Справа № 813/4052/13-а
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Справа № 876/13025/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Юридична компанія «Егіда-Захід» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2013 року у справі за позовом Приватного підприємства «Юридична компанія «Егіда-Захід» до Львівської міської виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним і скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2013 року позивач Приватне підприємство «Юридична компанія «Егіда-Захід» звернулося до суду з позовом до Львівської міської виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення відповідача № 136 від 07.05.2013р. про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції, з посиланням на Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку страхових виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. №1266, мотивована тим, що при обчисленні середньоденної заробітної плати для розрахунку допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно листків непрацездатності, необхідно було нараховану за розрахунковий період заробітну плату, з якої сплачувались страхові внески, поділити на кількість календарних днів за розрахунковий період. Однак, позивачем розмір середньоденної заробітної плати для розрахунку допомоги по вагітності та пологах визначався шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати, з якої сплачувались страхові внески, на кількість відпрацьованих робочих днів за розрахунковий період.

Також, позивачем неправомірно визначався розмір середньоденної заробітної плати для розрахунку допомог по вагітності та пологах за робочий день, а допомога по вагітності та пологах нараховувалась за календарні дні.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, Приватне підприємство «Юридична компанія «Егіда-Захід» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2013 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що оскаржуване рішення було прийнято з порушенням вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням.

Апелянт стверджує, що при обчисленні середньоденної заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності необхідно застосовувати абз.2 п.14 Порядку і при розрахунку включати робочі дні, а не календарні, оскільки, як зазначено в абз.2 п.14 Порядку він застосовується за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, що включає в себе і страхування у звязку з вагітністю і пологами.

Також вважає, що при прийнятті рішення відповідач порушив вимоги п.14 Положення і дійшов неправильного висновку про допущене позивачем при розрахунку сум допомоги по вагітності і пологах порушення абз.3 п.14 Положення.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що на підставі наказу №25 від 14 березня 2013 року та направлення №457 від 23 квітня 2013 року працівниками Львівської міської виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведена планова перевірка Приватного підприємства «Юридична компанія «Егіда-Захід» з питань правильності нарахування та використання коштів Фонду за період з 01.01.2008 року по 31.03.2013 року, за результатами якої складено Акт перевірки №415 від 23 квітня 2013 року.

В ході проведення перевірки відповідачем встановлено порушення ПП «Юридична компанія «Егіда-Захід» п.3 ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» №2240 від 18.01.2001 року (далі Закон України №2240) та абз.3 п.14 Порядку обчислення середньої заробітної сплати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1266 від 26.09.201 року (зі змінами та доповненнями), при визначенні кількості днів для розрахунку виплат по листках непрацездатності №254975 з 09.03.2010 року по 12.07.2010 року, виданого ОСОБА_1 та №380765 з 23.04.2012 року по 26.08.2012 року, виданого ОСОБА_2, а саме: при розрахунках листків непрацездатності включено робочі дні, а не календарні, чим завдано шкоди Фонду.

На підставі Акту перевірки, відповідно до п.6 ч.1 ст.28, ст.30 Закону України №2240 7 травня 2013 року відповідачем прийнято рішення №136 «Про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування з тимчасовою втратою працездатності», яким до позивача застосовано фінансові (штрафні) санкції на загальну суму 5 000,94 грн.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.27 Закону України №2240 страхувальник зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Згідно ст.34 Закону України №2240 за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг: допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною); допомога по вагітності та пологах; допомога на поховання; забезпечення оздоровчих заходів.

Частиною 1 статті 51 Закону України №2240 встановлено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України №2240 допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої відповідно до статті 53 цього Закону, і не залежить від страхового стажу.

Частиною другою статті 53 цього Закону визначено, що порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким порядком є Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1266.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001р. №1266» від 08.12.2009 року № 1332 (яка набула чинності 15.12.2009 року) до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку страхових виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням внесено зміни, зокрема щодо обчислення допомоги по вагітності та пологах.

Згідно з пунктами 3 та 4 Порядку розрахунковим періодом для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день) є останні шість календарних місяців (з 1-го до 1-го числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок, протягом якого особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувались страхові внески.

Місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин (тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком), виключаються з розрахункового періоду.

Пунктом 14 Порядку передбачено, що середньоденна заробітна плата для розрахунку допомоги по вагітності та пологах обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати, з якої сплачувалися страхові внески, на кількість календарних днів за розрахунковий період (без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин: тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком).

Отже, за приписами Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від від 26.09.2001 року №1266, сума допомоги по вагітності та пологах розраховується виходячи із сум фактично отриманої заробітної плати з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Крім того, Міністерством праці та соціальної політики листом від 01.02.2010 року №1000/0/14-18 «Про застосування змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2009 року №1332» та листом від 13.02.2010 року №36/18/99-10 «Щодо оплати листків непрацездатності по вагітності та пологах» надано розяснення до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2009 року №1332.

Зокрема, в листі від 01.02.2010 року №1000/0/14-18 зазначено, що по страхових випадках, які настали з 15 грудня 2009 року, середньоденна заробітна плата для розрахунку допомоги по вагітності та пологах обчислюється відповідно до абзацу третього пункту 14 Порядку, а саме: шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати (оподатковуваного доходу), з якої сплачувалися страхові внески, на кількість календарних днів за розрахунковий період (без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком.

У листі від 13.02.2010 року № 36/18/99-10 Міністерство праці та соціальної політики також розяснює, що з 15 грудня 2009 року середньоденна заробітна плата для розрахунку допомоги по вагітності та пологах обчислюється відповідно до абзацу третього пункту 14 Порядку, а саме: шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати, з якої сплачувалися страхові внески, на кількість календарних днів за розрахунковий період (без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком) аналогічно обчисленню середньої зарплати для розрахунку страхових виплат за страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності).

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що при обчисленні середньоденної заробітної плати для розрахунку допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_1 (згідно листка непрацездатності №254975 з 09.03.2010 року по 12.07.2010 року) та ОСОБА_2 (згідно листка непрацездатності №380765 з 23.04.2012 року по 26.08.2012 року) відповідно до абз.3 п.14 Порядку № 1266 позивачем необхідно було нараховану за розрахунковий період заробітну плату, з якої сплачувались страхові внески, поділити на кількість календарних днів за розрахунковий період. Однак, позивачем розмір середньоденної заробітної плати для розрахунку допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 безпідставно визначався шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати, з якої сплачувались стразхові внсеки, на кількість відпрацьованих робочих днів за розрахунковий період, що призвело до переплати зазначених виплат.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянтів на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Юридична компанія «Егіда-Захід» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2013 року у справі №813/4052/13-а за позовом Приватного підприємства «Юридична компанія «Егіда-Захід» до Львівської міської виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним і скасування рішення - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник