Справа № К-28811/10-С
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2013-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2013 р. м. Київ К-28811/10

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Юрченка В.В.,

розглянувши в порядку попереднього розгляду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, Військово-лікарської комісії ГУМВС України в Полтавській області, третя особа: Головне управління Державного казначейства України в Полтавській області про визнання наказу незаконним, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18 січня 2010 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2010 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області і просив: визнати незаконним наказ відповідача від 30.06.2009р. №134 о/с; визнати нечинним свідоцтво про хворобу НОМЕР_1, видане військово-лікарською комісією ГУМВС України в Полтавській області; скасувати атестацію від 13.06.2009 р. та висновки по ній; скасувати наказ відповідача від 03.12.2008р. №647; поновити на посаді старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУ МВС України в Полтавській області; стягнути з відповідача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу; зарахувати час вимушеного прогулу до загального строку служби в органах внутрішніх справ; стягнути з відповідача 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 січня 2010 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18 січня 2010 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову щодо визнання нечинним свідоцтва про хворобу № 233-С, а провадження у справі в цій частині закрито. В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18 січня 2010 року залишено без змін.

Позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити на новий розгляд.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах, визначених ч. 2 ст. 220 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для залишення без задоволення касаційної скарги, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 01.08.1993р. проходив службу в органах внутрішніх справ і за час проходження служби перебував на різних посадах слідчих підрозділів ГУ МВС в Полтавській області. Станом на 30.06.2009 р. вислуга років позивача в органах внутрішніх справ становила 15 років 10 місяців і 29 днів.

Наказом ГУ МВС України в Полтавській області від 30.06.2009 р. №134 о/с майора міліції ОСОБА_1, старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування загальнокримінальних злочинів слідчого управління ГУ МВС України в Полтавській області, на підставі п.п. «б» п.64 Положення про проходження служби рядовим начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено з органів внутрішніх справ у запас через хворобу.

Підставою для прийняття рішення щодо звільнення позивача з органів внутрішніх справ стали: подання слідчого управління ГУ МВС України в Полтавській області від 30.06.2009 року; свідоцтво про хворобу НОМЕР_1, видане 19.06.2009р. військово-лікарською комісією ГУМВС України в Полтавській області.

Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовив у задоволенні позову в частині про визнання незаконним наказу відповідача від 30.06.2009р. №134 о/с та поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУ МВС України в Полтавській області, дійшовши висновку про те, що оскаржуваний наказ прийнятий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а факт хвороби позивача встановлений відповідно до Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001р. № 85.

Висновок судів є правильним з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.8 п.8 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114 (далі Положення), дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться за станом здоров'я - відповідно до висновків військово-лікарської комісії.

Пункт 64 Положення передбачає виключний перелік підстав за яких особи середнього, старшого і вищого начальницького складу можуть звільнитися зі служби в запас (з постановкою на військовий облік). Звільнення зазначених осіб можливе як за ініціативою працівника правоохоронних органів, так і за ініціативою органів внутрішніх справ.

Відповідно до п.п.«б» п.64 Положення особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку), через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії.

З огляду на зазначені норми, висновок військово-лікарської комісії є підставою для дострокового звільнення зі служби за ініціативою органу внутрішніх справ.

Відповідно до п.1.4 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.02.2001р. №85, направлення на медичний огляд за формою (додаток 7) здійснюють відповідні підрозділи по роботі з особовим складом органів внутрішніх справ, командири і начальники штабів частин внутрішніх військ МВС України.

Судами встановлено, що 19.06.2009р. військово-лікарська комісія, здійснивши медичний огляд ОСОБА_1, визнала його непридатним до служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час, у зв'язку з чим він був звільнений з органів внутрішніх справ України за п.п.«б»п.64 Положення.

Обґрунтованість постанови військово-лікарської комісії від 19.06.2009р. НОМЕР_1 про непридатність ОСОБА_1 до військової служби була підтверджена листом Центральної військово-лікарської комісії від 13.08.2009р. №55/2-180.

Таким чином, вирішуючи спір, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що при звільненні позивача субєкт владних повноважень діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством.

З огляду на безпідставні вимоги позивача про поновлення на посаді відсутні правові підстави і для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскаржувані судові рішення судів першої і апеляційної інстанцій постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводами касаційної скарги висновки, викладені в судових рішеннях, не спростовуються, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 224, 230 КАС України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18 січня 2010 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Кобилянський М.Г.
Судді: Амєлін С.Є.
Юрченко В.В.