Справа № 524/966/15-а
Суддя: Савічев В. О.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/966/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі :

головуючого судді - Савічева В.О.

при секретарі Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС 1 взводу роти СП полку ДПС ДАІ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, дану постанову просить скасувати, так як вважає, що Правил дорожнього руху не порушував.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач інспектор ДПС 1 взводу роти СП полку ДПС ОСОБА_3 України в м. Києві ОСОБА_2 в судове засідання не прибув по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Матеріалами справи встановлено, що 15.11.2010р. позивача ОСОБА_1, прийнято на посаду водія вантажного автомобіля, що підтверджується укладеним трудовим договором з ФОП ОСОБА_4.

11.11.2013р. під час виконання трудового обовязку, керуючи вантажним автомобілем DAF модель CF 85.430 д/н НОМЕР_1 з напівпричепом марки DROMECH CNG д/н НОМЕР_2, в м. Києві на вул. Міській приблизно о в 18год. 00хв. був зупинений інспектором ДПС 1-го взводу роти СП полку ДПС ОСОБА_3 України в місті Києві прапорщиком міліції БУРЛАКА Олександром Сергійовичем.

Працівником органу ДПС зроблено висновок, що маса вантажу, який перевозиться перевищує величину визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу на 2500кг, чим порушено п. 22.1 ПДР, та відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення

Частиною 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи відсутні відомості про обізнаність особи, що притягається до адміністративній відповідальності про те, що справа буде розглядатись за адресою: м. Київ, вул. Сімї Хохлових, буд. 5.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги.

Право на правову допомогу гарантується статтею 59 Конституції України: «Кожен має право на правову допомогу... Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.». Дане право є непорушним та не може бути обмежене в жодному випадку в силу ст. 64 Конституції України: «Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»

Пленум Верховного Суду України Постановою №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертає увагу судів на неприпустимість під час розгляду справ про адміністративні правопорушення ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності (п.24).

02.02.2015р. в Автозаводському ВДВС Кременчуцького МУЮ позивач ОСОБА_1 отримав копію постанови в справі про адміністративне правопорушення серія АА2 №867833 від 11.11.2013р. постановлену інспектором ДПС 1-го взводу роти СП полку ДПС ОСОБА_3 України в місті Києві прапорщиком міліції ОСОБА_2 по справі про притягнення ДУБИНА Миколи Михайловича до адміністративної відповідальності.

Зі змісту оскаржувальної постанови вбачається, що «11.11.2013р. в м. Києві в 18год. 00хв. на вул. Міській водій ОСОБА_1 керуючи вантажним автомобілем ДАФ д/н В16193ВО, перевозив вантаж (скраплений газ, товарно-транспортна накладна № 320 від 09.11.2013р.), маса якого перевищує величину визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу на 2500кг, чим порушив п. 22.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП».

Пункт 22.1. ПДР зазначає, що маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у випадку порушення правил перевезення вантажів, що тягне за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту ст. 4, 5 Закону України «Про міліцію» правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, Укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку. Міліція зобов'язана виконувати свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції.

Згідно пп. 5 п. 4 Положення про Державну автомобільну інспекцію МВС, затвердженого Постановою КМУ від 14.04.1997р. за N 341, одним з основних завдань ДАІ є захист прав та законних інтересів учасників дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так інспектором ДПС ДАІ залишено поза увагою, що відповідно до статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-111 від 05.04.2001року загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень. Центральний орган виконавчої влади з питань автомобільного транспорту забезпечує проведення державної політики на автомобільному транспорті через урядові органи державного управління на автомобільному транспорті, службу міжнародних автомобільних перевезень та місцеві органи виконавчої влади і органи місцевого самоврядування. Нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту, видані в межах його компетенції, обов'язкові до виконання на території України.

Згідно статті 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку і пройшли державний технічний огляд (за винятком транспортних засобів, що не підлягають огляду). З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування встановлений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 879 від року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування».

07.05.2008р. Наказом Державної служби автомобільних доріг України, Міністерства внутрішніх справ України за N 219/198, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.09.2008р. за N 800/15491, затверджено «Технологічний регламент здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування» (надалі Технологічний регламент), чинного на момент спірних правовідносин, яким визначено як процедуру габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - транспорті засоби) у пунктах габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування і вимоги до облаштування та технічного оснащення цих пунктів, а також порядок складання документів, що фіксують факт випадку виявлення (встановлення) що параметри транспортного засобу перевищують нормативно допустимі параметри.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансінспекції, які здійснюють габаритно-ваговий контроль ( п. 15 Порядку № 879).

У відповідності до п. 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно п.п. 5 1 п. 2 Порядку № 879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль ( п. 16 Порядку № 879).

За результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансінспекції або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних ( п. 20 Порядку № 879).

Відповідно до оскаржу вальної постанови габаритно-ваговий контроль проводився не в місці розміщення стаціонарного або пересувного пункту, що відповідає вимогам п. 14 Порядку № 1567 та п. 6 Порядку № 879, а виключно з наданих водієм документів.

У відповідності до п.1 Порядку великоваговими та великогабаритними транспортними засобами вважаються транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 p. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 p., N 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених вимог, допустима маса транспортного засобу, при якій дозволяється автомобільне дорожнє перевезення без отримання спеціального дозволу становить 38760 кг. (38000кг х 2%).

В даному випадку маса сідлового тягача марки DAF модель CF 85.430 д/н НОМЕР_1 без навантаження складає 6619,00кг. та напівпричепа марки DROMECH CNG д/н НОМЕР_2 без навантаження складає 12100,00кг, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортних засобів

Відповідно до товарно-транспортної накладної № 320 від 09.11.2013 p., згідно відомостей про вантаж вага товару [скрапленого газу] становить 19740,00кг., отже повна маса транспортного засобу з вантажем складає 38459,00 кг., що не перевищує величину визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ваговий контроль транспортного засобу в порядку визначеному Технологічним регламентом не здійснювався, документи, що підтверджують перевищення маси вантажу величині визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу на 2500кг відсутньо та грунтуються лише на безпідставних припущеннях працівника органу ДПС ДАІ.

Згідно вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Частиною 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Крім цього, ч. З ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 коментованого кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 287, ст. 289 КУпАП, у випадку не згоди з винесеною постановою, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288, ст. 289 КУпАП постанову органу ДАІ (її посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом протягом 10 діб з моменту винесення постанови.

Частиною другою ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Керуючись ст. ст. 8, 21, 22, 26, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 2, 3,17,18,19, 79, 86,128,158,160,161,162,163 КАС України, ст. ст. 254, 256, 268, 271, 280, 283, 287, 288, 289, 293, 296 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до до інспектора ДПС 1 взводу роти СП полку ДПС ОСОБА_3 України в м. Києві ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія АА2 №867833 від

11.2013р, постановлену інспектором ДПС 1-го взводу роти СП полку ДПС ОСОБА_3 України в місті Києві прапорщиком міліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності скасувати.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: