Справа № 826/1888/15
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1888/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання: Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехінвестгаз» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехінвестгаз» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртехінвестгаз» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві та просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 18.08.2014 №, №, від 10.11.2014 №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які прибули в судове засідання, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем проведена планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехінвестгаз» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2013.

За результатами перевірки складено акт від 25.07.2014 №1247/26-59-22-01/34300297 (далі по тексту - Акт перевірки).

Згідно Акту перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем вимог:

- підпункту 14.1.228 пункту 14.1 статті 14, пункту 138.1, пункту 138.6 статті 138 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 2 082 331, грн.;

- підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 693 426,00 грн.;

- пункту 317.4 статті 317 глави 4 Податкового кодексу України, внаслідок неподання до ДПІ податкової декларації збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності за липень, серпень, вересень, жовтень 2012 року, не нарахування, заниження - несплата збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності у сумі 996 606,67 грн., за результатами перевірки нараховано збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності у сумі 996 606,67 грн.

На підставі Акту перевірки, відповідачем 18.08.2014р. винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- № , яким визначено до сплати суму податку на прибуток в розмірі 2 082 331,00 грн.;

- № , яким визначено до сплати суму податку на додану вартість в розмірі 693 426,00 грн. та суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 346 713,00 грн.;

- № , яким визначено до сплати суму збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності в розмірі 996 606,67 грн. та суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 249 151,67 грн.

За результатами адміністративного оскарження по податковому повідомленню-рішенню від 18.08.2014 № було збільшено штрафну санкцію на 680,00 грн. На виконання цього рішення відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.11.2014 № про донарахування штрафних санкцій в розмірі 680,00 грн.

Рішенням ДФС України скаргу ТОВ «Укртехінвестгаз» від 26.12.2014 р. № 3852/6/99-99-10-01-02-25 задоволено частково та скасовано податкове повідомлення-рішення від 18.08.2014 № , яким визначено до сплати суму збору у вигляді цільової надбавки - діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності в розмірі 996 606,67 грн. та суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 249 151,67 грн.

Таким чином, позивач оскаржує наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 18.08.2014 № , яким визначено до сплати суму податку на прибуток в розмірі 2 082 331,00 грн.;

- від 18.08.2014 № , яким визначено до сплати суму податку на додану вартість в розмірі 693 426,00 грн. та суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 346 713,00 грн.;

- від 10.11.2014 № про донарахування штрафних санкцій розмірі 680,00 грн.

Позивач, вважаючи дані податкові повідомлення-рішення неправомірними, звернувся до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт здійснення господарських операцій з отримання послуг, товарів від контрагентів ТОВ «Укр Енерго Холдінг», ТОВ «Укргаз» та ТОВ фірма Взаємна довіра», а тому віднесення сум коштів з вартості таких послуг, товарів до податкового кредиту є безпідставним, що свідчить про правомірність донарахування податковим органом позивачу сум з податку на прибуток та з податку на додану вартість із застосуванням штрафних (фінансових) санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно пп.14.1.181. п.14.1.ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду.

Відповідно до п.198.1, п.198.3. ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт і послуг), вартість яких відноситься до складу витрат виробництва (обігу). Право на нарахування податкового кредит виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6. ст.198 ПК України, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до п.201.10. ст.201 Кодексу, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Крім того, до складу валових витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, входять: витрати від операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті: інші витрати, визначені згідно з пунктами 138.5, 138.10 -138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

При цьому, згідно з підпунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом 2 цього Кодексу.

Законом України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV (надалі - Закон №996) передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку (який основою будь-якого іншого обліку) господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, для підтвердження включення витрат на оплату виконаних робіт до складу валових витрат підприємства, а також для підтвердження включення сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за виконані роботи до складу податкового кредиту, необхідні первинні документи (платіжні доручення, податкові накладні, акти виконаних робіт тощо), оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ст.1 зазначеного закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст.9 даного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ч, 1 ст. 43 ГК України підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ГК України підприємництво здійснюється на основі самостійного формування підприємцем програм діяльності, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Укртехінвестгаз» мало взаємовідносини з ТОВ «Укр Енерго Холдінг» за результатами яких позивачем було включено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 416 466,00 грн. та до складу витрат суму витрат у розмірі 2 082 331,00 грн.

Зокрема, між ТОВ «Укртехінвестгаз» (Покупець) та ТОВ «Укр Енерго Холдінг» (Продавець) було укладено договір від 22.07.13 Г-13/032 щодо придбання природного газу українського видобутку.

На підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано суду копії наступних документів:

- договору постачання природного газу № Г-13/032 від 22.07.2013 р.

- актів приймання-передачі природного газу № 648 від 31.08.2013, № 722 від 30.09.2013, № 821 від 31.10.2013, від 30.09.2013, від 31.10.2013.

- договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № від 01.07.2012 укладеного між ТОВ «Укртехінвестгаз» та ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» філією УМГ «Київтрансгаз» Красилівською ЛВУМГ.

- актів наданих послуг з транспортування природного газу

магістральними трубопроводами № 08-13- від 31.08.2013, № 09-13- від 30.09.2013, № 10-13- 31.10.2013;

- податкових накладних виписаних ТОВ «Укр Енерго Холдінг» від 31.08.2013, від 30.09.2013, від 31.10.2013.

- листа ПАТ «Хмельницькгаз» № 3124/17 від 08.08.2014.

Крім того, ТОВ «Укртехінвестгаз» мало взаємовідносини з Концерн «Укргаз» за результатами яких позивачем включено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 118 000,00 грн.

Зокрема, між ТОВ «Укртехінвестгаз» (Покупець) та Концерн «Укргаз» укладено договір від 23.09.2013 27/09-КШЗ щодо придбання Компресору УКБ-2,3/200.

На підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано суду копії: - договору № 27/09-КП13 від 23.09.2013;

- специфікації товару (Установки компресорної блочної УКБ-2,3-200Е)

- паспорту на компресор УКБ-2,3-200Е;

- фотозображення Компресору УКБ-2,3/200Е;

- видаткової накладної № 1163 від 27 вересня 2013;

- податкової накладної виписаної Концерном «Укргаз» від 27.09.2013.

Крім того, ТОВ «Укртехінвестгаз» Запорізька філія ТОВ «Укртехінвестгаз» (Покупець) мало взаємовідносини щодо придбання запчастин із ТОВ фірма «Взаємна довіра» (Продавець), на підставі договору поставки від 01 січня 2012 року № 018.

На підтвердження здійснення господарських операцій із ТОВ фірма «Взаємна довіра» позивачем надано суду копії наступних документів:

- договору поставки укладеного між Запорізькою Філією ТОВ «Укртехінвестгаз»

та ТОВ «Взаємна Довіра» від 01 січня 2012 року № 018;

- накладних щодо поставки товару від ТОВ фірма «Взаємна довіра» до Хмельницької філії ТОВ «Укртехінвестгаз»№ 26/06-01 від 26 червня 2012 року; № 26/07-01 від 26 липня 2012 року, № 26/07 від 26 липня 2012 року, № 28/09-01 від 28 вересня 2012 року, № 28/09-02 від 28 вересня 2012 року, № 30/11-01 від 30 листопада 2012 року, № 30/11-02 від 30 листопада 2012 року, № 30/11-03 від 30 листопада 2012 року, № 26/12-02 від 26 грудня 2012 року, № 26/12-01 від 26 грудня 2012 року; № 12/12 від 12.12.2012, № 17/01 від 17.01.2013, № 19/12 від 19.12.2012, № 23/11-01 від 23.11.2012, № 23/11 від 23.11.2012, № 23/11-03 від 23.11.2012, № 27/06-01 від 27.06.2012, № 27/06 від 27.06.2012, № 28/12-01 від 28.12.2012, № 28/12-02 від 28.12.2012, № 29/11 від 29.11.2012, № 30/10 від 30.10.2012, № 31/01-01 від 31.01.2013, № 31/01 від 31.01.2013, № 31/05 від 31.05.2012, № 31/07 від 31.07.2012;

- банківської виписки Запорізької Філії ТОВ «Укртехінвестгаз» за 24.07.2012;

- платіжних доручень № 930 від 12.10.2012, № 937 від 15.10.2012, № 1007 від 05.11.2012, № 1338 від 28.01.2013, № 1328 від 24.01.2013, № 1260 від 09.01.2013,

№ 1227 від 26.12.2012, № 1212 від 25.12.2012, № 1201 від 20.12.2012, № 1182 від 17.12.2012, № 1151 від 10.12.2012, № 1132 від 05.12.2012, № 1082 від 22.11.2012, № 1015 від 07.11.2012.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази транспортування газу, його отримання та оприбуткування. Відсутні заявки щодо наміру, технологічної та фінансової можливості придбання газу, що передбачено умовами Договору (п. 3.4.1). Також не надано суду будь-яких документів щодо підтвердження якості газу, які в свою чергу можуть підтверджувати реальність отримання такого газу. Крім того, позивачем не надано доказів на використання вказаного газу у власній господарській діяльності та подальшої його реалізації кінцевим споживачам, в тому числі розміщення на АГНКС. Відсутні також докази щодо реалізації позивачем газу на АГНКС придбаного саме у цього контрагента. Не надано також суду доказів оплати отриманого газу.

Однак, судова колегія зазначає, що на підтвердження транспортування газу, його отримання та оприбуткування в матеріалах справи містяться наступні докази: Копія договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № від 01.07.2012 року, укладеного між ТОВ «Укртехінвестгаз» та ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» філією УМГ «Київтрансгаз» Красилівською ЛВУМГЦ; 2) Копія Акту приймання-передачі природного газу № 648 від 31.08.2013 р.; 3) Копія Акту приймання-передачі природно газу № 722 від 30.09.2013 р. 4) Копія Акту приймання-передачі природного газу № 821 від 31.10.2013р. 5) Копія Податкової накладної ТОВ «Укр Енерго Холдінг» від 31.08.2013 р.; 6) Копія Податкової накладної ТОВ «Укр Енерго Холдінг» від 30.09.2013 р. 7) Копія Податкової накладної ТОВ «Укр Енерго Холдінг» від 31.10.2013 р.; 8) Копія листа ПАТ «Хмельницькгаз» № 3124/17 від 08.08.14 р.; 9) Копія Акту № 08-13- наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.08.2013 р.; 10) Копія Акту № 09-13-12080003 наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 30.09.2013р.;11) Копія Акту № 10-13- наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 31.10.2013 р.; 12) Копія Акту приймання-передачі природного газу від ТОВ «Нафтогаз-Альянс» від 30.09.2013 р.; 13) Копія Акту приймання-передачі природного газу від ТОВ «Нафтогаз-Альянс» від 31.10.2013 р.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що природний газ, який купувався ТОВ «Укртехінвестгаз» у ТОВ «Укр Енерго Холдінг» для здійснення позивачем господарської діяльності передбаченої статутними документами, дійсно був отриманий від ТОВ «Укр Енерго Холдінг» у серпні, вересні, жовтні 2013 року. Про це, крім договору, свідчать відповідні Акти прийому-передачі природного газу за ці періоди та акти наданих послуг з транспортування природного газу магістральним трубопроводами, що були складені на виконання договору на транспортування природного магістральними трубопроводами № від 01.07.2012 року, укладеного між ТОВ «Укртехінвестгаз» та ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» філією УМГ «Київтрансгаз» Красилівською ЛВУМП Я(надалі - Газотранспортне підприємство). Згідно з цим договором, Газотранспортне підприємство надавало позивачу послуги з транспортував природного газу, що був придбаний ним у постачальників природного газу, від постачальника до АЕНКС позивача.

З Актів про транспортування природного газу, вбачається, що природний газ, придбаний у ТОВ «Укр Енерго Холдінг» надійшов до ТОВ «Укртехінвестгаз». В них зазначені період і об'єм газу, що транспортувався і ці дані повністю співпадають з даними, зазначеними в актах, укладених між ТОВ «Укр Енерго Холдінг» та ТОВ «Укртехінвестгаз». Крім того, це підтверджується Листом ПАТ «Хмельницькгаз» № 3124/17 від 08.08.14 р., де зазначені об'єми, місця поставки газу (конкретні АГНКС) від ТОВ «Укр Енерго Холдінг» до ТОВ «Укртехінвестгаз».

Крім того, позивачем надані до суду документи щодо якості газу (т.2 а.с. 168-173) та подальшої реалізації природного газу кінцевим споживачам через АГНКС, а саме: договори поставки і договори купівлі-продажу пального через мережу АГНКС за смарт-картами (№ 8/05 від 15.05.2013 р., № 2/06 від 01.06.2012 р., № 4/03 від 11.03.2013р. № 21-205 від 08.05.2013 р., № 29/07 від 29.07.2013 р.) (т.2 а.с. 153-167).

Також, позивачем надано до суду докази оплати отриманого газу у ТОВ «Укр Енерго Холдінгу», а саме: копії платіжних доручень (т. 2 а.с. 174-216).

При цьому, колегія суддів також звертає увагу на той факт, що вищезазначені первинні, розрахункові та інші документи повністю відповідають вимогам, встановлених до первинних документів, які пред'являються п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і за висновками суду свідчать про реальність операцій між позивачем і його контрагентом.

