Справа № 823/1432/15
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року справа № 823/1432/15

16 год. 45 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Шоколенко Т.М.,

представника заявника не прибув,

відповідача не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за поданням Звенигородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

Звенигородська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі заявник) звернулась у Черкаський окружний адміністративний суд з поданням про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) на користь бюджету через заявника податкового боргу з єдиного податку в сумі 24184,29грн. відповідно до декларації від 08.02.2015 №.

Подання мотивовано тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив вищевказані узгоджені зобовязання.

Представник заявника надав суду клопотання про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, заперечень на позов не надав, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Відповідно до абз. 3 ч.8 ст.183-3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд подання відбувся без участі представників сторін.

Згідно з ч.1 ст.41 КАС України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозвязку, враховуючи їх допустимість та належність, суд дійшов висновку, що подання підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 23.06.2005 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та є платником єдиного податку.

З письмових доказів у справі суд встановив, що відповідач подав контролюючому органу декларацію з єдиного податку з фізичних осіб за 2014 рік від 08.02.2015 №, якою самостійно визначив до сплати в бюджет суму 24217,30грн.

П.54.1. ст.54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України) визначено, що сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою, у разі якщо платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Грошове зобовязання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Абз.1 п.57.1 статті 57 розділу II ПК України встановлено обовязок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання згідно з підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визнається податковим боргом.

Суд звернув увагу, що станом на час подання зазначеної декларації за відповідачем рахувалась переплата в сумі 33,01грн. Його заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб станом на час розгляду справи становить 24184грн. 29коп., що відображено в даних зворотного боку облікової картки.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У звязку з несплатою узгодженого грошового зобовязання заявник прийняв податкову вимогу форми «Ф» від 15.04.2015 №36-19 на суму 24184,29грн. В установленому законом порядку відповідач вимогу не оскаржив і до часу судового розгляду справи узгоджені зобовязання у повному обсязі не сплатив, що підтверджується даними зворотного боку облікової картки відповідача.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

З даних зворотного боку облікових карток суд встановив, що податковий борг відповідача з часу прийняття податкової вимоги та до часу судового розгляду справи не переривався. Отже погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача.

П. 95.2. ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу відповідача з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 24184грн. 29коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд звернув увагу, що єдиний податок згідно з підп.10.1.2. п.10.1. ст.10 ПК України належить до місцевих податків та зараховується до бюджетів місцевого самоврядування, що передбачено п.2 ч.1 ст.71 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VI.

Щодо вимоги стягнути податковий борг з відповідача через орган податкової служби (через заявника), суд взяв до уваги таке.

Підп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України встановлено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

На підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. При цьому, за рішенням суду він стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Тому, зазначений позивачем спосіб виконання рішення не відповідає вищевказаній нормі ПК України, а отже в цій частині подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 159 163, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Подання Звенигородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (20250, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до місцевого бюджету податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 24184грн. 29коп. (двадцять чотири тисячі сто вісімдесят чотири гривні 29коп.) відповідно до декларації від 08.02.2015 №.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту проголошення постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копію постанови направити сторонам.

Суддя А.М. Бабич