Справа № 754/2599/15-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/2599/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Смирнова Є.П. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А
18 червня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Парінова А.Б.,
суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, -
Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:
- визнати протиправними дії відповідача у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 , яка призначена у процентному співвідношенні до відповідних сум грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням встановленого при призначенні основного розміру пенсії, який становить 86,0 процентів відповідних сум грошового забезпечення, та проводити відповідні виплати, починаючи з 01.01.2015 року;
- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за минулий час (тобто, різницю між сумою, яка повинна бути нарахована, і сумою, яка фактично була нарахована) за період з 24.01.2014 року по 31.12.2014 року в сумі 3.468,27 грн.
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-У1 при проведенні перерахунку ОСОБА_1 розміру раніше призначеного пенсійного забезпечення згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.09.2014 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок розміру раніше призначеного пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , з урахуванням суми грошового забезпечення 5134 грн. 50 коп. згідно довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 17.07.2013 року № 140940, та з урахуванням 86 відсотків від суми грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, починаючи з 23.01.2014 року, а також виплатити недоотримані суми пенсії, відповідно до положень ст.ст. 51,55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням в частині про задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 197 КАС України апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що Позивач з 22.10.2005 року перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту - Закон №2262-XII).
При призначенні позивачу пенсії у 2005 році йому встановлено 86,0 відсотків сум грошового забезпечення відповідної йому категорії військовослужбовців.
Відповідно до довідки № 140940 від 17.07.2013 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , розмір грошового забезпечення за посадою, яку він займав на день звільнення зі служби, станом на 01.08.2011 року становить 5134,50 грн.
У зв`язку зі зміною грошового забезпечення ОСОБА_1 в порядку ст. 63 Закону №2262-XII позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з позовом до ГУ ПФУ у м. Києві щодо проведення перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення відповідно посади, виданої Київським міським військовим комісаріатом.
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 18.09.2014 року визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в проведенні йому перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 17.07.2013 року № 140940 та зобов`язано відповідача провести перерахунок пенсії на підставі цієї довідки з 22.10.2012 року та здійснити виплату недоотриманих сум пенсії.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 року постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18.09.2014 року скасовано в частині зобов`язання провести перерахунок пенсії з 22.10.2012 року по 23.01.2014 року та в цій частині позовні вимоги залишені без розгляду. В решті постанова залишена без змін.
Виконуючи вказане рішення суду, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснило перерахунок пенсії позивачу, виходячи з 80% грошового забезпечення, а не 86%, мотивуючи це тим, що на час здійснення перерахунку пенсії редакція ст.13 Закону №2262-XII була змінена та передбачала максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, 80 % відповідних сум грошового забезпечення.
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не мав права та підстав застосовувати до позивача вищезазначені зміни до законодавства, та обмежувати розмір його пенсії 80 відсотками відповідних сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії відповідно до рішень Деснянського районного суду м. Києва від 18.09.2014 року та Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 року, оскільки такі зміни набрали чинності після призначення йому пенсії у 2005 році у розмірі 86,0 відсотків суми грошового забезпечення, та, крім того, погіршують його становище.
Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частина 2 ст. 13 Закону №2262-XII (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) передбачала, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
З 01.10.2011 набрав чинності Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким було внесено зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, які звільнені з військової служби та деяких інших осіб», зокрема, до статті 13 вказаного Закону, де визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 % відповідних сум грошового забезпечення.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони. Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999р. №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002р. № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).
Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини по їхньому пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 10.12.2013р. та від 10.02.2015р. (справи №21-420а13 та № 21-630а14).
Згідно зі ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Отже, при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначала максимальний розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії ОСОБА_1 .
За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при здійсненні перерахунку пенсії позивача Головне управління Пенсійного фонду України в м. києві протиправно здійснило перерахунок пенсії позивачу, виходячи з 80% грошового забезпечення, оскільки внесені зміни до Закону №2262-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.
Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

.

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.