Справа № 619/1277/15-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 р.Справа № 619/1277/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області на постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 09.04.2015р. по справі № 619/1277/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області

про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахування пенсії державного службовця,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до ПФУ Дергачівського районі Харківської області, в якому просив суд:

- визнати відмову Управління Пенсійного Фонду України в Дергачівському районі Харківської області щодо проведення перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії у розмірі 80% заробітної плати з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань - неправомірною;

- зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Дергачівському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця у розмірі 80% заробітної плати з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань згідно довідки про заробітну плату від 23.02.2015 за № 08/01-08/355, виданої Харківською митницею Міндоходів, починаючи з 01 березня 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, які виплачувались, є частиною заробітної плати та виплачувалися за рахунок та у межах фонду оплати праці, передбаченого в Державному бюджеті України, а також, враховувалися при обчисленні середнього заробітку, на них нараховувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому вони повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 09.04.15 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахування пенсії державного службовця задоволено.

Визнано відмову Управління Пенсійного Фонду України в Дергачівському районі Харківської області щодо проведення перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії у розмірі 80% заробітної плати з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань - неправомірною.

Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Дергачівському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії державного службовця у розмірі 80% заробітної плати з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань згідно довідки про заробітну плату від 23.02.2015 за № 08/01-08/355, виданої Харківською митницею Міндоходів, починаючи з 01 березня 2015 року.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області та отримує з 09.07.2013 р. пенсію державного службовця, яку було призначено відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» за наявності стажу державної служби понад 28 років.

26.02.2015 року він звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в Дергачівському районі Харківської області з заявою про проведення з 01 березня 2015 року перерахунку розміру призначеної пенсії з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань згідно довідки від 23.02.2015 №08/01-08/355 у розмірі 80% від суми місячного заробітку.

Листом від 11.03.2015 № 751-02/204 УПФ України в Дергачівському районі Харківської області повідомило позивача про відмову в перерахунку пенсії за довідкою про заробітну плату від 23.02.2015 за № 08/01-08/355, виданої Харківською митницею Міндоходів з посилання на ст.33 Закону України «Про Державну службу» та постанову КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій» №865 від 31.05.2000 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивача на те, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування включаються до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, є обґрунтованим, оскільки перевага має надаватись не положенням Закону України Про державну службу та Закону України Про оплату праці, які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст. 41 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та ст. 66 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови призначення пенсій, порядок їх нарахування та розміри визначаються зокрема, законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-Х11 з наступними змінами, «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-У1 з наступними змінами.

Пенсійні правовідносини певних категорій осіб, у тому числі тих, які мають статус державного службовця, регулюються додатково також спеціальними законами або окремими положеннями вказаних законів.

Засади державної служби, порядок реалізації громадянами України права на державну службу, а також право на пенсійне забезпечення державних службовців врегульовано законодавством про державну службу.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-Х11 пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з вищезазначеним законом, до додаткової заробітної плати відносяться винагороди за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною другою та частиною шостою ст. 33 Закону №3723-Х11 передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань.

Наведені положення свідчать про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії, визначені ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», де вказано, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" ( 400/97-ВР ) нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії зокрема враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримані застрахованною особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Крім того, при вирішенні питання про включення до заробітної плати державного службовця матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з якої нараховується пенсія, перевага має надаватися спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії за наведених обставин це ст. 41 Закону №1058-1У та ст. 66 Закону №1788-Х11, а не таким, що до спірних відносин є загальними ( статті 33, 37 Закону №3723-Х11 та ст. 2 Закону №108/95-ВР).

Така правова позиція зі спірного питання вже була висловлена Верховним судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі №21-430 а11, постанові від 28 травня 2013 року у справі №21-97а13, постанові від 14 травня 2013 року №21-125а13, а також Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 20 листопада 2013 року по справі К/800/30857/13.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 №5-1 «Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а-4753/2670» затверджена нова форма довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України №3723-Х11 (далі форма №5-1), якою передбачено, що матеріальна допомога на оздоровлення і допомога на вирішення соціально-побутових питань (графа 5) є складовими заробітної плати. При цьому чітко передбачено, що із усіх виплат, які вказані в цій довідці нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 р. єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно довідки по формі № 5-1 про складові заробітної плати позивача за спірний період, до його заробітної плати, на яку нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, крім посадового окладу, входять надбавки та доплати, а також інші виплати, яки включають в себе матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань і індексацію заробітної плати.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування включаються до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, є обґрунтованим, оскільки перевага має надаватись не положенням Закону України Про державну службу та Закону України Про оплату праці, які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст. 41 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та ст. 66 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.15 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196 п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 09.04.2015р. по справі № 619/1277/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 17.06.2015 р.