Справа № 2а-7123/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Київ К/9991/18234/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Гурзуфської селищної ради Автономної Республіки Крим, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 23 червня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 31 рішення 28 сесії 5 скликання Гурзуфської селищної ради №30 від 26 вересня 2008 року "Про затвердження проектів відводів земельних ділянок громадянам України для будівництва та обслуговування індивідуальних жилих будинків та господарських будівель на землях селищної ради", яким затверджений проект відводу та передана у власність ОСОБА_5 земельна ділянка площею 0,0254 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2012 року, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанцій, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, у якій просить його скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, рішенням Гурзуфської селищної ради 7-ї сесії 24-го скликання від 06.09.2002 № 9 ОСОБА_4 затверджено проект відводу земельної ділянки площею 0,0100 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу. На підставі вказаного рішення ОСОБА_4 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 09.06.2003 року.

Пунктом 31 рішення 28 сесії 5 скликання Гурзуфської селищної ради №30 від 26 вересня 2008 року затверджений проект відводу та передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0254 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: : АДРЕСА_1.

Також ОСОБА_5 на підставі зазначеного рішення виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 04 від 27 січня 2010 року.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01 лютого 2010 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, право власності на зазначену земельну ділянку набула ОСОБА_6 Переоформлення права власності зареєстровано в поземельній книзі 03 лютого 2010 року за реєстровим номером НОМЕР_3.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки земельна ділянка, яка знаходиться у власності позивача має накладення із земельною ділянкою, переданою у власність ОСОБА_5 і до теперішнього часу не вибула з його власності, отже оскаржуване рішення Гурзуфської селищної ради є протиправним.

Натомість, суд апеляційної інстанції вказав, що у відповідача при розгляді питання про затвердження проекту відводу земельної ділянки ОСОБА_5 відсутні підстави для відмови у затвердженні проекту відводу, а отже підстави для задоволенні позовних вимог відсутні.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Підставами для визнання акта протиправним є невідповідність його вимогами діючого законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Згідно положень пункту 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів -відповідні органи виконавчої влади.

19.09.2008 року ОСОБА_5 звернулась у Гурзуфську селищну раду із заявою про затвердження проекту відводу та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,0254 га за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до частини дев'ятою статті 118 Земельного кодексу України, (в редакції, що діяла на момент прийняття спірного рішення), проект відводу земельної ділянки погоджується із органом по земельним ресурсам, природоохоронним та санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Частиною десятою статті 118 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття спірного рішення) встановлено, що районна, Київська або Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, згідно із ст. ст. 9 Закону України "Про державну землевпорядну експертизу", в редакції чинній на час прийняття спірного рішення, підлягають обов'язковій державній землевпорядній експертизі. Результатом проведення державної експертизи, відповідно до статті 35 вищезазначеного Закону є висновок державної експертизи. Позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування. Реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою та документацією з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріалами і документацією державного земельного кадастру щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи, без позитивних висновків державної експертизи забороняється.

Висновки державної експертизи після їх затвердження спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері державної експертизи є обов'язковими для прийняття до розгляду замовником і врахування при прийнятті відповідного рішення щодо об'єктів державної експертизи.

Спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері державної експертизи, відповідно до ст. 22 Закону країни "Про державну землевпорядну експертизу", є центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Згідно п.1.1 Порядку розробки проектів землеустрою по відводу земельних ділянок, затвердженого Постановою КМУ №677 від 26.05.2004 року, після отримання позитивного висновку державної експертизи проект відводу земельної ділянки розглядається сільською, селищною, міською радою, районною, Київською та Севастопольською державною адміністрацією, та затверджується ними.

Тобто, єдиною підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про затвердження проекту землеустрою з відведення земельної ділянки у власність є виключно позитивний висновок держаної експертизи, затвердженої спеціально уповноваженим органом земельних ресурсів. При відсутності таких висновків затвердження проектів землеустрою з відведення земельних ділянок не допускається.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні вказаного Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти в вигляді рішень.

Як встановлено судами та підтверджено матеріалами справи, при проведенні державної експертизи земельної документації, проект землеустрою по відводу земельної ділянки ОСОБА_5 був у встановленому порядку перевірений на відповідність вимогам законодавства та по ньому було виданий позитивний висновок про узгодження проекту.

З урахуванням зазначеного, судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: