Справа № 804/4324/15
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2015 р. Справа № 804/4324/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши в порядку скороченого провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Першого заступника директора департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі Департамент, відповідач-1), Першого заступника директора департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 (далі відповідач-2), в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Першого заступника директора департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації ОСОБА_2, яка полягла у ненаданні інформації на запит позивача від 18.02.2015 р. (вх. № 472/0/210-15), безпідставній відмові у задоволенні запиту на інформацію та навмисному приховуванні інформації чи документів;
- зобовязати відповідачів надати належну повну відповідь на запит позивача від 18.02.2015 р. (вх. № 472/0/210-15) відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації»;
- притягнути відповідачів до відповідальності, передбаченої ст. 212-3 Кодексу про адміністративні правопорушення.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 18.02.2015 р. позивач повторно звернувся до відповідача-1 із запитом щодо надання інформації/документів на підставі ст.ст.12,13, 14, 19, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 р. № 2939-VI (далі Закон № 2939-VI), а саме: щодо підрядних організацій, які здійснювали у 2013 р. роботи, надавали послуги з обслуговування, ремонтів, інших робіт, послуг та постачання товарів, повязаних з забезпеченням протипожежної безпеки закладів освіти, які фінансуються за рахунок коштів обласного бюджету, та учасників навчально-виховного процесу в них. Відповідачем-1 була надана відповідь на вказаний вище запит, згідно якої останнім відмовлено у задоволенні запиту з посиланнями на п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI. Відмова у наданні інформації обґрунтована тим, що запит містить прохання повідомити дані, надання яких потребує виконання спеціальних дій, спрямованих на створення інформації шляхом узагальнення, аналітичної обробки даних, що не підпадає під ознаки публічної інформації, визначеної Законом № 2939-VI.
Позивач вважає відмову у наданні йому інформації/документів такою, що порушує його конституційні права вільно збирати інформацію з огляду на те, що запитувана інформація наявна у Відповідачів внаслідок виконання ними владних повноважень згідно їх компетенції, передбаченої законодавством ст.ст. 11, 14 Закону України «Про освіту», ст.ст. 22, 44 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Положення про Департамент освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови ОДА від 28.12.2012 р. № З-982/0/3-12 (далі - Положення). Позивачем також зазначено, що згідно п. 2, 3, 9 ч. 1 ст. 24 Закону № 2939-VI, обмежуючи доступ до інформації, особи, винні у ненаданні інформації на запит, безпідставній відмові у задоволенні запиту на інформацію, навмисному приховуванні чи знищенні інформації чи документів, несуть відповідальність, визначену законодавством України, така відповідальність передбачена ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Враховуючи викладене, позивач просив відновити порушене право шляхом, зазначеним в адміністративному позові, та притягнути відповідачів до відповідальності, передбаченої ст. 212-3 КУпАП.
Ухвалою суду від 29.04.2015 р. було відкрито скорочене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачам надати письмові заперечення на позов та докази, які у них є, або заяву про визнання позову.
Ухвала про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі від 29.04.2015 р. була отримана відповідачем-1 та відповідачем-2 14.05.2015 р., що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У десятиденний строк, передбачений 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), з дня отримання ухвали та копій документів відповідачами не було подано заперечення проти позову або заяву про визнання позову, у звязку з чим суд розглядає адміністративну справу у строки, передбачені ст. 5 ст. 183-2 КАС України.

Судом встановлено, що 18.02.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до Департаменту із запитом на інформацію відповідно до ст.ст. 14, 19 Законом № 2939-VI, в якому просив повторно надати йому інформацію щодо підрядних організацій, які здійснювали у 2013 р. роботи, надавали послуги з обслуговування, ремонтів, інших робіт, послуг та постачання товарів, повязаних з забезпеченням протипожежної безпеки закладів освіти, які фінансуються за рахунок коштів обласного бюджету, та учасників навчально-виховного процесу в них. В інформації позивач просив вказати назву навчального закладу, назву підрядної організації, дату укладення та термін дії договору, дату підписання акту прийому виконаних робіт, послуг або постачання товарів, види виконаних робіт (послуг, товарів), обсяг виділених коштів з зазначенням КЕКВ та джерел фінансування.

