Справа № 2-а-596/11
Суддя: Бібік М. В.
Дата ухвалення: 2011-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новобузький районний суд Миколаївської області
Справа № 2-а-596/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2011 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Бібік М.В.

при секретарі Слюсаренко А.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Новий Буг адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора ДПС І-го взводу Жовтневої роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 14.12.2010 року про накладення адміністративного стягнення, -

В с т а н о в и в:

25 січня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора ДПС І-го взводу Жовтневої роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 вказавши в ньому, що за постановою серії ВЕ 220871 винесеної зазначеним інспектором ДПС 14.12.2010 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 грн. В постанові зазначено, що 14.12.2010 року, при здійсненні керування автомобілем марки ВаЗ-2108з номерним знаком А500НІ, на 163 км. автодороги Одеса-Новоазовськ, на ділянці дороги, де встановлено дорожній знак 3.29. Обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год.позивачем були порушені зазначені вимоги дорожнього знаку, через керування ним автомобілем зі швидкістю 90 км/год., яка вимірювалась за допомогою технічного приладу Радіс №8686. Копію протоколу про адміністративне правопорушення та копію постанови від 14.12.2010 року позивач не отримував, як не отримував копії зазначених документів рекомендованим листом поштою. Про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. йому стало відомо лише 20.01.2011 року у відділі ДВС Новобузького РУЮ.

Заперечуючи проти вказаних дії відповідача, позивач наголошує в позові на те, що порушень ПДР України 14.12.2010 року він не допускав, зазначив, що на ділянці дороги з обмеженою швидкістю руху 50 км/год., що на 163 км. автодороги Одеса-Новоазовськ, він рухався зі швидкістю 50 км/год., тобто з дотриманням вимог Правил дорожнього руху України, тому вважаючи постанову інспектора ДПС від 14.12.2010 року про накладення адміністративного стягнення незаконною, позивач просив суд її скасувати та визнати дії відповідача, викликані безпідставним притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням адміністративного стягнення, неправомірними.

В судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини викладені ним в адміністративному позові, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Своїх письмових заперечень на позов він також до суду не направив.

В силу ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає, що справу можливо вирішити за відсутності відповідача, який є субєктом владних повноважень, на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали позову з долученими до нього документами, суд вважає, що адміністративний позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач по справі в силу дії ст.ст. 287, 288 КУпАП, а також положень ст..ст. 2, 17, 104, КАС України, має право, шляхом подачі в суд адміністративного позову, оскаржити дії відповідача, як представника державного органу, які повязані з накладанням адміністративного стягнення, так і саму постанову про накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що 14.12.2010 року інспектором ДПС І-го взводу Жовтневої роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_2 винесено постанову серії ВЕ №220871, якою на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за те, що 14.12.2010 року о 10 год. 00 хв. на 163 км. автодороги Одеса-Новоазовськ, позивач рухався зі швидкістю 90 км./год. на ділянці дороги де установлено обмеження в швидкості руху 50 км/год., таким чином перевищив при цьому максимально дозволену швидкість руху, чим порушив вимоги дорожнього знаку 3.29. Правил дорожнього руху України.

Як зазначено в постанові, швидкість руху вимірювалась технічним засобом вимірювання швидкості Радіс 8686, втім, роздруковані дані вимірювання цим приладом перевищеної позивачем швидкості руху, відповідачем до постанови, як доказ вини позивача, не долучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Втім, посадовою особою, що винесла постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВЕ № 220871 від 14.12.2010 року, свідків чи інших доказів, які б могли підтвердити факт вчинення правопорушення позивачем ОСОБА_1 та спростувати доводи позивача щодо відсутності його вини у вчиненні правопорушення, у вказаній постанові не зазначені, разом з цим, на пропозицію суду, яку було викладено в ухвалі від 04.02.2011 року, надати докази на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 119 833 від 14.12.2010 року, останнім не надані, тоді як наявні матеріали справи ставлять під сумнів відповідність постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 обставинам справи.

Таким чином, суд вважає, що дії інспектора ДПС ОСОБА_2 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП є неправомірними, що виступає підставою для скасування відносно нього постанови серії ВЕ 220871 від 14.12.2010 року про накладення адміністративного стягнення.

На підставі ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, втім, позивач, копію постанови ВЕ 220871 винесеної 14.12.2010 року, в зазначений термін не отримував, ознайомився з нею лише 20.01.2010 року, чим був позбавлений в установлений строк її оскаржити, у звязку з чим, вказані обставини дають підстави вважати, що встановлений законодавством десятиденний строк на її оскарження пропущений позивачем з поважних причин і повинен бути поновлений.

Керуючись ст.ст. 7,71,86,159,160,163,167 КАС України, суд,

П о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ДПС І-го взводу Жовтневої роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 14.12.2010 року про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити повністю.

Дії інспектора ДПС І-го взводу Жовтневої роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., - визнати неправомірними.

Постанову інспектора ДПС І-го взводу Жовтневої роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 від 14.12.2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., - скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Бібік