Справа № 808/5041/14
Суддя: Горобцова Ярослава Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Справа № 808/5041/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Запоріжжі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області про визнання дій протиправними, визнання незаконними та скасування постанов, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05 серпня 2014 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач або ФОП ОСОБА_1П.) до Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просив визнати незаконними (протиправними) дії та бездіяльність відповідача в частині порушення приписів Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті та інших правових актів щодо неналежного повідомлення особи позивача (лист відповідача отриманий 25-26.07.2014 про запрошення на розгляд справи на 08.07.2014), який притягається до відповідальності про час та місце розгляду справи, що фактично позбавило таку особу позивача скористатися правами, наданими законодавством для доведення своє невинуватості; визнати нечинними (протиправними) постанови відповідача про застосування фінансових санкцій від 08.07.2014 №024340, від 08.07.2014 №024339, від 08.07.2014 №024338 складених відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та скасувати їх.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при винесенні постанов про застосування фінансових санкцій від 08.07.2014 №024340, від 08.07.2014 №024339, від 08.07.2014 №024338 допущено ряд порушень чинного законодавства України, а саме: у постанові немає відомостей, що характеризують особу, що притягається до відповідальності, які мають значення при визначенні міри адміністративного стягнення; не вказуються обставини, встановлені при розгляді справи, немає пояснень особи, що притягається до відповідальності; даних свідків; немає посилання на докази, які підтверджують правопорушення; не конкретизовані норми права, на підставі яких винесено постанову.

Заперечуючи проти позову з підстав, викладених в письмових запереченнях, відповідач зазначив, що транспортними засобами, які належать ФОП ОСОБА_1, здійснювалося надання послуг та встановлено перевищенням вагових обмежень по автомобільним дорогам загального користування до місця (пункту) розвантаження, без відповідного дозволу. Дані обставини підтверджують факт допущеного субєктом господарюванню порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за що передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Представник позивача в судове засідання не прибув, через службу діловодства суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, через службу діловодства суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обстави суд приходить до висновку, що є можливим розглянути адміністративну справу у порядку письмового провадження без участі представників сторін на підставі матеріалів, які містяться в адміністративній справі.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серії В00 №684999 ОСОБА_1 07.08.2001 зареєстрований Бердянською районною державною адміністрацією Запорізької області, як фізична особа-підприємець за адресою: 71154, Запорізька область, Бердянський район, село Луначарське, вулиця І Бердянської ради, будинок 109, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

23.05.2014 на підставі Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №068841 відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 08.07.2014 №024339 на суму 1 700,00 грн. Застосування даного виду стягнення обґрунтовано у постанові вчиненим позивачем порушенням, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На підставі Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.05.2014 №068851 відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 08.07.2015 №024340 на суму 1 700,00 грн. Застосування даного виду стягнення обґрунтовано у постанові вчиненим позивачем порушенням, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Крім того, 28.05.2014 на підставі Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від №068807 відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №024338 на суму 1 700,00 грн. Застосування даного виду стягнення обґрунтовано у постанові вчиненим позивачем порушенням, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

При проведенні уповноваженими особами відповідача перевірок додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання вантажних перевезень встановлено порушення абз. 1 ч. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: не оформлений дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України у разі перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень; посвідчення водія відповідної категорії; реєстраційної документи на транспортні засоби.

27.06.2014 на адресу позивача відповідачем направлено запрошення на розгляд справи про порушення транспортного законодавства №1990/5/59-14.

10.07.2014 відповідачем на адресу позивача направлено постанову про застосування фінансових санкцій, однак остання повернулась до Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області без вручення адресату з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт». Так, згідно зі ст. 6 даного Закону загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, зокрема, забезпечує: реалізацію державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, контроль за дотриманням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, контроль за здійсненням міжнародних перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у пунктах видачі дозволів автомобільним перевізникам України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 08.11.2006 №1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» (далі - Порядок), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників.

Пунктом 3 Загальної частини Порядку визначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

За змістом п. 26. Постанови КМУ «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» від 08.11.2006 за № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Відповідно до п. 27 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Згідно з пунктом 15 Порядку під час проведення рейдової перевірки перевіряється, у тому числі, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Так, для водія, який здійснює вантажні перевезення, такими документами є: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Абзацом третім частиною першою статті 60 Закону «Про автомобільний транспорт» передбачено, що в разі надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарський штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків; посвідчення водія відповідної категорії; реєстраційні документи на транспортний засіб є документами, які повинен мати водій перевізника під час здійснення вантажного перевезення.

Також п.-п. 2-4 Порядку передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України; органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління; державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

За приписами п.15 вказаного вище Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до пунктів 21, 22, 25-27 вказаної постанови КМУ № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. У разі відмови уповноваженої особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис. Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій, яка оформляється згідно з додатком 5.

Отже, з аналізу наведених норм видно, що посадові особи управління Укртрансінспекції наділені повноваженнями щодо проведення планових, позапланових і рейдових перевірок на підставі щотижневих графіків та відповідних направлень (завдань), а також повноваженнями щодо розгляду справи про порушення без участі особи суб'єкта господарювання у разі належного повідомлення останнього про дату, час і місце розгляду справи.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що запрошення на розгляд матеріалу про порушення зафіксовані актами, яке відбудеться 08.07.2014, позивачу направлено 01.07.2014 та отримано останнім 24.07.2014, що є порушенням Порядку щодо вчасного повідомлення про час та місце розгляду матеріалів. Однак, позивачем не наведено обставин та не надано доказів на їх підтвердження стосовно відсутності складу порушення, яке зафіксоване в актах та послугувало підставою для прийняття оскаржуваних постанов.

Щодо посилання позивача у позові на невідповідність постанов про застосування фінансових санкцій та актів перевірок вимогам законодавства про автомобільний транспорт під час виконання вантажних перевезень, суд зазначає, що такі твердження не відповідають дійсності. Так, форма акту перевірки дотримання суб'єктом господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт та форма постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» в якості Додатку 3 та Додатку 5 відповідно.

Отже, докази, наявні у матеріалах справи, не спростовують висновки, викладені відповідачем в Актах перевірок від 28.05.2014 №068851, від 23.05.2014 №086641, від 28.05.2014 №068807 та оскаржуваних постанов від 08.07.2014 №024340, від 08.07.2014 №024339, від 08.07.2014 №024338 щодо відсутності дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків; посвідчення водія відповідної категорії; реєстраційних документів на транспортний засіб, на момент здійснення перевезення.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України виявлення невідповідності діяльності субєкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності слугує підставою для задоволення адміністративного позову за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Суд звертає увагу на те, що дії відповідача при винесенні оскаржуваних постанов про застосування штрафу аналізуються судом на предмет їх правомірності та відповідності вимогам чинного законодавства України станом на момент вчинення цих дій та обсягу доказів та інших фактичних обставин, які існували на цей момент.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч.2 ст.71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обовязок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що підлягають до часткового задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області щодо вчасного повідомлення про час та місце розгляду справи про порушення транспортного законодавства.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.В. Горобцова