Зазначений інформаційний запит було отримано відповідачем-1 18.02.2015 р. за вх. № 472/0/210-15, що підтверджується відміткою штемпелю відповідача-1.

За результатами розгляду запиту Департаментом сформовано відповідь від 23.02.2015 р. вих. № 952/0/211, якою на підставі п. 1 ч. 1 Закону № 2939-VI позивачу було відмовлено у задоволенні зазначеного запиту та вказано, що запит містить дані, надання яких потребує виконання спеціальних дій, спрямованих на створення інформації шляхом узагальнення, аналітичної обробки даних, що не підпадає під ознаки публічної інформації, передбаченої ст. 1 Закону № 2939-VI, а Департамент не володіє запитуваною інформацією.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідачів, яка полягала у ненаданні інформації на запит позивача від 18.02.2015 р., безпідставній відмові у задоволенні запиту на інформацію, навмисному приховуванні інформації чи документів, просив зобовязати відповідачів надати належну, повну відповідь на запит позивача від 18.02.2015 р. відповідно до Закону № 2939-VI та притягнути відповідачів до відповідальності, передбаченої ст. 212-3 КУпАП, посилаючись на те, що відмова у наданні позивачеві відповіді є такою, що порушує конституційні права позивача вільно збирати інформацію.

Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом № 2939-VI.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2939-VI публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Положеннями ст. 4 Закону № 2939-VI доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

За приписами ч. 1 ст. 6 Закону № 2939-VI, інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація, таємна інформація, службова інформація.

У відповідності до ч. 5, ч. 7 ст. 6 Закону № 2939-VI, не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Частиною 3 ст. 9 Закону № 2939-VI передбачено, що перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб'єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.

Згідно ст. 12 Закону № 2939-VI суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Статтею 13 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону № 2939-VI (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що розпорядники інформації зобовязані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 1 ст. 20 Закону № 2939-VI).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку, коли розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Абзацом 7 ст. 11 Закону України «Про освіту» визначено, що до органів управління освітою належать місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, а також утворені місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування структурні підрозділи з питань освіти (місцеві органи управління освітою).

Відповідно до п. 1 Положення про Департамент, Департамент є структурним підрозділом Дніпропетровської облдержадміністрації.

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР районні, обласні ради делегують відповідним місцевим державним адміністраціям такі повноваження, зокрема: підготовка і внесення на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідно районів і областей, цільових програм з інших питань; підготовка пропозицій до программ соціально-економічного та культурного розвитку відповідно областей та загальнодержавних програм економічного, науково-технічного, соціального та культурного розвитку України; забезпечення збалансованого економічного і соціального розвитку відповідної території, ефективного використання природних, трудових і фінансових ресурсів; залучення в порядку, встановленому законом, підприємств, установ та організацій, які не належать до комунальної власності, до участі в обслуговуванні населення відповідної території, координація цієї роботи.

Статтею 22 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» встановлено, що місцева державна адміністрація: реалізовує державну політику в галузі науки, освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту, материнства і дитинства, сім'ї та молоді; виконує програми щодо обов'язковості повної загальної середньої освіти, здійснює загальне керівництво закладами науки, освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту, що належать до сфери її управління, їх матеріально-фінансове забезпечення; вживає заходів до збереження мережі закладів освіти, культури, охорони здоров'я, фізкультури і спорту та розробляє прогнози її розвитку, враховує їх при розробці проектів програм соціально-економічного розвитку.

У відповідності до п. 3.5, 3.8 Положення про Департамент основними завданнями Департаменту є координація діяльності навчальних закладів та наукових установ, що належать до сфери управління обласної державної адміністрації, організація роботи з їх нормативного, програмного, кадрового, матеріально-технічного і науково-методичного забезпечення; організація виконання державних програм в межах обсягів наданих субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам, розроблення і реалізація регіональних програм за напрямом діяльності Департаменту, надання пропозицій до проектів регіональних програм соціально-економічного розвитку області.

