Справа № 2а-2109/09/1770
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року м. Київ К/9991/4311/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівне

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 12.06.2009

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2011

у справі № 2а-2109/09/1770 Рівненського окружного адміністративного суду

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції в м. Рівне

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення в частині,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.06.2009, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2011, позов задоволено: скасовано податкове повідомлення-рішення від 22.10.2008 № /0 у частині зменення суми бюджетного відшкодування на 28840,00 грн.

У касаційній скарзі ДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення з підстав порушення судами норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Позивач не реалізував своє процесуальне право подання заперечень проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для зменшення у податковому обліку позивача сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 40346,00 грн. у податковому обліку за липень 2008 року (позивачем оспорюється у сумі 28840,00 грн.) згідно з податковим повідомленням-рішенням від 22.10.2008 № /0, з приводу правомірності якого у частині суми 28840,00 грн. виник спір, стали висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 16.10.2008 № 413/1745/НОМЕР_1. Згідно висновків цього акту позивачем порушені норми підпунктів 7.4.3, 7.4.4 пункту 7.4, пункту «а» підпункту 7.7.2, підпункту 7.7.7 пункту 7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (Закон № 168/97-ВР): завищено податковий кредит у податковому обліку за червень 2008 року на суму 40346,00 грн., а саме: 1106,00 грн. сума ПДВ у вартості паливно-мастильних матеріалів, які не використані у господарській діяльності впродовж звітних періодів, за які проведена перевірка; 11506,00 грн. сума ПДВ, сплата якої в ціні за дизельне паливо та ремонтні роботи, поставлені від ТОВ «ТД «Континіум» та ТОВ «Камаз-Транс-Сервіс» відповідно, не підтверджена; 27734,00 грн. ПДВ, сплачений митним органам при ввезенні напівпричепу самоскиду, який був зареєстрований на ОСОБА_4 як фізичну особу, а не як на субєкта підприємницької діяльності. В наслідок цих порушень податкового обліку позивач, за висновком ДПІ, завищив задекларовану суму бюджетного відшкодування за липень 2008 року на 40346,00 грн. та податковий кредит у податковому обліку за липень 2008 року на 1439,00 грн.

У судовому процесі встановлено, що за наслідками виконання контракту від 04.04.2008 № 14-04/08, укладеного між позивачем та фірмою «HANDELMAATSCHAPPIJ J.J. WASSINK B.V.» (Нідерланди) щодо придбання позивачем напівпричепу марки «Zorzi 37 S 075 PRA», 2002, НОМЕР_2, позивач ввіз на митну територію України вказаний напівпричеп, що підтверджується вантажною митною декларацією від 22.05.2008. За наслідками розмитнення цього товару позивач сплатив до Державного бюджету України податок на додану вартість у сумі 27733,94 грн. та митний збір у сумі 12606,34 грн. Реальність вказаної операції як і сплата позивачем сум податку на додану вартість при розмитненні відповідачем у судовому процесі не оспрюється.

Відповідно до пункту 1.8 ст.1 Закону № 168/97-ВР бюджетне відшкодування це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

У відповідності до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 цього Закону податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту) (абзац перший підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї статті).

Підпунктом 7.5.2 пункту 7.5 ст. 7 цього Закону встановлено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається для операцій із імпорту товарів (супутніх послуг) та по поставці послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати податку по податкових зобов'язаннях згідно з підпунктом 7.3.6 цієї статті;

Встановивши факт імпорту позивачем за контрактом від 04.04.2008 № 14-04/08, який був укладений ним як субєктом підприємницької діяльності, напівпричепу та сплати при розмитненні сум податку на додану вартість, суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок про правомірність формування позивачем податкового кредиту за такою ВМД.

Посилання податкового органу на факт реєстрації позивачем вказаного напівпричепу на фізичну особу ОСОБА_4, як підтвердження того, що напівпричеп був придбаний позивачем не як субєктом підприємницької діяльності, судами було обґрунтовано спростовано посиланням на норми Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, пунктом 6 яких встановлено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами.

Правильними є також висновки судів попередніх інстанцій у частині відповідності витрат на оплату вартості пального, яке використане при доставці транспортного засобу до замовника транспортних послуг, цілям господарської діяльності позивача. Таким чином, позивач правомірно включив податок на додану вартість у сумі 1106,00 грн., сплачений у ціні цього палива, до складу податкового кредиту.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 ст. 7 Закону № 168/97-ВР сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. (підпункт 7.7.2 пункту 7.7 ст. 7 Закону № 168/97-ВР у редакції Закону України 28.12.2007 р. № 107-VI).

Враховуючи правомірність формування позивачем податкового кредиту у податковому обліку, висновки податкового органу про зменшення сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 28840,00 грн., при визначенні яких ці суми податкового кредиту приймали участь, є неправомірними.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність вищенаведених висновків судів попередніх інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівне залишити без задоволення.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 12.06.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев