Справа № 2-а-975/2010
Суддя: Беркещук Б. Б.
Дата ухвалення: 2010-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-975/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2010 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі : головуючого -судді Беркещук Б.Б.

секретаря Ніколайчук О.В.

з участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Коломия про визнання незаконною відмову в перерахунку пенсії відповідно до закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИ В:

Позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він є дитиною війни і згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни йому повинно виплачуватись щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а тому просить зобовязати відповідача управління Пенсійного фонду України в м.Коломия здійснити перерахунок призначеної йому пенсії з урахуванням положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виплатити недоплачену щомісячну соціальну державну допомогу за період з 01.01.2010 року і на час прийняття рішення по даній справі.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в м.Коломия подав до суду письмове заперечення, де зазначає, що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення з адміністративним позовом, встановлений ч.2 ст. 99 КАС України. Крім того, згідно ухвали Конституційного Суду України від 19.05.2009 року у справі № 2-25/2009 Конституційний Суд України дійшов висновку про відсутність механізму нарахування мінімального розміру пенсії за віком. Вирішення цього питання не належить до повноважень суду, тому вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як пенсія йому призначена та перерахована з дотриманням норм діючого законодавства. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в м.Коломия в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належно по останньому відомому місцю знаходження, причини неявки суду неповідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не подав.

Заслухавши пояснення позивача, з врахуванням письмових заперечень відповідача та зясувавши обставини по даній справі підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Позивач ОСОБА_1 відповідно до ст. 1 Закону України № 2195-ІУ від 18 листопада 2004 року Про соціальний захист дітей війни визнаний дитиною війни, що стверджується пенсійним посвідченням № 123851, виданого 25.02.2000р. управлінням праці та соцзахисту населення в м.Коломия. Згідно ст. 6 вказаного Закону з 01 січня 2006 року йому повинна виплачуватись щомісячна допомога в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. У 2006-2008 роках така надбавка не виплачувалась, так як п. 12 ст. 71 Закону України № 489- У від 19 грудня 2006 року Про державний бюджет України на 2007 рік зупинено ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Згідно рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 вересня 2010 року зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу надбавки до пенсії за віком в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням ст..28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за періоди з?

09.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. та з 01.01.2009p.no 31.12.2009р.з врахуванням проведених виплат.

При зверненні позивача до управління Пенсійного фонду України в м. Коломия про здійснення виплати щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідач управління Пенсійного фонду України в м. Коломия листом від 23.09.2010р. № 727/К-5 відмовив позивачу в такій виплаті, посилаючись на відсутність відповідного нормативного забезпечення, законодавчого рішення про відновлення дії ст.6 Закону №2195- ІУ у редакції чинній до внесення змін до цієї статті, на врегулювання цього питання постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян.

Обмеження виплат, передбачених названим Законом, зазначені в Законах України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік, та внесенння змін до деяких законодавчих актів України», рішеннями Конституційного суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнані неконституційними.

В Законі України Про Державний бюджет України на 2010 рік № 2154-17 від 27 квітня 2010 року не встановлено обмежень щодо застосування положень статті 6 Закону № 2195-ІУ.

Отже, стаття 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на даний час є діючою у наступній редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком»/ а тому вимоги позивача є підставними.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про неврегульованість механізму реалізації положень ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст.28 Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування і згідно з цією нормою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. При визначенні спеціального розміру, з якого повинні обчислюватися підвищення до пенсії дітям війни слід виходити з положень ст.2 Закону України Про прожитковий мінімум про застосування прожиткового мінімуму для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на Ухвалу Конституційного Суду України від 19.05.2009 р., про відсутність механізму нарахування мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, тобто новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Враховуючи наведене, суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що положення ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування щодо мінімального розміру пенсії за віком не застосовується при призначенні пенсії за Законом України № 2195-ІУ. Положення ч.3 ст.28 Закону № 1058-ІУ не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших, повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті. Наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому при вирішенні спору суд, виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами приходить до висновку, що при виплаті 30% підвищення до пенсії

дитині війни, передбаченого статтею 6 Закону 2195-ІУ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ст. 99 КАС України (нова редакція) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що оскільки позивач звернувся з адміністративним позовом до суду 28.09.2010 р. та не надав доказів того, що пропущений ним строк звернення до суду з поважних причин, то в задоволенні позову в частині нарахувань та виплат підвищення до пенсій з 01.01.2010 року і на час прийняття рішення по даній справі слід відмовити. У звязку з тим, що стосовно не нарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосувати шестимісячний строк звернення до суду.

За таких обставин суд вважає, що способом відновлення порушеного права позивача є покладення обовязку на відповідача провести належне нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням виплачених сум за період з 01 квітня 2010 року по 30 вересня 2010 року .

На підставі ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 17-18, 99 КАС України та керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Коломия Івано-Франківської області щодо нарахування та виплати недоплаченого підвищення до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 01 квітня 2010 року по 30 вересня 2010 року .

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Коломия Івано-Франківської області провести нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 01 квітня 2010 року по 30 вересня 2010 року включно, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням виплачених сум, а в решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського Апеляційного адміністративного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення встановленого строку апеляційного оскарження.

Суддя Беркещук Б. Б.