Згідно п. 4.1, п. 4.3, п. 4.5, п. 4.18, п. 4.25 Департамент здійснює повноваження, делеговані органами місцевого самоврядування. Департамент аналізує стан освіти і науки, інтелектуальної власності в області, розробляє регіональні програми їх розвитку, а також науково-технічної та інноваційної діяльності, організовує і контролює виконання цих програм. Департамент організовує контроль за виконанням законів України, актів Кабінету Міністрів України, Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, розпоряджень голови облдержадміністрації з питань планування і виконання обласного та місцевого бюджетів за напрямами діяльності в межах делегованих повноважень. Департамент контролює використання капітальних вкладень і сприяє раціональному розміщенню нового будівництва об'єктів освіти, погоджує проекти будівництва навчальних закладів та наукових установ. Департамент вносить пропозиції до проекту обласного бюджету, забезпечує ефективне і цільове використання відповідних бюджетних коштів.

Пунктом 1 ст. 5 Положення визначено, що Департамент відповідно до покладених на нього завдань і повноважень має право в установленому порядку одержувати від інших структурних підрозділів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, районних державних адміністрацій органів місцевого самоврядування, а також від підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності та їх посадових осіб інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань.

Згідно вищенаведених повноважень саме Департамент реалізовує в Дніпропетровській області регіональну цільову соціальну програму «Освіта Дніпропетровщини на 2013-2015 роки», затверджену рішенням обласної ради від 21.12.2012 р. за № 389-17/УІ та згідно Додатку 1 до вказаного рішення у розділі 14 передбачено здійснення технічних заходів з пожежної та техногенної безпеки в закладах освіти, що фінансуються за рахунок коштів обласного бюджету. Змістом вказаного заходу визначено забезпечення закладів освіти засобами пожежогасіння, проектування та монтажем систем автоматичної пожежної сигналізації, оповіщення та спостереження, протипожежна обробка деревяних конструкцій будівель, заходи з техногенної безпеки (розробка ПЛАС, ідентифікації обєктів з підвищеною безпекою, тощо). Відповідальними за виконання вказаних заходів визначено, у тому числі і головне управління освіти і науки облдержадміністрації, управління (відділи) освіти міст і районів та на реалізацію вищезазначеного заходу передбачені відповідні щорічні видатки обласного бюджету.

Таким чином, Департамент, розробляючи проект регіональної програми (отримання та узагальнення запитів навчальних закладів) та контролюючи її виконання (проведення робіт та надання послуг), вносячи, відповідно до затвердженої програми пропозиції до проекту обласного бюджету, забезпечуючи ефективне і цільове використання відповідних бюджетних коштів отримував або створював в процесі виконання владних повноважень та своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, запитувану інформацію, а саме: види виконаних робіт (послуг, товарів); обсяг виділених коштів з визначенням КЕКВ та джерел фінансування.

У відповідності до ст. 22 Бюджетного кодексу України Департамент є головним розпорядником коштів обласного бюджету для підпорядкованих закладів освіти, до повноважень якого входить організація та координація роботи розпорядників коштів нижчого рівня, про що безпосередньо зазначено відповідачем у відповіді від 23.02.2015 р. вих. № 952/0/211.

Положеннями ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України встановлено, що головний розпорядник бюджетних коштів:

3) отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань;

4) затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством;

6) розробляє та затверджує паспорти бюджетних програм і складає звіти про їх виконання, здійснює аналіз показників виконання бюджетних програм (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), при цьому забезпечуючи:

своєчасність затвердження паспортів бюджетних програм, достовірність і повноту інформації, що в них міститься;

відповідність змісту паспортів бюджетних програм закону про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) та/або розпису бюджету (крім випадків внесення змін до паспортів бюджетних програм у разі внесення змін до спеціального фонду кошторису бюджетної установи в частині власних надходжень бюджетних установ), порядкам використання бюджетних коштів і правилам складання паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання;

підтвердження результативних показників бюджетних програм офіційною державною статистичною, фінансовою та іншою звітністю, даними бухгалтерського, статистичного та внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, запровадження форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку для збору такої інформації;

7) здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

Частиною 6 ст. 22 Бюджетного кодексу України визначено, що розпорядник бюджетних коштів може уповноважити одержувача бюджетних коштів на виконання заходів, передбачених бюджетною програмою, та надати йому кошти бюджету (на безповоротній чи поворотній основі) в межах відповідних бюджетних асигнувань. Одержувач бюджетних коштів використовує такі кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі цього розпорядника бюджетних коштів.

Відповідно п. 9 Положення про Департамент Директор Департаменту, зокрема, затверджує посадові інструкції працівників Департаменту та розподіляє обов'язки між ними (п.п. 3).

Наказом Департаменту № 220/0/212-14 від 14.04.2014 р. «Про розподіл функціональних обов'язків між директором департаменту освіти і науки облдержадміністрації та його заступниками» визначено розподіл обов'язків (п.1.2) та установлено, що у разі відсутності директора департаменту його обов'язки та повноваження виконує перший заступник (п.2).

Згідно п. 1.1 Додатку 2 до наказу Департаменту № 220/0/212-14 від 14.04.2014 р. директор Департаменту несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності. Зокрема, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечує організацію та вдосконалення бухгалтерського обліку.

Пунктом 2.1 Додатку 2 встановлено, що Перший заступник директора Департаменту відповідає за:

1) виконання обов'язків директора Департаменту освіти і науки Дніпропетровської облдержадміністрації у разі його відсутності;

13) забезпечує контроль за плануванням та використанням коштів обласного бюджету в частині проведення ремонтно-будівельних робіт та матеріально-технічного забезпечення, капітальних видатків по закладах освіти, які фінансуються за рахунок обласного бюджету;

15) організовує заходи з підготовки закладів освіти області до функціонування в умовах осінньо-зимового періоду, проведення ремонтно-будівельних робіт, контролює реалізацію заходів програми соціально-економічного розвитку області щодо матеріально-технічного забезпечення закладів освіти;

16) аналізує використання бюджетних призначень обласного бюджету галузі за напрямом діяльності в частині капітальних видатків;

17) вносить пропозиції при формуванні бюджету області щодо обсягів бюджетного фінансування закладів з питань матеріально-технічного забезпечення;

18) сприяє залученню не заборонених законодавством інвестицій, в тому числі позабюджетних, щодо розвитку матеріально-технічного стану закладів освіти області..

Згідно п. 3.1 Додатку 2 до наказу Департаменту № 220/0/212-14 заступник директора департаменту начальник управління фінансового, організаційно-документального та кадрового забезпечення Департаменту відповідає, зокрема, за:

2) забезпечення: контролю за складанням, розглядом та затвердженням обласного бюджету; контролю за складанням, розглядом та затвердженням кошторисів установ та закладів освіти обласного підпорядкування; виконання обласного бюджету в частині соціально-захищених видатків по закладах освіти, які фінансуються за рахунок коштів обласного бюджету та виконання регіональних програм; підготовки матеріалів для розгляду на сесіях обласної ради щодо змін обсягів бюджетних призначень установ освіти обласного підпорядкування та виконання регіональних програм;

3) організацію: координації роботи щодо фінансової діяльності установ та закладів освіти відповідно до наказів та інструкцій Міністерства освіти і науки України, Міністерства фінансів України, головного фінансового управління облдержадміністрації; координації роботи по складанню кошторисів установ та за/спадів, що фінансуються за рахунок коштів обласного бюджету;

4) вивчає статистичний аналіз стану освіти, прогнозує її розвиток;

5) аналізує використання бюджетних призначень обласного бюджету галузі.

Аналізуючи наведені норми чинного законодавства, завдання, функції та повноваження відповідача-1 та відповідача-2, можна дійти до висновку, що розпорядником запитуваної позивачем інформації, викладеній у запиті від 18.02.2015 р., є саме Департамент. Відповідно до своєї компетенції вказана інформація повинна бути створена Департаментом у процесі виконання посадовими особами відповідача-1 своїх повноважень.

