Справа № 2а/235/91/13 (235/1924/13-а)
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року м. Київ К/800/43806/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області та ОСОБА_4 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську Донецької області про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У липні 2011 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. Просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську Донецької області щодо відмови у розрахунку пільгового стажу за період роботи у районах Крайньої Півночі та зобов'язати здійснити ОСОБА_4 перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу роботи у районах Крайньої Півночі із розрахунку один рік за один рік і 6 місяців, починаючи з 19 грудня 2002 року.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2013 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську Донецької області та зобов'язано відповідача здійснити ОСОБА_4 обчислення пільгового страхового стажу роботи в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з 27 жовтня 1979 року по 16 червня 1985 року з розрахунку один рік за один рік і шість місяців, починаючи з 1 червня 2013 року. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області ставить питання про скасування вказаних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення судами норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування вказаних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення судами норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 є пенсіонером за віком, з 27 жовтня 1979 року по 16 червня 1985 року працював у механізованій колонні № 138 тресту Запбамстроймеханізація», місце розташування селище Н. Уаян, Північнобайкальський район Іркутської області.

Між ОСОБА_4 та підприємством 29 жовтня 1979 року було укладено трудовий договір на три роки до 29 серпня 1982 року, але після закінчення терміну договору позивач продовжував працювати на підприємстві до 16 червня 1985 року.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, однак йому було відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 27 жовтня 1979 року по 16 червня 1985 року у зв'язку з відсутністю документів про підтвердження поширення пільг по обчисленню трудового стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 5 розділу XV "Прикінцевих положень "Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Підпунктом д) пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено, що "робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додатково наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах".

Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" строк трудового договору було зменшено до 3-х років.

За таких обставин, коли з трудової книжки позивача та відповідних архівних довідок вбачається, що трудовий договір на підприємстві в районі Крайньої Півночі позивачем укладено на строк більше 3-х років, то суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про наявність підстав для зарахування періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 27 жовтня 1979 року по 16 червня 1985 року з розрахунку один рік за один рік і шість місяців та обґрунтовано задовольнили позовні вимоги.

Крім того, суди дійшли вірного висновку, що перерахунок пенсії повинен здійснюватися на підставі письмового звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з наданням копії трудового договору, а тому відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право позивача підлягає захисту з 1 червня 2013 року, оскільки з вказаною заявою позивач звернувся до відповідача 16 травня 2013 року.

Згідно ч. 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційних скарг про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на доказах та спростовуються висновками судів, викладеними у судових рішеннях.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційних скарг правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що касаційні скарги необхідно залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області та ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2013 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: В.В. Тракало Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк