Справа № 2а-9965/09/0470
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Київ К/9991/21781/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ) Арселорміттал Кривий Ріг про стягнення адміністративно-господарських санкцій за касаційною скаргою Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі Дніпропетровське ОВФСЗІ) на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року

в с т а н о в и л а :

У червні 2012 року Дніпропетровське ОВФСЗІ у Дніпропетровському окружному адміністративному суді предявило позов до ВАТ Арселорміттал Кривий Ріг про стягнення адміністративно-господарських санкцій.

Просило стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2008 році в сумі 46293190,00 грн., та пеню за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1777658,88 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2011 року, залишеною без зміни ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог Дніпропетровського ОВФСЗІ.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій Дніпропетровське ОВФСЗІ подало касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга Дніпропетровського ОВФСЗІ задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили із того, що відповідачем були вчинені всі необхідні дії для працевлаштування інвалідів, а саме: створені місця для працевлаштування інвалідів, до центру зайнятості подавалися звіти форми 3-ПН про наявність вільних робочих місць для інвалідів.

Колегія суддів вважає, що така правова позиція судів є правильною з огляду на таке.

Згідно із статтею 18 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні (у редакції до 18 березня 2006 року) працевлаштування інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органами місцевого самоврядування, громадськими організаціями інвалідів. Законом України від 23 лютого 2006 року № 3483-ІV зазначену статтю було викладено в іншій редакції, а Закон України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні доповнено статтею 18-1, за змістом якої пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Відповідно до статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні для підприємств, установ і організацій, незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4-ох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік у кількості 1 робочого місця.

Частинами першою третьою статті 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні передбачено, що підприємства (об'єднання), установи і організації, крім тих, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів, незалежно від форми власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднані), в установі, організації за кожне робоче місце, незайняте інвалідом.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється, виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Судами встановлено, що згідно із звітом про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2008 рік кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях в ВАТ Арселорміттал Кривий Ріг, склало 1684 особи, а фактично працювало на підприємстві 544 інваліда.

Матеріалами справи підтверджено, що у 2008 році ВАТ Арселорміттал Кривий Ріг створило 1684 робочих місця для працевлаштування інвалідів.

Протягом 2008 року ВАТ Арселорміттал Кривий Ріг подавалися до Центрально-міського центру зайнятості звіти форми № 3-ПН про наявність 1448 вакансій для працевлаштування інваліда на посадах до ВАТ Арселорміттал Кривий Ріг.

Крім цього, про наявність зазначених вакансій для працевлаштування інваліда підприємство відповідача повідомляло шляхом опублікування відповідних оголошень через газету Робота та карєра.

Відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

У частині другій цієї ж статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема за порушення правил господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Отже, до обов'язків роботодавців стосовно забезпечення прав інвалідів на працевлаштування, крім створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, відноситься також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів.

Тому, у зв'язку з відсутністю складу правопорушення на нього не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування та відсутність в населеному пункті за місцем його знаходження інвалідів, які бажають працевлаштуватися.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову, а суд апеляційної інстанції цілком обґрунтовано залишив його рішення без зміни.

Судові рішення є законними і обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для висновку про те, що судами неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права і що призвело або могло призвести до ухвалення незаконних та необґрунтованих судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2012 року в адміністративній справі за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Відкритого акціонерного товариства Арселорміттал Кривий Ріг про стягнення адміністративно-господарських санкцій без зміни.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.