Справа № 812/7084/12
Суддя: Дмитрієва М. М.
Дата ухвалення: 2013-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 812/7084/12
Провадження № 2-а/812/428/12

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2012 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрієвої М.М.,

при секретарі Старченко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу супроводження УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області полковника міліції ОСОБА_2 про визнання дій посадової особи неправомірними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до інспектора ДПС взводу супроводження УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області полковника міліції ОСОБА_2 про визнання дій посадової особи неправомірними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

08.08.2012 року, приблизно о 12 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 керуючи автомобілем nda Civic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Набережна біля вул. Лепіка в м. Запоріжжі був зупинений інспектором ДПС, який пояснив, що ним не було предявлено полісу загальнообовязкового страхування, склав відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, серії АЕ1, №456480, та виніс постанову, серії АР1, №222193, за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, на підставі якої на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Позивач вважає, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові про накладення адміністративного стягнення, висновки інспектора, не відповідають фактичним обставинам справи, Правила дорожнього руху України він не порушував. Крім того, посадовою особою ДПС взводу ДПС ДАІ ЗМУ ГУМВС України в Кіровоградській області при притягненні його до адміністративної відповідальності були допущені чисельні порушення законодавства України. Так, йому не було роз'яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не було враховано його особу, матеріальний стан, тому він просить суд скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі.

У судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив та будь-яких доказів суду не надав, тому суд вирішує розглянути справу згідно ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши згідно ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення, серії АЕ1, №456480, від 08.08.2012 року та копії постанови по справі про адміністративне правопорушення, серії АР1, №222193, від 08.08.2012 року, винесених інспектором ДПС супроводження УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області полковником міліції ОСОБА_2, встановлено, що 08.08.2012 року, приблизно о 12 годині 15 хвилин, ОСОБА_1, керуючи автомобілем Civic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Набережна біля вул. Лепіка в м. Запоріжжі, не предявив поліс загальнообовязкового страхування інспектору ДПС, чим здійснив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. У зв'язку з вчиненням ОСОБА_1 даного правопорушення на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с.5).

Відповідно до ст. 288 Кодексу України про адміністративне правопорушення постанова посадової особи по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями визначеними Кодексом України про адміністративне правопорушення. Виходячи з правового змісту цих вимог законодавства, передбачено, що даний позов розглядається в порядку та відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей визначених Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно із ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Обов'язок по доведені своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобов'язані довести ці обставини відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що єдиним доказом у справі про адміністративне правопорушення є копія протоколу про адміністративне правопорушення від 08.08.2012 року, серії АЕ1, №456480, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не предявив працівнику міліції поліс обовязкового страхування.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ст. 248 Кодексу України про адміністративне правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом.

У відповідності до ст.278 Кодексу України про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення не зібрано достатніх доказів, які б підтверджували, що позивачем були порушенні Правила дорожнього руху України. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 08.08.2012 року, серії АЕ1, №456480, зазначено лише, що ОСОБА_1 не предявив працівнику міліції поліс обовязкового страхування.

Відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності всебічно, повно та об'єктивно не дослідив всіх обставин справи в їх сукупності та не надав належної оцінки безпосередньо поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За таких обставин твердження позивача на заперечення факту порушення ним вимог п.15.2 Правил дорожнього руху України заслуговують на увагу.

Доводи, наведені позивачем у позові, знайшли підтвердження під час розгляду справи по суті. Постанова про адміністративне правопорушення є безпідставною та необґрунтованою, оскільки, відповідно ст.9 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За цих обставин, оскільки відповідачем не зібрано достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, тому оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності слід скасувати у зв'язку із відсутністю в діях позивача складу зазначеного адміністративного правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

Згідно із ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 248, 251, 252, 280, 288 КУпАП, ст.ст.11, 69, 71, 86, 94, 128, 161-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу супроводження УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області полковника міліції ОСОБА_2 про визнання дій посадової особи неправомірними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 08.08.2012 року, серії АР1, №222193, винесену інспектором ДПС взводу супроводження УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області полковника міліції ОСОБА_2, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень - визнати незаконною та скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва