Справа № 823/1004/15
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1004/15 Головуючий у 1-й інстанції: Каліновська А.В. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

16 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві (без фіксування технічними засобами) апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року у справі за поданням Державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у м.Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі Позивач) звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з поданням до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі Відповідач) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року у задоволенні подання відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Відповідача.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов»язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що контролюючим органом прийнято наказ від 06 квітня 2015 року №468 про проведення фактичної перевірки Відповідача з питань дотримання вимог чинного законодавства; термін проведення фактичної перевірки з 07.04.2015 по 16.04.2015 (десять діб).

Наказом від 16 квітня 2015 року №515 у зв'язку зі службовою необхідністю, на підставі п.п. 82.3.2 п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України продовжено термін проведення фактичної перевірки з 17.04.2015 по 21.04.2015 (п'ять діб).

Позивачем на підставі направлень на фактичну перевірку від 07 квітня 2015 року №147/23-01-17-0, №148/23-01-17-0 та наказу податкового органу від 16.04.2015 року №515 здійснено вихід 17 квітня 2015 року на місце здійснення господарської діяльності Відповідачем за адресою: 18000, м.Черкаси, АДРЕСА_2, (павільйон «ІНФОРМАЦІЯ_1»), про що були складені акти від 17.04.2015 року №112/23-01-17-02 .

Відповідач відмовився від проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення.

17 квітня 2015 року Позивачем за результатами розгляду звернення начальника управління доходів та зборів з фізичних осіб державної податкової інспекції у м. Черкасах про застосування умовного адміністративного арешту майна від 17.04.2015 року та доданих до нього матеріалів, на підставі яких були з'ясовані обставини, передбачені пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, було прийнято рішення від 17.04.2015 року №52/23-01-17-0225, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна (всього рухомого та нерухомого) платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1), юридична адреса: АДРЕСА_1 та фактична адреса: АДРЕСА_1.

Приписами статті 75 Податкового кодексу України (далі Кодекс) передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно статті 80 Кодексу фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї обставин, передбачених цим пунктом.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Фактична перевірка проводиться у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно п.81.1 ст.81 Кодексу, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

З наявного в матеріалах справи наказу від 06.04.2015 року №468 про проведення фактичної перевірки у термін з 07.04.2015 року по 16.04.2015 року вбачається, що проведення фактичної перевірки призначено у зв'язку з отриманням інформації про можливе ухилення Відповідача від оподаткування.

Проте, докази на підтвердження вказаної обставини в матеріалах справи відсутні. Отже, у контролюючого органу не було підстав для проведення фактичної перевірки, передбачених чинним законодавством.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно підпису на листі розсилки наказу ДПІ у м.Черкасах від 06 квітня 2015 року №468 та направленні, копії яких містяться у матеріалах справи (а.с.6, 11), Відповідачем вищезазначений наказ отримано 16.04.2015 року, тобто в останній день, що визначений для проведення фактичної перевірки.

Згідно, п.82.3 ст.82 Кодексу, тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб. Продовження строку таких перевірок здійснюється за рішенням керівника контролюючого органу не більш як на 5 діб. Підставами для подовження строку перевірки є: заява суб'єкта господарювання (у разі необхідності подання ним документів, які стосуються питань перевірки); змінний режим роботи або підсумований облік робочого часу суб'єкта господарювання та/або його господарських об'єктів.

Наказом 16.04.2015 року №515 продовжено термін проведення перевірки на підставі п.82.3.2 п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, однак в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують змінний режим роботи або підсумований облік робочого часу суб'єкта господарювання та/або його господарських об'єктів, а також відомості щодо отримання Відповідачем вказаного наказу.

Відповідно ст.81 Кодексу у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Положеннями ст.94 Кодексу передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

В матеріалах справи міститься акт від 17.04.2015 року №111/23-01-17-02, в якому зазначено про відмову особи, що фактично здійснювала розрахункові операції ОСОБА_3 від допуску посадових осіб державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області до проведення фактичної перевірки.

Докази про те, що саме ця особа проводить розрахункові операції в господарській діяльності Відповідача чи перебуває у трудових відносинах в матеріалах справи відсутні.

Також, матеріали справи не містять відомостей, що підтверджують здійснення господарської діяльності Відповідачем за адресою:АДРЕСА_2 (павільйон «ІНФОРМАЦІЯ_1»), за якою було здійснено вихід Позивачем для проведення фактичної перевірки.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять доказів щодо відмови Відповідача, його представників, або осіб, які фактично проводять розрахункові операції від допуску посадових осіб контролюючого органу для проведення такої перевірки.

Контролюючим органом не спростовано розбіжності, які містяться в двох актах від одного й того ж числа за одним і тим же номером.(а.с.9, 14).

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності застосування Позивачем умовного адміністративного арешту майна платника податку ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 18 червня 2015 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.