Справа № 222/105/15-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Доценко С.І.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року справа №222/105/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Васильєвої І.А., Жаботинської С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Володарської районної державної адміністрації Донецької області на постанову Володарського районного суду Донецької області від 08 квітня 2015 р. у справі № 222/105/15-а (головуючий І інстанції Доценко С.І.) за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Володарської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Володарського районного суду Донецької області із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Володарської районної державної адміністрації Донецької області, в якому просила визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в наданні щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг; зобов'язати відповідача призначити щомісячну адресну допомогу, як особі яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів на проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг позивачки.

Постановою Володарського районного суду Донецької області від 08 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Суд першої інстанції визнав неправомірними дії Управління соціального захисту населення Володарської районної державної адміністрації Донецької області щодо відмови 17.01.2015 року ОСОБА_2, як особі переміщеної з району проведення антитерористичної операції, в наданні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання на підставі Розпорядження КМУ № 1085-р від 07.11.2014 року, зобов'язав Управління соціального захисту населення Володарської районної державної адміністрації Донецької області призначити ОСОБА_2 щомісячну адресну допомогу, як особі переміщеній з тимчасово окупованої території України та проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання за період з 16.01.2015 року по 09.03.2015 року включно.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою і просив апеляційний суд скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до копії паспорта серія НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 13.12.2008 року зареєстрована за адресою місця проживання: АДРЕСА_2 (а.с.12)

Як вбачається з матеріалів справи, позивач без реєстрації з липня 2014 року постійно проживала за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується довідкою виконкому Красногорівської міської ради Мар'їнського району Донецької області № 5243, актом від 17.11.2014 року, медичною довідкою, атестатом Красногорівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Мар'їнського району Донецької області (а.с.53-55)

13 січня 2015 року позивач отримала довідку Управління соціального захисту населення Володарської районної державної адміністрації № 3008 від 13.01.2015 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, в якій зазначено, що позивач постійно проживала в Донецькій області, Мар'їнський районі, АДРЕСА_1, і перемістилася з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_2, з 19 листопада 2014 року, а тому у встановлений законом порядок отримала статус внутрішньо переміщеної особи (а.с.16)

16 січня 2015 року позивач звернулась до відповідача з заявою для отримання щомісячної адресної грошової допомоги за місцем свого фактичного проживання відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII) та Постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок №505) (а.с.40)

Відповідач повідомленням № 70 від 17.01.2015 року відмовив у наданні допомоги переміщеним особам на проживання. Підставу відмови відповідачем зазначено розпорядження КМУ №1085-р від 07.11.2014 року яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Рішенням Управляння соціального захисту населення Володарської районної державної адміністрації Донецької області від 10.03.2015 року № 2 вилучено довідку позивача № 3008 від 13.01.2015 року про взяття на облік позивача, як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції на підставі розпорядження КМУ № 1085-р від 07.11.2014 року та розпорядження КМУ № 128 від 18.02.2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач на момент звернення за щомісячною допомогою мав статус особи яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджено відповідною довідкою, дії відповідача щодо відмови в наданні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання на підставі розпорядження КМУ № 1085 від 07.11.2015 року є неправомірними.

Колегія суддів вважає такий висновок правомірним, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.1 Закону № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

За приписами ст. 2 зазначеного Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону № 1706-VII, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

За частиною 8 зазначеної статті, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка) видається структурним підрозділом місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення в день подання заяви, підписується та засвідчується уповноваженою посадовою особою цього структурного підрозділу без сплати будь-яких платежів та зборів, включаючи як першу видачу такої довідки, так і в разі повторної її видачі у випадку втрати, пошкодження або з метою продовження її дії.

Термін дії такої довідки становить шість місяців з моменту її видачі.

Згідно ст. 12 Закону № 1706-VII, рішення про скасування дії довідки надається уповноваженим органом у сфері міграції внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з моменту прийняття такого рішення.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що статус внутрішньо переміщеної особи підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, тобто, зазначений документ до його скасування або закінчення терміну дії підтверджує той факт що особа самостійно покинула своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що довідка позивача № 3008 від 13.01.2015 року до її скасування підтверджувала статус позивача як внутрішньо переміщеної особи.

Порядок №505 визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) (пункт 1).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 (в редакції на час звернення з заявою), грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно п.3 та 5 Порядку № 505, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї). Для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються.

Пункт 8 Порядку № 505 передбачає, що уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім'ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім'ї.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавством передбачено право позивача, як внутрішньо переміщеної особи яка стоїть на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення отримати грошову допомогу з дня звернення з заявою за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно.

Відповідно до п.6 Порядку № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції; у володінні сім'ї є два або більше транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (автобусів, вантажних та легкових автомобілів). При цьому не враховуються транспортні засоби, одержані чи придбані на пільгових умовах через уповноважені органи, а також транспортні засоби вітчизняного виробництва, які перебувають в експлуатації протягом більш як 10 років з дати випуску, та інші транспортні засоби, що перебувають в експлуатації протягом більш як 15 років з дати випуску; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Колегія суддів зазначає, що вищенаведеною нормою встановлений вичерпний перелік підстав для відмови у її призначенні грошової допомоги, до яких не відноситься підстава зазначена в оскаржуваному рішенні Управління соціального захисту населення Володарської районної державної адміністрації.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови в наданні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання позивачу особі переміщеної з району проведення антитерористичної операції та зобов'язання відповідача призначити позивачу щомісячну адресну допомогу, як особі переміщеної з тимчасово окупованої території України та проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання за період з 16.01.2015 року по 09.03.2015 року включно.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність прийнятої судом першої інстанції постанови.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Володарської районної державної адміністрації Донецької області на постанову Володарського районного суду Донецької області від 08 квітня 2015 р. у справі № 222/105/15-а залишити без задоволення.

Постанову Володарського районного суду Донецької області від 08 квітня 2015 р. у справі № 222/105/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Е.Г.Казначеєв

Судді: І.А.Васильєва

С.В. Жаботинська