Справа № 750/2979/15-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/2979/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко І.В. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Старової Н.Е.,

суддів: Файдюка В.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій відповідача з приводу відмови включити до заробітної плати, з якої обчислено його пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу», матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати; зобовязання відповідача включити вказані допомогу та індексацію при обчисленні розміру пенсії із яких сплачені страхові внески відповідно до довідок Головного управління ФДС у Чернігівській області від 10.02.2015 року № 11/25-01-05-45, департаменту фінансів Чернігівської облдержадміністрації від 24.02.2015 року № 09-36/9 та Чернігівської обласної державної адміністрації від 11.02.2015 року № 04-09/520 та виплачувати в подальшому пенсію в перерахованому розмірі.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.04.2015 року позовні вимоги за період з 08.11.2007 року по 25.10.2014 року залишені без розгляду.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.04.2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку відповідача і з 08.11.2007 року отримує пенсію відповідно до Закону України Про державну службу в розмірі 90% заробітної плати державного службовця. Під час обчислення пенсії позивачу не враховано матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексацію заробітної плати, оскільки її не було вказано в предявленій позивачем довідці про складові заробітної плати, виданої за останнім місцем роботи Управлінням державної казначейської служби України в Чернігівській області.

24.02.2015 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про включення до розрахунку пенсії вказаної допомоги та індексації заробітної плати, при цьому надав довідки про складові заробітної плати Головного управління ФДС у Чернігівській області від 10.02.2015 року № 11/25-01-05-45, департаменту фінансів Чернігівської облдержадміністрації від 24.02.2015 року № 09-36/9 та Чернігівської обласної державної адміністрації від 11.02.2015 року № 04-09/520. Втім, у задоволенні цих вимог позивача було відмовлено, про що відповідач повідомив листом від 16.03.2015 року. Причина відмови відповідача обґрунтована тим, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексація заробітної плати чинним законодавством України не віднесена до складових заробітної плати, з якої обчислюється пенсія державного службовця.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що управління Пенсійного фонду України безпідставно відмовило позивачу в проведенні перерахунку та виплаті пенсії у відповідності до ст. 33 Закону України «Про державну службу», оскільки матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань є складовими заробітної плати, до якої відносяться інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі зазначає, що матеріальна допомога (на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань тощо) є одноразовою виплатою і не зазначена в переліку складових заробітної плати, а тому вона не включається до заробітку, що враховується при призначенні пенсії.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною другою ст.37-1 Закону України «Про державну службу» визначено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад, встановлені зазначеними актами, норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Із змісту ст.40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року №865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії підряд перед зверненням за пенсією, або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Форма довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» визначається постановою Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30.10.2008 року №19-11.

Колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2010 року постанову правління Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30.10.2008 року №19-11 визнано такою, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили щодо не включення до заробітної плати складових, які передбачені чинним законодавством.

У вказаній постанові судом зроблено висновок, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010 року постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2010 року у справі №2а-4753/09/2670 залишена без змін.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 №5-1 «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва» затверджена форма довідки про складові заробітної плати з врахуванням рішення суду, що набрало чинності з 09.11.2010 року.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що інші виплати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак, які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, повинні враховуватися при обчисленні розміру пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 20.02.2012 року у справі №21-430а11.

Згідно ч.2 ст.161 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.237 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відмова управління Пенсійного фонду України стосовно включення в заробітну плату для обчислення пенсії інших виплат, що включені до довідки є протиправною, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідач як субєкт владних повноважень в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України, належним чином не довів та не обгрунтував провомірність своєї позиції.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 24.04.2015 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.04.2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.