Справа № 156/532/15-а
Суддя: Дильний Г. М.
Дата ухвалення: 2015-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/532/15-а
Номер провадження: 2-а/156/18/15
рядок статзвіту 2.19.6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Дильний Г.М., розглянувши в порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 призначено пенсію по віку як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Заробітна плата для призначення пенсії визначена із посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років, які були виплачені в місяці звернення за пенсією та інших виплат, а саме: щомісячні премії та премії за високі досягнення у праці, які обчислені в середньому розмірі за 24 останніх місяці перед зверненням за пенсією .

На звернення ОСОБА_1 щодо врахування матеріальної допомоги та індексації для визначення заробітної плати, з якої обраховано розмір пенсії, управління Пенсійного Фонду України в Іваничівському районі 04 червня 2015 року за № 2334/02, надіслало лист, в якому зазначено, що підстав для врахування таких виплат як індексація та матеріальна допомога на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, які носять одноразовий характер і не передбачені ст. 33 Закону України «Про державну службу» як складові державного службовця, до суми пенсії при її призначенні державному службовцю немає (а.с.13-15).

За змістом статті 37 Закону України №3723-ХІІ (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премії, доплати за ранги, надбавки за вислу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, премії за сумлінну та багаторічну роботу входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того,статтею 66 Закону України від 05 листопада 1991 року "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Так, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу) на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховуються збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу, сукупного оподаткованого доходу, з яких справляються страхові внески до соціальних фондів, що діяла в день одержання зазначеного заробітку.

Стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-VІ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати, що враховуються в заробітну плату застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу враховується суми виплат, отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим законом, яких цим законом було фактично нараховані та сплачені страхові внески, суми виплат, отриманих застрахованою особою до набрання чинності цим законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, висновок відповідача про те, що матеріальна допомога, на яку нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права, перевагу було надано положенням законів №3723-ХІІта№108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 Закону №1058-ІVта стаття 66 Закону №1788-ХІІ.

У судових рішеннях Верховного Суду України № 21-97а13 від 28 травня 2013 року, №21-350а13 від 06 листопада 2013 року, № 21-3а14 від 04 березня 2014 року на які ОСОБА_1 посилається як на підставу для задоволення позову у справі, суд у подібних правовідносинах, дійшов висновку про те, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, премії за сумлінну та багаторічну роботу на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховується до заробітку для обчислення пенсії державного службовця.

Крім того, Верховний Суд України, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні статей 33,37 Закону №3723-XII зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно ч.2 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та для всіх судів України. Суди зобов'язані провести свою судову практику у відповідності з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до ч.2ст.161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Викладена вище правова позиція Верховного Суду України міститься у постанові, прийнятій за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС України, тому є обов'язковою до застосування судом під час розгляду адміністративної справи.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог діючого законодавства, управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі неправомірно відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, а саме, не було враховано інші виплати (суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати) з яких нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і які мають бути враховані під час призначення (перерахунку) пенсії державному службовцю.

У задоволенні вимог позивача щодо зобов'язання подальшої виплати пенсії позивачу, як державному службовцю з урахуванням всіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески (єдиний внесок) слід відмовити.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, а тому ухвалення судового рішення щодо захисту прав та інтересів особи на майбутнє, передбачаючи, що вони можуть бути порушені, є безпідставним.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Отже, з Державного бюджету України в користь позивача підлягають стягненню понесені ОСОБА_1 судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 18, 71, 183-2, ч.2 ст.244-2, ст.237 КАС України, на підставі ст.ст.1, 2 Закону України "Про оплату праці", ст. 33, 37, 37-1 Закону України "Про державну службу", ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області про відмову врахувати до складових заробітної плати, з якої нараховувалась ОСОБА_1 пенсія як державному службовцю, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані і сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум як складових заробітної плати, з яких проводиться нарахування пенсії згідно норм чинного законодавства з урахуванням фактично отриманих сум з 14.04.2010 року.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Іваничівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

З оригіналом згідно

Суддя Г.М. Дильний