Справа № 363/1089/15-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 363/1089/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Чірков Г.Є. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А
17 червня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Старової Н.Е.,
суддів: Файдюка В.В., Чаку Є.В.,
при секретарі: Тищенко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області на постанову Вишгородського районного суду Київської області у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про: визнання протиправною відмови у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ, скасування рішення від 18.02.2015 року №299 про таку відмову, та зобов`язання призначити пенсію ОСОБА_1 із зменшенням пенсійного віку.
Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 05.05.2015 року позовні вимоги задоволено.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Представник апелянта у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явились до судового засідання дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та віднесений до 2-ї категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням № НОМЕР_1 .
30.01.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії відповідно до ч.1 ст.55 Закону України №796-ХІІ.
Рішенням управління Пенсійного Фонду України у Вишгородському районі Київської області №299 від 18.02.2015 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з неподанням ним всіх необхідних для цього документів.

Приписами ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що особи які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 по 31.12.1986 року не менше п`яти календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Згідно п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, згідно з яким документами які засвідчують особливий статус особи є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач має статус особи, що працювала в зоні відчуження, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії.

Вказане посвідчення позивач отримав на підставі довідки Автотранспортного виробничого об`єднання «Укренергостройтранс» №300 від 13.10.1992 року, відповідно до якої ОСОБА_1 з 05 по 30 травня 1986 року виконував роботу в зоні відчуження у м. Чорнобиль.

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону №796-ХІІ, категорія 2 особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Відтак, документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».

Підстави для видачі посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» та призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є аналогічними.

Враховуючи вищезазначені обставини справи та положення законодавства, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивач має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до вимог ст. 55 Закону України №796-ХІІ.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем документи, які у відповідності до вимог ч. 1ст. 79 КАС України, є письмовими доказами, у своїй сукупності у повній мірі підтверджують право позивача на призначення пенсії з урахуванням ч.1 ст.55 Закону України №796-ХІІ.

При цьому, відповідач фактично не заперечує сам факт участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, проте вимагає надання додаткових документів, та вказує на недостатність тих, які містяться в матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції вказує на те, що з доказів, які містяться в матеріалах справи вбачається відповідність доводів позивача обставинам справи та їх обґрунтованість. Крім того, надані матеріали відповідають вимогам належності та допустимості доказів, передбаченими ст.70 КАС України.

Відтак, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, з урахуванням того, що позивач надав необхідні документи, та навів обґрунтовані доводи, які підтверджують його право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відмова відповідача у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ є неправомірною. Відповідно, позовні вимоги є обґрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач як суб`єкт владних повноважень всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України не надав до суду належних доказів правомірності своїх дій.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 05.05.2015 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області залишити без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 05.05.2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.