Справа № 815/7197/14
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/7197/14

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

за участю секретаря - Авраменка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Південної митниці Міндоходів на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "УЛС ГЛОБАЛ" до Одеської митниці ДФС, Південної митниці Міндоходів, головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

23.12.2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "УЛС ГЛОБАЛ" звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС, Південної митниці Міндоходів, головного управління державної казначейської служби України в Одеській області, в якому з урахуванням поданих уточнень просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Південної митниці Міндоходів про коригування заявленої митної вартості № 500040001/2014/410032/2 від 20.08.2014 р.;

- визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Південної митниці Міндоходів № 500040001/2014/00170 від 20.08.2014 р.;

- зобов'язати Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області повернути надмірно сплачені податки по ТН 500040001/2014/014184 (020 вид - 9896,04 грн.; 028 вид - 83235,50 грн.), загальною сумою 93131,54 грн. на п/рах 3543 в АБ ПІВДЕННИЙ, м. Одеса, МФО 328209;

- зобов'язати Одеську митницю ДФС надати висновок за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2015 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «УЛС ГЛОБАЛ» задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Південної митниці коригування заявленої митної вартості № 500040001/2014/410032/2 від 20.08.2014 р. Визнано протиправним та скасовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Південної митниці Міндоходів № 500040001/2014/00170 від 20.08.2014 р. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленою по справі постановою Південна митниця Міндоходів подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Південна митниця Міндоходів зазначила, що судом першої інстанції не було досліджено доводів відповідача щодо можливого заниження товариством митної вартості товарів. Апелянт вказує на те, що митний орган у відповідно до вимог Митного кодексу України має право витребовувати у декларанта документи, які підтверджують митну вартість товарів. В даному випадку при візуальній перевірці поданих декларантом документів митним органом було встановлено, що у вказаних документах містяться розбіжності, у зв'язку із чим і було витребувано у товариства додаткові документи. Однак, на запит митного органу позивач витребувані документи не надав.

Апелянт зазначає, що згідно інформації, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі (Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України було встановлено, що рівень митної вартості аналогічних (подібних) товарів, митне оформлення яких вже було здійснено є значно більшим, ніж заявлено ТОВ «УЛС Глобал», у зв'язку з чим Південною митницею і було прийнято рішення про коригування вартості товарів.

Відповідач вважає, що він діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, правомірно та обґрунтовано, а тому прийняте рішення про коригування заявленої митної вартості від 20.08.2014 р. та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.08.2014 р. скасуванню не підлягають.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2015 року та прийняття нової, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю "УЛС ГЛОБАЛ" було укладено з китайською компанією "SHAOXING COUNTY HONGGUOGUO TEXTILE CO. LTD" контракт № 18/06-CH-ULS на придбання товару. Найменування та кількість товару, ціна, умови постачання, вартість партії поставки, строк поставки, інші умови обумовлено сторонами в специфікаціях до зазначеного контракту (а.с. 70-75).

На виконання вимог зазначеного контракту на адресу TOB "УЛС ГЛОБАЛ" надійшов товар - тканина саржевого переплетення, пофарбована, з поліефірних штапельних волокон (70 %), змішаних із штапельними волокнами з віскози (30 %), завширшки 1,5 м.

Для здійснення митного оформлення вказаного товару, позивачем до Південної митниці Міндоходів 19.08.2014 було подано митну декларацію (МД) №500040001/2014/014054, в якій митна вартість товару була визначена позивачем за ціною контракту.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав: контракт № 18/06-UKR-ULS від 18.06.2014р. додаткову угоду від 25.07.2014 № 2 комерційні документи (інвойс) від 25.07.2014 № 25/07-14-UKR-ULS, коносамент від 12.07.2014 № ККLUNB5626151, митну декларацію країни відправлення від 10.07.2014 №78945612пакувальний лист № KLFU1987694, експортну декларацію КНР № 22 з перекладом та інші товаросупровідні документи.

У зв'язку з виникненням сумнівів щодо правильності заявленої позивачем митної вартості товару, на етапі перевірки митної вартості товару, відповідачем було відмовлено позивачу у визнанні митної вартості товарів за першим (основним) методом із посиланням на те, що за результатами візуальної перевірки поданих декларантом документів встановлено, що у цих документах містяться розбіжності.

У зв'язку з вказаним відповідачем було витребувано у ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; розрахунок ціни (калькуляцію).

Листом від 20.08.2014 року ТОВ "УЛС ГЛОБАЛ" повідомило, що окрім наданих згідно п. 2 ст. 53 МКУ на підтвердження заявленої митної вартості документів, інших документів/, які запитувались митницею, не існує. У зв'язку із чим позивач просив митний орган прийняти рішення за поданими товариством документами (а.с. 97).

