Справа № 750/3827/15-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/3827/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Логвіна Т.В. Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бужак Н.П.;

суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові про визнання дії відповідача щодо відмови у включенні матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати для нарахування пенсії неправомірними; зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії в розмірі 90% суми заробітної плати з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації, з яких сплачені страхові внески відповідно до довідки № 2886, № 2887 від 04.11.2014 року з 08.04.2015 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в м.Чернігові подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення по справі, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка одержує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 02.07.2011 року в розмірі 90% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

08.04.2015 року ОСОБА_2 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові із заявою про включення суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення в заробітну плату для перерахунку їй пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідки від 04.11.2014 року № 2887 та № 2886.

Проте, листом № 7936/07 від 10.04.2015 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Чернігові позивачці було відмовлено в здійсненні обчислення пенсі з урахуванням довідки № 2886, № 2887 від 04.11.2014 року. Свою відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові обґрунтовує тим, що матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати не віднесені до інших надбавок, як передбачено статтею 33 Закону України «Про державну службу».

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно зі статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Положеннями статті 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з частиною 2 статті 33 «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця установлений постановами Кабінету Міністрів № 865 від 31 травня 2000 року та № 581 від 23 квітня 2003 року.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 2000 року із змінами і доповненнями передбачено, що особи, які вийшли на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу» мають право на перерахунок пенсій, але лише за умови підвищення заробітної плати державним службовцям після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Положеннями статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Зі змісту наведених норм вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, висновок суду першої інстанції стосовно того, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються при обчисленні розміру пенсії державного службовця, є вірним.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, викладені в апеляційній скаргзі, а тому вважає за необхідне відмовити у її задоволенні.

Відповідно до ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2015 року без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.