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки податкового органу щодо завищення позивачем витрат в розмірі 2 082 331 грн. і податкового кредиту в розмірі 416 466 грн. за 2013 рік по взаємовідносинах з ТОВ «Укр Енерго Холдінгу» не підтверджуються наявними матеріалами справи, отже є необґрунтованими.

Щодо правовідносини позивача із ТОВ «Укргаз» відносно придбання Установки компресорної блочної УКБ-2,3-200Е (Товар) судова колегія вважає необхідним зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в Акті перевірки було встановлено завищення податкового кредиту по ПДВ на суму 118 000 грн.

При цьому, судом першої інстанції було зазначено, що в матеріалах справи відсутні докази транспортування вказаного товару, його отримання та оприбуткування. Відсутні докази подальшої установки Товару на АГНКС. Докази, що позивачем використовується на АГНКС Установка компресорна блочна УКБ-2,3-200Е придбана саме на підставі вказаного договору у ТОВ «Укргаз» відсутні. Крім того не надано доказів оплати отриманого Товару.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що зазначена компресорна установка до того, як була придбана у Концерну «Укргаз» знаходилася у позивача на підставі договору зберігання № ДЗ 08/30 від 30 серпня 2013 р. (т.2 а.с. 230-231), укладеним між Концерном «Укргаз» (Поклажодавець) та TOB «Укртехінвестгаз» (Зберігач). З 23 вересня 2013 року це майно було придбане у Концерну «Укргаз» і там залишилося після придбання його TOB «Укртехінвестгаз», що також підтверджується копією належним чином оформленої видаткової накладної № 1163 від 27 вересня 2013 р.

В свою чергу, позивачем також надані докази інсталяції і оприбуткування установки компресорної блочної УКБ-2,3-200Е, а саме: Акт прийому газового обладнання для проведення випробування (пусконалагоджувальних робіт) і газозабезпечення компресора на АГНКС № 9 в селі Селянівка Царичанського району Дніпропетровської області від 29 грудня 2014 р., яким цей компресор було введено в експлуатацію.

На підтвердження придбання вказаної установки позивачем надано Угоду про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних вимог від 30 вересня 2013 року (т. 2 а.с. 229), згідно якої між Концерном «Укргаз» і TOB «Укртехінвестгаз» були зустрічні однорідні вимоги і між ними відбувся взаємозалік, внаслідок чого їх взаємна заборгованість припинилася, в тому числі і грошова заборгованість TOB «Укртехінвестгаз» перед Концерном «Укргаз» за установку компресорну блочну по Договору № 27/09-КП13 від 23.09.2013 року.

При цьому слід також зазначити, що видаткова накладна по договору, а також податкова накладна мають всі вищенаведені реквізити, що повинні бути у первинних облікових документах для підтвердження господарської операції, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року.

Щодо взаємовідносин з TOB Фірма «Взаємна Довіра» судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав від TOB Фірма «Взаємна Довіра» товари, на підтвердження чого надані накладні (т. 3 а.с. 27-31). Транспортування товару від TOB фірма «Взаємна довіра» до TOB «Укртехінвестгаз» здійснювалось TOB «Укртехінвестгаз» його силами, оскільки TOB «Укртехінвестгаз» має власні транспортні засоби і можливість до транспортування різних товарів. В свою чергу, зазначений факт податковим органом не спростований.

Крім того, доказом використання отриманого товару у власній господарській діяльності позивача є Акти списання товарів (зокрема - Акт № 57 від 31.07.2012 р., Акт № 104 від 31.08.2012 р. та інші (т.2 а.с. 233-250, т. 3 а.с. 1-25), що також свідчить про те, що запчастини по Договору з TOB фірма «Взаємна довіра» використовувалися замість списаних товарів по зазначеним Актам списання.

Разом з тим, податковим органом не надано належних та допустимих доказів тому, що позивач укладав з вказаними вище постачальниками договори з метою незаконного отримання податкових вигод чи був обізнаним з певними протиправними діями постачальників при здійсненні фінансово-господарської діяльності. Не надано таких доказів й тому, що здійснені позивачем господарські операції з придбання товару не мають реального характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийнятих ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехінвестгаз» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів, у відповідності до ст. 205 КАС України, дійшла висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Керуючись статтями 195, 196, 202, 205, 207 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехінвестгаз» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2015 року - скасувати та винести нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 18.08.2014 №, №, від 10.11.2014 №.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Постанова складена у повному обсязі 18.06.2015р.

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.