При цьому, позивачу було відмовлено у задоволенні інформаційного запиту від 18.02.2015 р., що стосується підрядних організацій, які здійснювали у 2013 р. роботи, надавали послуги з обслуговування, ремонтів, інших робіт, послуг та постачання товарів, повязаних з забезпеченням протипожежної безпеки закладів освіти, які фінансуються за рахунок коштів обласного бюджету, та учасників навчально-виховного процесу в них. Суд вважає відмову відповідача у наданні позивачу запитуваної інформації протиправною та такою, що порушує положення Закону № 2939-VI, оскільки вказана інформація є публічною у розумінні ст. 1 Закону № 2939-VI та не може бути обмежена в доступі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що виконуючи свої владні повноваження, Департамент та його посадові особи отримували, контролювали та аналізували всі показники запитуваної інформації, були її розпорядниками та могли надати інформацію щодо дати укладення та терміну дії договору, дати підписання акту прийому виконаних робіт, послуг або постачання товарів, видів виконаних робіт (послуг, товарів), обсяг виділених коштів з зазначенням КЕКВ та джерел фінансування.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить із того, що згідно ч. 5, ч. 7 ст. 6 та ч. 3 ст. 9 Закону № 2939-VI не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами; якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений, а нормами ст. 14 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядники інформації, в даному випадку відповідачі, зобовязані надавати достовірну, точну та повну інформацію на запити запитувачів інформації фізичних осіб.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідачами не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про законність та обгрунтованість своїх дій щодо відмови у наданні публічної інформації на запит позивача від 18.02.2015 р.

При цьому, вирішуючи позовні вимоги позивача у спосіб, визначений позивачем, щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача-2, яка полягала у ненаданні інформації на запит позивача від 18.02.2015 р., безпідставній відмові у задоволенні запиту на інформацію та навмисному приховуванні інформації чи документів, суд виходить із того, що бездіяльність субєкта владних повноважень чи його посадових осіб це пасивна їх поведінка, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи, тоді як судом із наданих документів встановлено не бездіяльність відповідачів з приводу розгляду запиту позивача, а активну їх поведінка, яка виразилася у відмові у наданні запитуваної публічної інформації, що відображена в листі від 23.02.2015 р.

У звязку з цим, керуючись ст. 11 КАС України, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправними дій відповідача-2 щодо відмови у наданні публічної інформації на запит ОСОБА_1 від 18.02.2015 р.

Статтею 162 КАС України встановлено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, суд визнає дії відповідача-2 протиправними щодо відмови у наданні публічної інформації на запит позивача від 18.02.2015 р., а також, зобовязує відповідача-1 як розпорядника публічної інформації надати достовірну, точну і повну відповідь на запит позивача від 18.02.2015 р.

Щодо позовної вимоги позивача про притягнення відповідачів до відповідальності, передбаченої ст. 212-3 КпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

Отже, КАС України не передбачено повноваження суду щодо притягнення відповідачів до відповідальності в порядку ст. 212-3 КпАП за вчинені протиправні дії чи бездіяльність.

Суд зазначає, що права позивача були відновлені судом шляхом визнання протиправними дій відповідача-2 щодо відмови у наданні публічної інформації на запит позивача та зобовязання відповідача-1 надати достовірну, точну і повну відповідь на запит позивача від 18.02.2015 р.

У звязку з цим суд відмовляє позивачу у задоволенні вказаної позовної вимоги.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже, документально підтверджені позивачем судові витрати судовий збір, сплачений згідно квитанції від 24.03.2015 р. в розмірі 73, 08 грн., підлягає частковому стягненню з Державного бюджету України на користь позивача у сумі 58, 40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Першого заступника директора департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 щодо відмови у наданні публічної інформації на запит ОСОБА_1 від 18.02.2015р. за вх. № 472/0/210-15.

Зобовязати Департамент освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації надати достовірну, точну і повну інформацію на запит ОСОБА_1 від 18.02.2015р. за вх. № 472/0/210-15 відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В задоволенні решти адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 58, 40 грн.

Постанова суду, прийнята у скороченому провадженні у порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає негайному виконанню у відповідності до вимог ч. 1 ст. 256 цього Кодексу.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, та підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Суддя ОСОБА_3