Справа № 755/6495/15-а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 755/6495/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Виниченко Л.М. Провадження № 2-а/755/188/15 Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді Лічевецького І.О., суддів Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е., при секретарі Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання протиправним рішення управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва (надалі за текстом «Управління») та про зобовязання зарахувати у стаж роботи, який дає право на отримання пенсії за вислугою років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» період роботи на посадах інспектора та старшого інспектора прокуратури Київської області з 19.01.1993 року по 29.12.1996 року. Позивач також просила зобовязати Управління призначити пенсію за вислугу років з 04.03.2015 року.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та на порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове і прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення місцевим загальним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 4 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Управління із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Листом від 17.03.2015 р. за № 4647/06 відповідач відмовив у призначенні пенсії за вислугу років у звязку з відсутністю необхідного спеціального стажу.

Зокрема, Управління зазначило про відсутність правових підстав для зарахування до вислуги років періоду роботи з 19.01.1993 р. по 30.12.1996 р. на посадах інспектора та старшого інспектора прокуратури Київської області, оскільки у цей період ОСОБА_2 не мала вищої освіти.

Відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років 6 місяців; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років 6 місяців; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 14 років; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 14 років 6 місяців; з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 15 років.

Цією ж статтею Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Як вбачається із копії трудової книжки, ОСОБА_2 з 19 січня 1993 року по 29 грудня 1996 року працювала на посадах інспектора та старшого інспектора прокуратури Київської області.

Вказаний період не був врахований відповідачем у стаж роботи, оскільки у ОСОБА_2 відсутня вища юридична освіта на час зазначеного періоду роботи.

Разом з тим, відповідачем не оспорюється перебування позивача на державній службі в період з 19 січня 1993 року по 29 грудня 1996 року на посадах інспектора та старшого інспектора прокуратури Київської області.

Положенням ч. 5 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» визначено ознаку, за допомогою якої посаду державного службовця можна віднести до посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Спеціальний стаж - це період роботи у певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець повязує пільгове, або за особливими правилами пенсійне забезпечення.

Вислуга років є видом спеціального стажу, це період виконання особливого роду трудової діяльності, або державної служби.

Нормою ст. 1 Закону України «Про державну службу» визначено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Вимога, щодо обовязкової наявності у особи, яка в органах прокуратури обіймає посаду державного службовця, вищої юридичної освіти для врахування періоду роботи на такій посаді до стажу роботи (вислуги років), що відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років, була законодавчо передбачена після введення в дію відповідної редакції вказаного Закону та після припинення повноважень позивача на вказаній посаді.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, наведеною нормою встановлюється відповідна вимога до посади, а не до особи, яка її займала.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що до стажу роботи позивача, який дає право на пенсію за вислугою років підлягає зарахуванню період її роботи за період з 19.01.1993 року по 30.12.1996 року на посадах інспектора та старшого інспектора прокуратури Київської області.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Т.М.Грищенко

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 16 червня 2015 р.

.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.