішення замовити в установленому порядку проведення попереднього археологічного дослідження території за власні кошти до початку будівельних робіт згідно з висновком Запорізької обласної інспекції по охороні пам'яток історії та культури від 13.06.2008р., встановлено, що попереднє археологічного дослідження території повинно здійснюватися до початку будівництва. Початок будівництва не обмежений терміном. Будівництво на зазначеної території не розпочато.

Відповідно до ст. 161 ЗК України, Рішення органів місцевого самоврядування вступає в силу з моменту його прийняття.

Згідно ч.1 ст.73. Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, спірне рішення прийняте в межах повноважень відповідно до ст. ст. 12, 83, 125, 126, п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України та ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні.

Враховуючи вищевикладене суд не вбачає порушень з боку Відповідача, у зв'язку з прийняттям вказаного рішення, прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі, та прийняття оскаржуваного рішення з порушенням чинного законодавства, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністртивний позов Запорізької обласної громадської організації Союз соціального захисту дітей війни „Патріот до Запорізької міської ради, треті особи: КП „управління капітального будівництва; Управління Держкомзему у м. Запоріжжя; ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 про скасування рішення Запорізької міської ради №39/307 від 25.02.2009року залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в суд першої інстанції протягом 10 днів, з дня проголошення постанови, апеляційної скарги.

Повний текст рішення було виготовлено 26.07.2011року.

Суддя: І.А.Крамаренко