Справа № 804/2228/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2015 р.Справа № 804/2228/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна промислова інвестиційна компанія» до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 21.01.2015 № НОМЕР_1,
04 лютого 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна промислова інвестиційна компанія» до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 21.01.2015 № НОМЕР_1 ( форми «Р»).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2015 відкрито провадження в адміністративний справі № 804/2228/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 20.02.2015. Останнє судове засідання було призначено на 23.04.2015.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову, просив відмовити в його задоволенні повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
До таких висновків податковий орган дійшов, у зв'язку з наступним.
Як зазначено на сторінці 4 акту перевірки, за результатами аналізу первинних документів, наданих для перевірки, при складанні актів виконаних робіт вказані з розбіжностями: в актах приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року згідно договору № 65/07С від 11.08.2014 відсутня дата здачі та прийняття робіт; в актах приймання виконаних будівельних робіт згідно договору № 65/07С від 11.08.2014 не зазначено конкретної дати складання акту, а лише вказано місяць та рік виконання робіт.
За результатами аналізу даних електронних баз встановлено наступне.
Основний вид діяльності ПП «Спецстройсистема» - 46.90. Неспеціалізована оптова торгівля.
Одним із основних постачальників ПП «Спецстройсистема» є ТОВ «ТЕССА - БУД», який має стан 8 - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням.
Декларацію з податку на додану вартість за вересень 2014 року ПП «Спецстройсистема» не подавало.
Крім того, перевіряючим ревізором - інспектором податкового органу вказано, що операції між ПП «Спецстройсистема» та ТОВ «Торгівельна промислова інвестиційна компанія» у вересні 2014 року не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, які економічно необхідні для здійснення діяльності.
Дослідивши надані сторонами докази та фактичні обставини справи, суд не погоджується із позицією податкового органу щодо нереальності господарських операцій між ТОВ «ТПІК» та ПП «Спецстройсистема» у перевіряємому періоді, у зв'язку з наступним.
Відповідно до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби», процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як - от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів, тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки, з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку, тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11, у якому зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо.
Також, у вищевказаному листі Вищого адміністративного суду України зазначено, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому, взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача, що правочин, укладений позивачем із ПП «Спецстройсистема», не спрямований на настання реальних правових наслідків через те, що основним постачальником ПП «Спецстройсистема» було ТОВ «ТЕССА - БУД», у відношенні якого до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачання товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачання платником податків, та його безпосереднім контрагентом.
Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, в тому числі не подання податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 року, яке допустили ПП «Спецстройсистема» або його контрагенти. Аналогічну позицію з цього приводу займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 (номер судового рішення в ЄДРСР № 3060678).
В Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 06.05.2011 № 742/11/13-11 зазначено, що згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між ТОВ «ТПІК» та ПП «Спецстройсистема», і реальність зміни майнового стану першого.
Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем (замовником) та ПП «Спецстройсистема» (виконавцем) укладений договір про надання послуг від 28.05.2014 № 36, за умовами якого виконавець зобов'язався виконати роботи відповідно до специфікацій, які є невід'ємною частиною договору, які складаються по мірі необхідності замовлення у об'ємах, які зазначені у цих додатках, а замовник зобов'язався прийняти ці роботи та оплатити їх.
Згідно специфікації № 6 від 11.08.2014 до договору від 28.05.2014 № 36 виконавцем надавалися послуги з виготовлення та обробки деталей та запчастин, перелік яких визначений у вказаній специфікації.
Оплата позивачем за виконані роботи на користь ПП «Спецстройсистема» у сумі 300000,00 грн. проведена 23.10.2014 , що підтверджується банківською випискою, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 74).
Позивач зазначив, що транспортування запчастин здійснювалося ПП «Спецстройсистема», на підтвердження чого надав товарно - транспортні накладні та акти приймання - передачі продукції для обробки, оскільки роботи виконувалися із продукції, наданої замовником - ТОВ «ТПІК», копії вказаних документів залучені до матеріалів справи.
Окрім того, в матеріалах справи наявні договори від 05.08.2014 № 140805 та від 01.09.2014 № 140901, на підставі яких здійснювалося транспортування продукції від ПП «Спецстройсистема» до ТОВ «ТПІК» та акти здачі - приймання виконаних робіт, наданих послуг, підписані між ПП «Спецстройсистема» та перевізником.
В матеріалах справи наявний договір оренди від 04.01.2014 № 040114, на підставі якого ПП «Спецстройсистема» орендувало у ТОВ «Валовик та Партнери груп» відкритий майданчик, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Юнацька, 11-б, та затверджений штатний розклад ПП «Спецстройсистема» станом на 01.10.2014.
Позивач наголосив на тому, що вказані роботи по обробці запчастин: підготовка, обробка заготовок (труб та інших деталей) виконані ПП «Спецстройсистема», використані позивачем у власній господарській діяльності при виготовленні камер на замовлення ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» згідно договору про закупівлю від 26.06.2014 № К 456. Готові камери передані ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО», що підтверджується видатковою накладною від 12.09.2014 № РН-0000023 та довіреністю № 807 від 08.09.2014.
29.09.2014 між позивачем (виконавцем) із ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» (замовник) був укладений договір № 1454/2014 на проведення поточного ремонту обладнання, конструкцій приміщень та споруд, технічне обслуговування обладнання, монтаж інженерних мереж та систем, а також згідно додаткової угоди № 1т - ремонту трубопроводів та теплотрас. У вказаному договорі сторони обумовили можливість залучення субпідрядників до виконання робіт.
Для виконання робіт з ремонту трубопроводів та теплотрас за означеним договором позивачем фактично було залучено ПП «Спецстройсистема».
Між ТОВ «ТПІК» (замовником) та Приватним підприємством «Спецстройсистема» (виконавцем) укладено договір на виконання робіт від 11.08.2014 № 65/07С, на підставі якого останнім були виконані роботи: поточний ремонт трубопроводів та теплотрас.
Як зазначив позивач, ТОВ «ТПІК» повністю оплачені роботи ПП «Спецстройсистема» по вищевказаним договорам.
Вказані роботи в подальшому були передані позивачем ПАТ «Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» за актом приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року № 563/1.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 ( далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2.4 Положення, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов'язання).
Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких буде підтвердженням здійснення таких операцій.
Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
У відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо. При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
З урахуванням наведеного, судом не приймаються доводи податкового органу щодо відсутності в актах приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року до договору від 11.08.2014 № 65/07С дати здачі та прийняття робіт та не зазначення конкретної дати складання акту приймання виконаних будівельних робіт до договору від 11.08.2014 № 65/07С, а зазначення лише місяця та року виконання робіт. У даному випадку, з урахуванням специфіки договірних відносин між ТОВ «ТПІК» та ПП «Спецстройсистема» (надання послуг та виконання субпідрядних робіт) підписані між сторонами акти здачі - прийняття робіт та акти приймання виконаних будівельних робіт є саме тими документами, які засвідчують виконання послуг та робіт належним чином та виконання субпідрядником -виконавцем взятих на себе зобов'язань.
Матеріалами справи підтверджено, що роботи згідно договору про надання послуг від 28.05.2014 № 36 виконані ПП «Спецстройсистема» належним чином, прийняті ТОВ «ТПІК» на підставі актів здачі - прийняття робіт (надання послуг). Разом з тим, роботи за договором від 11.08.2014 № 65/07С виконані ПП «Спецтройсистема» належним чином, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт.
Таким чином, факт виконання робіт підтверджується первинними документами: рахунками - фактурами, податковими накладними, актами здачі - прийняття робіт (надання послуг) та актами приймання виконаних будівельних робіт, які надавалися відповідачу під час проведення перевірки, відтак факт здійснення господарських операцій між позивачем і його контрагентом - ПП «Спецстройсистема» підтверджується первинними документами, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Отже, судом встановлений рух активів від ПП «Спецстройсистема» до позивача.
Судом встановлено, що у ПП «Спецстройсистема» наявна ліцензія Державної архітектурно - будівельної інспекції України Серії АЕ № 261185 від 26.04.2013, яка діє по 26.04.2018, на підставі якої вказане підприємство має право виконувати будівельні та монтажні роботи, монтаж інженерних мереж. Також, в матеріалах справи наявний дозвіл № 0571.14.12 від 16.05.2014, виданий Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області
Щодо видів діяльності ПП «Спецстройсистема», згідно з відомостями Інформаційного ресурсу (www.usr.minjust.gov.ua) та згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 20306371, зробленого судом встановлено, що серед видів діяльності вказаного підприємства є: Неспеціалізована оптова торгівля (основний) (код КВЕД 46.90); Виробництво інших дерев'яних будівельних конструкцій і столярних виробів (код КВЕД 16.23); Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням (код КВЕД 46.69); Вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41); Обслуговування напоями (код КВЕД 56.30); Діяльність у сфері архітектури (код КВЕД 71.11); Будівництво житлових і нежитлових будівель (код КВЕД 41.20).
Таким чином, ПП «Спецстройсистема» на момент укладання правочинів із ТОВ «ТПІК» мало необхідний обсяг спеціальної правосуб'єктності.
В процесі розгляду справи судом на виконання вимог листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 № 1112/11/13-10 встановлено: факт здійснення господарської операції між позивачем та ПП «Спецстройсистема»; наявність спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції; зв'язок між фактом придбання товарів та послуг ТОВ «ТПІК» і його господарською діяльністю; дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість; факт надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
У відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Нормами статті 201 ПК України визначено перелік документів, що є підставою для нарахування податкового кредиту.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства та беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і доведеність позивачем невідповідності винесеного оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 21.01.2015 № НОМЕР_1 ( форми «Р») вимогам чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне присудити з Державного бюджету України на користь позивача витрати у розмірі 182 грн. 70 коп.
Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159 - 163, 186, 254 КАС України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна промислова інвестиційна компанія» до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 21.01.2015 № НОМЕР_1 ( форми «Р») задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 21.01.2015 № НОМЕР_1 (форми «Р»).
Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна промислова інвестиційна компанія» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 182 ( сто вісімдесят дві ) грн. 70 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений 28 квітня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1