Справа № 163/3226/14-а 2-а/163/79/14
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р. Справа № 876/933/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання - Нефедовій А.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

третьої особи - ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Любомльської міської ради Волинської області на постанову Любомильського районного суду Волинської області від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 до Любомльської міської ради Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання незаконною відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під садівництво та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 звернулися з позовом до Любомльської міської ради Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання незаконною відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під садівництво та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25.11.2014 року ними відповідачу була подана заява про одержання земельної ділянки для індивідуального садівництва безоплатно у власність площею 0,09 га по АДРЕСА_1 Волинської області. Листом відповідача від 28.11.2014 року їм було відмовлено, оскільки, відповідно до рішення Любомльської міської ради від 26.11.2014 року №49/32, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального садівництва площею 0,09 га по АДРЕСА_1 надано громадянці ОСОБА_2. З огляду на ст.ст.6, 7, 116, 118 ЗК України вважають, що відмова відповідача є невмотивованою, незаконною та необґрунтованою, оскільки жодної із підстав, наведених у ч.7 ст. 118 ЗК України, які можуть слугувати для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, Любомльською міською радою у своїй відповіді не зазначено та, згідно з нормами чинного законодавства, відмову не обґрунтовано.

Постановою Любомильського районного суду Волинської області від 17 грудня 2014 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано відмову Любомльської міської ради Волинської області від 28.11.2014 року щодо надання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під садівництво кожному площею 0,08 га по АДРЕСА_1 Волинської області - незаконною.

Зобов'язано Любомльську міську раду Волинської області на першій черговій сесії розглянути заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва безоплатно у власність, кожному площею 0,08 га, що знаходиться по АДРЕСА_1, в м.Любомль Волинської області. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Любомльська міська рада Волинської області подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 17 грудня 2013 року звернулась до Любомльської міської ради з заявою, у якій просила надати дозвіл на розробку проекту детального плану земельної ділянки з урахуванням існуючої забудови, що по АДРЕСА_1, з метою визначення площі, яку можливо використовувати для індивідуального садівництва (а.с.35).

14.02.2014 року рішенням Любомльської міської ради №38/12 було надано дозвіл на розробку проекту детального плану території по АДРЕСА_1, м. Любомль у відповідності до поданої ОСОБА_2 заяви із залученням коштів останньої для здійснення оплати за розробку проекту детального плану (а.с.37).

Після виготовлення проекту детального плану для визначення меж земельної ділянки по АДРЕСА_1, ОСОБА_2 03.07.2014 року та 22.08.2014 року зверталась в Любомльську міську раду з заявами про його затвердження та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, площею 0,09 га (а.с.38-50, 52).

25 листопада 2014 року позивачі та громадяни ОСОБА_5, ОСОБА_6, кожен зокрема, звернулись до Любомльської міської ради Волинської області із заявами про виділення кожному із них у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва, розташованої по АДРЕСА_1, площею 0,08 га (а.с.53-56).

Рішенням Любомльської міської ради від 26.11.2014 року №49/31 затверджено «Детальний план території (для визначення меж земельної ділянки) по АДРЕСА_1, м.Любомль Волинської області», площею 0,0900 га для індивідуального садівництва, а рішенням за №49/32 від 26.11.2014 року надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_2 площею 0,0900 га для індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення (пасовище) комунальної власності з метою передачі у власність в м. Любомль по АДРЕСА_1 (а.с.57-59). Згідно цього рішення, воно прийняте за результатами розгляду заяв різних громадян, в тому числі ОСОБА_2, однак про заяви позивачів - ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ні у вступній частині, ні в резолютивній частині рішення не йдеться.

Листом від 28.11.2014 року за вих. №С-696, М-697, Д-695 Любомльська міська рада повідомила позивачів про те, що їх заяви від 25.11.2014 року розглянуті на засіданні постійної комісії міської ради по землекористуванню, екології та раціональному використанню природних ресурсів від 25.11.2014 року та на сесії міської ради від 26.11.2014 року.

Згідно рішення міської ради від 26.11.2014 року №49/31 затверджено проект детального плану території (для визначення меж земельної ділянки по АДРЕСА_1, м.Любомль) для індивідуального садівництва площею 0,0900 га та рішенням міської ради від 26.11.2014 року №49/32 надано дозвіл громадянці ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального садівництва площею 0,0900 га по АДРЕСА_1, м. Любомль.

Частинами 1, 2 ст.116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ч.6 та абзацом 1 ч. 7 ст. 118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання з регулювання земельних відносин.

Згідно ч.1, 2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідна рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, вищезазначене свідчить про те, що Любомльською міською радою рішення по заявах позивачів від 25.11.2014 року прийнято не було, оскільки з тексту рішення від 26.11.2014 року № 49/32 не видно, що зазначені заяви були предметом розгляду на пленарному засіданні ради, а відповідь, адресована позивачам від 28.11.2014 року за вих.№С-696, М-697, Д-695, носить виключно інформаційний характер та не є у розумінні Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішенням, прийнятим за результатами розгляду питання регулювання земельних відносин.

Щодо вимоги позивачів про зобов'язання Любомльську міську раду на першій черговій сесії розглянути їх заяви про одержання земельної ділянки для індивідуального садівництва безоплатно у власність площею 0,09 га по АДРЕСА_1, м. Любомль, а як встановлено з матеріалів справи вони звертались до міської ради з заявами від 25.11.2014 року про відведення їм кожному у власність земельної ділянки площею 0,08 га за цією ж адресою, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відтак, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивачів, суд, встановивши порушення порядку розгляду питання регулювання земельних відносин, правомірно вважав за необхідне задовольнити заявлені позивачами вимоги в межах та у відповідності до встановлених фактичних обставин справи, а саме: визнання незаконною відмови Любомльської міської ради Волинської області від 28.11.2014 року про надання позивачам дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під садівництво по АДРЕСА_1, м. Любомль Волинської області кожному площею 0,08 га.

Стосовно вимоги позивачів про зобов'язання міської ради надати їм дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки під садівництво, слід вказати, що така не підлягає задоволенню, оскільки, як уже було вказано вище, питання з регулювання земельних відносин вирішуються відповідно до закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, а відтак суд не може підміняти функції апелянта та зобов'язувати його приймати конкретні рішення з приводу реалізації громадянами своїх земельних прав.

Таким чином, перевіривши дійсні обставини справи та додатково проаналізувавши зібрані документальні докази по матеріалах справи, колегія суддів прийшла до неспростовного переконання про те, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Любомльської міської ради Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Любомильського районного суду Волинської області від 17 грудня 2014 року у справі №163/3226/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено 15.06.2015 року