Справа № 2а-1970/2534/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року м. Київ К/800/20803/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Заліщицької міської ради на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.07.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2013 у справі за позовом Тернопільської транспортної прокуратури до Заліщицької міської ради за участю третьої особи - товариства з додатковою відповідальністю Тернопільавтотранс 16100 про визнання незаконним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

Прокурор звернувся з позовом про визнання незаконним та скасування рішення №662 Заліщицької міської ради від 24 лютого 2012 року в частині вилучення з землекористування Тернопільського обласного державного підприємства автобусних станцій 1699 земельної ділянки площею 0, 5165 га по вул. Стефаника, 13 в м. Заліщики в рахунок земель не наданих у власність та користування та №730 восьмої сесії шостого скликання Заліщицької міської ради від 6 квітня 2012 року про відхилення протесту Тернопільського транспортного прокурора від 16 березня 2012 року на рішення сесії міської ради №662 від 24 лютого 2012 року.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що оскаржувані рішення Заліщицької міської ради є незаконними та необґрунтованими, оскільки підстав для припинення права користування на земельну ділянку у міської ради не було. Вважає, що внесений на оскаржуване рішення міської ради протест був відхилений необґрунтовано.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 липня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2013 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення №662 Заліщицької міської ради від 24 лютого 2012 року в частині вилучення з землекористування Тернопільського обласного державного підприємства автобусних станцій 1699 земельної ділянки площею 0, 5165 га по вул. Стефаника, 13 в м. Заліщики в рахунок земель не наданих у власність та користування.

В касаційній скарзі, що надійшла до Вищого адміністративного суду України відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення про залишення позову без розгляду.

На дану касаційну скаргу позивача надійшли заперечення прокуратури та товариства, в якому вони вважають рішення судів таким, що ухвалені із дотриманням норм матеріального та процесуального права, та просять залишити касаційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши матеріали справи та переглядаючи матеріали справи в межах доводів касаційної скарги, судова колегія вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03 листопада 1995 року Тернопільському обласному державному підприємству автобусних станцій 16199 видано Державний акт, серії ТР 20 на право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,5165 га, для обслуговування будівель та споруд, стоянок, під'їздів, прийняття маршрутних автобусів, їх відстою і відправлення та обслуговування пасажирів на автостанції, що по вул. Стефаника, 13, м. Заліщики. Відповідно до наказу №806 від 25 червня 1996 року регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, ДП «Тернопільське обласне підприємство автобусних станцій 16199» перетворено у ВАТ «Тернопільське обласне підприємство «Тернопільавтотранс 16100», яке стало правонаступником майнових прав та зобов'язань, у тому числі щодо постійного користування земельною ділянкою, загальною площею 0,5165 га, для обслуговування будівель та споруд автостанції м. Заліщики, ДП «Тернопільське обласне підприємство автобусних станцій 16199».

В подальшому 20 жовтня 2011 року відкрите акціонерне товариство «Тернопільське обласне підприємство «Тернопільавтотранс 16100» було реорганізовано шляхом перетворення у товариство з додатковою відповідальністю «Тернопільавтотранс 16100», яке в свою чергу реорганізовано у ТОВ «Тернопільавтотранс 16100» на підставі рішення загальних зборів учасників від 16 грудня 2011 року.

02 серпня 2011 року Заліщицькою міською радою прийнято рішення № 375, яким вилучено із землекористування Тернопільського обласного державного підприємства автобусних станцій 16199 земельну ділянку загальною площею 0,5165 га по вул. Стефаника, 13, м. Заліщики, правонаступником якого було ВАТ «Тернопільське обласне підприємство «Тернопільавтотранс 16100». Цим же рішенням міськрадою скасовано Державний акт, серії ТР №20 на право постійного користування землею виданого 03.11.1995 року Тернопільському обласному державному підприємству автобусних станцій 16199 на земельну ділянку, загальною площею 0,5165 га.

Підставою для прийняття цього рішення було те, що товариством не було переоформлено право постійного користування земельною ділянкою, тоді як за Земельним кодексом воно не може мати її на такому праві.

Тернопільською транспортною прокуратурою на рішення Заліщицької міської ради №375 від 02 серпня 2011 року було внесено протест з вимогою про скасування рішення про вилучення із землекористування Тернопільського обласного державного підприємства автобусних станцій 16199 земельну ділянку площею 0,5165 га по вул. Стефаника, 13, м. Заліщики та скасування рішення про скасування Державного акту на право постійного користування землею, серії ТР №20 від 03.11.1995 року виданого Тернопільському обласному державному підприємству автобусних станцій 16199 на земельну ділянку площею 0,5165 га.

За результатами розгляду протесту 24 лютого 2012 року міськрадою прийнято рішення № 662, яким скасовано пункти 2 та 3 рішення № 375 від 02 серпня 2011 року та внесено зміни до пункту 1 цього рішення, яким вилучено з землекористування Тернопільського обласного державного підприємства автобусних станцій 16199 земельну ділянку, площею 0.5165 га по вул. Стефаника, 13, м. Заліщики, в рахунок земель не наданих у власність та користування (забудовані землі, землі, які використовуються для транспорту та зв'язку, інші землі).

Внесений прокурором на зазначене рішення протест за результатами його розгляду міською радою було відхилено.

Відповідно до пункту 6 Перехідних положень ЗК України громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Проте обовязок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься у пункті 6 Перехідних положень ЗК України, визнаний неконституційним на підставі рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року.

Отже право постійного користування земельною ділянкою, набуте відкритим акціонерним товариством «Тернопільське обласне підприємство «Тернопільавтотранс 16100» у 1996 році в установленому законом порядку, не втрачається, а зберігається до його належного переоформлення.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140 - 149 ЗК. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними.

Крім того, при вирішенні спору судами була враховано правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 21.02.2011 року (справа №21-3а11). У цій постанові Верховний Суд зазначив, що наведену у пункті «в» частини 1 статті 141 ЗК України підставу припинення права користування земельною ділянкою слід розуміти таким чином, що припинення права користування земельною ділянкою з підстави припинення установи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво.

Таким чином висновок судів про задоволення позову ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Водночас касаційна скарга не дає підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права при вирішенні адміністративного спору та, по суті, зводиться до переоцінки достовірності проаналізованих судами доказів. Доводи міської ради про залишення позову без розгляду з мотивів пропуску строку звернення до суду є необґрунтованими, оскільки позов прокурором було подано у тому числі у звязку з відхиленням внесеного протесту на оскаржуване рішення, а порушення строку звернення з позовом судами встановлено не було.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Заліщицької міської ради залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 липня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2013 року без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України.

В.Ф. Мороз

судді: А.О. Логвиненко

О.Є. Донець