Митним органом за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України (ЄАІС) було встановлено, що рівень митної вартості аналогічних (подібних) товарів, митне оформлення яких вже було здійснено (МД від 24.04.2014 року № 500060001/14/14830, від 14.08.2014 року № 807100002/14/1595, від 01.08.2014 року № 500040001/14/13011, від 16.08.2014 року № 500040001/14/13817), є значно більшим, ніж заявлено ТОВ «УЛС Глобал» по товару № 1-1,195 дол. США за м2, замість заявлених 0,9733 дол. США за м2; по товару № 2-1,612 дол. США за м2, замість заявлених 0,9733 дол. США за м2; по товару № 3-1,177 дол. США за м2, замість заявлених 0,9733 дол. США за м2; по товару № 4-5,0 дол. США за кг, замість 3,8858 дол. США за кг.

20.08.2014 року Південною митницею сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Південної митниці Міндоходів № 500040001/2014/00170 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 500040001/2014/410032/2, в якому митна вартість визначена у розмірі митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Не погоджуючись з прийнятими Південною митницею Міндоходів рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, ТОВ "УЛС ГЛОБАЛ"звернулось з позовом про їх скасування до суду першої інстанції.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог ТОВ "УЛС ГЛОБАЛ", зважаючи на наступне:

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно з положеннями статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Митний орган здійснює контроль заявленої декларантом митної вартості шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості та має повноваження на витребування додаткових документів у разі, якщо документи, надані для декларування товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Слід зазначити, що з аналізу положень Митного кодексу України вбачається, що право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Витребовуючи у TOB "УЛС ГЛОБАЛ" додаткові документи на підтвердження заявленої позивачем митної вартості, митний орган посилався на виявлення таких розбіжностей: - зміст п. 1 Додаткової угоди від 25.07.2014 № 2 до зовнішньоекономічного контракту від 18.06.14 № 18/06-СН-ULS суперечить п.п. 3.3. цього контракту: "...решта коштів згідно з інвойсом від 25.07.2014 №25/07- UKR-ULS Продавець(!!!) може оплатити у термін 60 днів після митної очистки"; - вага брутто товару, зазначена у коносаменті від 12.07.2014 № ККLUNB5626151, не відповідає вазі брутто, зазначеній у пакінгу від 25.07.2014 № КLFU1987694 та у МД країни відправлення від 10.07.2014 №78945612; - також встановлено, що у розділі "Результати - дослідження" висновку експерта про вартісні характеристики товару не вказано, на яких умовах поставки ним визначено ринкову вартість товару.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, встановлено правило за яким орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: для підтвердження митної вартості товару.

Таким чином, витребовування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів може здійснюватись уповноваженим органом при наявності обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган Міндоходів повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В даному випадку, Південною митницею Міндоходів не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості є непідтвердженими.

При цьому, вказані відповідачем розбіжності, такі як зазначення у Додатковій угоді до зовнішньоекономічного контракту про можливість сплати «Продавцем» решти коштів згідно з інвойсом у термін 60 днів після митної очистки, замість вжиття терміну «Покупець», а також не відповідність ваги брутто товару, зазначеній у коносаменті вазі брутто, зазначеній у пакінгу та у МД країни відправлення не свідчать про не підтвердження складових митної вартості товарів, не свідчать про неможливість визначення митної вартості товарів за першим методом - ціною договору.

Що стосується посилання відповідача на те, що у розділі "Результати - дослідження" висновку експерта про вартісні характеристики товару не вказано, на яких умовах поставки ним визначено ринкову вартість товару, слід звернути увагу на те, що у висновку експерта від 19.08.2014 року № 51-35/08-2014 у графі: «Ціль висновку» експертом вказано: «визначити рівень ринкової вартості вантажу у доларах США, на умовах постачання CIF - м. Іллічівськ, Україна (згідно ІНКОТЕРМС).

Таким чином, експертом визначалась ринкова вартість товару на умовах поставки CIF - м. Іллічівськ, Україна (згідно ІНКОТЕРМС).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені Митним Кодексом України, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту).

Подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, а тому висновки щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що оскаржуване рішення Південної митниці Міндоходів про коригування заявленої митної вартості № 500040001/2014/410032/2 від 20.08.2014 р. та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500040001/2014/00170 від 20.08.2014 р. прийняті не у відповідності до норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Щодо стягнення надмірно сплаченого податку на додану вартість та митних платежів колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для їх задоволення, зважаючи на наступне:

Процедура повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами регулюється Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, діючого на час спірних правовідносин, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 р. №618, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 р. за №1097/14364.

Згідно вказаного Порядку для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювало оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником, головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою та відповідний перелік документів.

В подальшому, уповноваженим органом здійснюється перевірка наявності коштів на відповідному рахунку, готується висновок про повернення платнику податків коштів передоплати, що обліковуються на відповідному рахунку митного органу.

В свою чергу, взаємовідносини територіальних органів Міністерства доходів і зборів України (далі - органи Міндоходів) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України, регулюється Порядком взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України від 30.12.2013 року № 882/1188.

Згідно цього Порядку повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Крім того, необхідним є наявність висновку органів Міндоходів.

Таким чином, нормативними актами встановлений порядок повернення надмірно сплачених митних платежів, який позивачем не дотриманий, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст.200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Південної митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв