Справа № 2-а-4389/11/0311
Суддя: Покидюк М. В.
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4389/11/0311
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 року Суддя Маневицького районного суду Волинської області в складі: головуючого судді - Покидюка М.В., розглянувши в порядку скороченого провадження в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду в Маневицькому районі Волинської області про зобовязання провести перерахунок і виплату підвищення до пенсії як дитині війни,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі про зобовязання провести перерахунок і виплату підвищення до пенсії як дитині війни. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона наділена правовим статусом дитини війни, а тому відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни користується правом на одержання щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. З травня 2011 року позивачу така допомога не виплачувалась в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Тому просила суд зобовязати відповідача провести перерахунок і виплату державної соціальної допомоги як дитині війни за останніх шість місяців по дату винесення рішення по справі.

Відповідно до ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 18 листопада 2011 року судовий розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

Представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду заперечення на позовні вимоги ОСОБА_1,в якому вказала, що проти задоволення позову заперечують, оскільки пенсія позивачу нараховується та виплачується відповідно до вимог діючого законодавства, а тому у задоволенні позову просили відмовити за безпідставністю. Підтвердили, що позивач наділений правовим статусом дитини війни і отримує підвищення до пенсії як дитина війни.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є підставним і підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, наділена правовим статусом дитини війни, знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Маневицькому районі, з травня по липень 2011 року позивачу нараховувалося та виплачувалося підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 49 гривень 80 копійок щомісячно, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, пенсійним посвідченням із проставленим у ньому штампом дитина війни, довідкою управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі про виплату надбавки позивачу, як дитині війни.

Згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18 листопада 2004 року, який набрав чинності з 1 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 41 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28 грудня 2007 року, який набрав чинності 1 січня 2008 року, текст ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнибуло викладено у новій редакції, відповідно до якої дітям (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Проте рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року у справі 1-28/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 41 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів УкраїниЗакону України Про Державний бюджет України на 2008 рік. Положення п. 41 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів УкраїниЗакону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним судом України вказаного рішення, у якому, крім того, було вказано на його преюдиціальність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта. Оскільки дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнив редакції, яка передбачає виплату дітям війни підвищення у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, була відновлена з 22 травня 2008 року, тому суд приходить до висновку про підставність позовних вимог про зобовязання відповідача управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі провести перерахунок та виплату позивачу підвищення пенсії як дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 16 травня 2011 року по 22 липня 2011 року, враховуючи при цьому, що позивачу з травня по липень 2011 року було нараховано та виплачено підвищення до пенсії в розмірі 49 гривень 80 копійок відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру підвищення до пенсії позивачу застосуванню підлягають норми ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, а не постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, на підставі якої здійснювалось нарахування підвищення до пенсії позивачу, оскільки остання істотно звужує обсяг встановлених законом прав, суперечить положенням ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Мінімальний розмір пенсії за віком визначений ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відповідно до якої за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу він встановлюється у розмірі передбаченого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімальної пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першої цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача у поданому до суду запереченні на позовні вимоги на відсутність відповідного бюджетного фінансування для проведення перерахунку та виплати позивачу вказаного підвищення до пенсії, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно правових актів національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань.

Зазначене підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини. Як зазначив Європейський Суд з прав людини в рішенні від 8 листопада 2005 року у справі Качко проти України в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення). Згідно з п. 26 даного рішення Суд приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

Відповідно до ст. 21 Закону України „Про державний бюджет України на 2011 рік від 23 грудня 2010 року передбачено у 2011 році прожитковий мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 894 гривні, з 1 квітня - 911 гривень, з 1 жовтня - 934 гривні, з 1 грудня - 953 гривні та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: …осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні, з 1 грудня - 800 гривень.

Відповідно до Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рікдоповнені прикінцеві положення пункту 4 певним змістом, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Зазначені норми набрали чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а саме з 19 червня 2011 року, оскільки опубліковані в газеті Голос Україниза 18 червня 2011 року №110 (5110). Крім того, на виконання зазначених змін, Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №745 від 6 липня 2011 року, якою визначений розмір виплати для соціальних категорій за статтями 39, 50, 51, 52, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, яка набрала чинності 23 липня 2011 року, оскільки опублікована в газеті Урядовий курєрза 23 липня 2011 року № 133 (4531). А тому беручи до уваги постанову Кабінету Міністрів України №745 від 6 липня 2011 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення лише по 22 липня 2011 року включно.

Відповідно до п. п. 6 п. 2. 2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року № 80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року № 5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13 березня 2008 року) управління Пенсійного фонду України в містах та районах відповідно до покладених на них завдань призначають (здійснюють перерахунок) і виплачують пенсії, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинноного законодавства. Судом встановлено, що позивачу нараховувалося та виплачувалося підвищення до пенсії як дитині війни у 2011 році управлінням Пенсійного фонду України в Маневицькому районі, де позивач перебуває на обліку. Тому суд приходить до висновку про підставність вимог позивача, що саме на відповідача управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі має бути покладено обовязок провести перерахунок і виплату позивачу підвищення пенсії як дитині війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 16 травня 2011 року по 22 липня 2011 року. При цьому відповідача слід зобовязати провести нарахування позивачу підвищення до пенсії не у конкретному розмірі, а в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, оскільки саме на управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі покладено обовязок проводити нарахування, перерахунок та виплату підвищення до пенсій дітям війни у конкретному розмірі, в звязку з чим суд не може перебирати на себе функції державного органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

Крім того, представником відповідача не враховано, що згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч зазначеним нормам КАС України представником відповідача не було подано відповідних доказів в обґрунтування заперечень на заявлені позивачем вимоги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свої прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подано адміністративний позов до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі про зобовязання провести перерахунок і виплату підвищення до пенсії як дитині війні лише 16 травня 2011 року.Будь-яких поважних причин пропуску строку звернення до суду з вказаним позовом позивачем в поданій до суду позовній заяві не вказано, а тому суд вважає, що під час вирішення даного спору слід застосувати шестимісячний строк звернення до суду.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що слід зобовязати управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни, встановленого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за період з 16 травня 2011 року по 22 липня 2011 року, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України постанова суду в частині перерахунку та виплати пенсії підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 7-14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 183-2, 186, 256 КАС України, ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннявід 9 липня 2003 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни, встановленого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за період з 16 травня 2011 року по 22 липня 2011 року, з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: