Справа № 804/2371/13-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2015 р. м. Київ К/800/48551/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Едем-Юг" на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Едем-Юг" до комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради, Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Контракт" про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 березня 2013 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "Едем-Юг" задоволено частково. Визнано протиправними дії КП «Дніпропетровське МБТІ» Дніпропетровської обласної ради по внесенню 03.08.2004 року до Реєстру прав власності на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності за ТОВ «Контакт» на нерухоме майно в будинку № 113 по проспекту Карла Маркса у м. Дніпропетровську;

Скасовано запис КП «Дніпропетровське МБТІ» Дніпропетровської обласної ради в Реєстрі прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ТОВ "Контакт" на нерухоме майно в будинку №113 по проспекту Карла Маркса у м.Дніпропетровську. Зобов'язано Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області внести запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про скасування запису про реєстрацію права власності за ТОВ «Контакт» на нерухоме майно в будинку № 113 по проспекту Карла Маркса. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення позову та прийнято в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням апеляційного суду, позивач звернувся з касаційною скаргою та просить його скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, 29.07.2004 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Едем-Юг» та товариством з обмеженою відповідальністю «Контакт» укладено договір купівлі-продажу частки першого поверху приміщення № 92, частки підвалу приміщення VІІ в будинку № 113 по проспекту Карла Маркса у м. Дніпропетровську, яке розташоване у житловому будинку літ. А-5, 6, та складається з: а-1 - прибудова, частка І поверху приміщення № 92 поз. 1-15 загальна площа, 321, 8 кв.м., частка підвалу приміщення VІІ поз. 1-23 загальна площа 268, 5 кв.м., сходова клітина І поз. 1, площею 3,8 кв.м., ґанки а-а2, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №1429.

В подальшому, між директором ТОВ «Едем-Юг» та директором ТОВ «Контакт» була досягнута домовленість про те, що ТОВ «Контакт» звернеться до комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради з метою реєстрації договору купівлі-продажу від 29.07.2004 року лише після здійснення в повному обсязі оплати.

Однак, у січні 2013 року позивачу стало відомо, що комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради було зареєстровано право власності за товариством з обмеженою відповідальністю «Контакт» на вищевказане нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 29.07.2004 року.

Разом з тим, 24.01.2013 року позивач отримав від ТОВ «Контакт» листа, в якому зазначено, що ТОВ «Контакт» не зверталось до комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради стосовно проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості на підставі договору купівлі-продажу від 29.07.2004 року.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що товариство з обмеженою відповідальністю «Контакт» не зверталося у передбаченому законодавством порядку до комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, апеляційний суд вказав, що на момент проведення реєстрації за ТОВ «Контакт» права власності на зазначене майно у БТІ були наявні правовстановлювальні документи необхідні для її проведення. Суд вказав також, що лист ТОВ «Контакт» від 23.01.2013 року вих. № 5, в якому зазначено, що товариство ніколи не зверталося до комунального підприємства "Дніпропетрвоське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради із заявою про здійснення державної реєстрації на нерухоме майно, на який посилається суд першої інстанції, не може бути належним доказом у даній справі.

При цьому, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, вбачає за доцільне зазначити про таке.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Так, правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі з приводу виникнення права власності на нерухоме майно, здійснення реєстрації речових прав на нерухоме майно врегульовані нормами Конституції України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 року № 1952 (далі - Закон України № 1952), Закону України "Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року № 1952 (далі - Закон України № 1878-VI), Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Тимчасове положення).

Відповідно до статті 3 Закону України №1952 державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

В силу пункту 7 статті 3 Закону України №1952 державна реєстрація прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав.

Згідно пункту 1.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно (в редакцій на час спірних правовідносин), Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно визначає порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні і спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, активізації інвестиційної діяльності.

Відповідно до пункту 1.12. цього ж Положення, рішення про реєстрацію чи відмову в реєстрації прав приймає реєстратор прав власності на нерухоме майно (далі - реєстратор), що є працівником БТІ, який безпосередньо здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Пунктом 1.13. Тимчасового положення (в редакцій на час спірних правовідносин), реєстрація прав проводиться в такому порядку: приймання й перевірка документів, поданих для реєстрації прав власності на нерухоме майно; установлення відсутності підстав для відмови в реєстрації прав; прийняття рішення про реєстрацію прав власності або про відмову в реєстрації прав; унесення записів до Реєстру прав; учинення написів на правовстановлювальних документах; видача витягів із Реєстру прав про реєстрацію прав.

В силу пункту 2.1 Тимчасового положення для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи, їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням.

Унесення запису до Реєстру прав здійснюється після прийняття рішення про реєстрацію прав власності (пункт 3.7. Тимчасового Положення).

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, судом першої інстанції було оглянуто в судовому засідання інвентаризаційну справу № 7006 щодо об'єкту нерухомості, а саме приміщення № 92, приміщення VІІ в будинку № 113 по проспекту Карла Маркса у м.Дніпропетровську.

При огляді інвентаризаційної справи встановлено, що на аркушах 53-55 інвентаризаційної справи №7006 є договір купівлі-продажу частини нежитлового приміщення від 29.07.2004 року укладений між позивачем та ТОВ «Контакт», на аркуші 56 знаходиться Витяг № 4331528 від 03.08.2004 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно, в якому зазначено дату прийняття рішення про реєстрацію права власності за ТОВ «Контакт» 03.08.2004 року та реєстраційний номер: 6477712.

При цьому, матеріали справи містять оригінал листа ТОВ "Контакт" від 23.01.2013 року вих. № 5, в якому зазначено, що товариство ніколи не зверталося до комунального підприємства "Дніпропетрвоське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетрвоської обласної ради із заявою про здійснення державної реєстрації на нерухоме майно - частку першого поверху приміщення №92, частку підвалу приміщення VІІ в будинку № 113 по проспекту Карла Маркса у м. Дніпропетровську, яке розташоване у житловому будинку літ. А-5, 6, та складається з: а-1 - прибудов, частка І поверху приміщення № 92 поз. 1-15 загальна площа, 321, 8 кв.м., частка підвалу приміщення VІІ поз. 1-23 загальна площа 268, 5 кв.м., сходова клітина І поз. 1, площею 3,8 кв.м., ґанки а-а2, та не уповноважувало третіх осіб на звернення до відповідних органів з питань реєстрації права вланості на вказане майно.

Так, у відповідності до п.п. 2.1., 2.2., 2,3. Тимчасового положення, для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1.

Заява про державну реєстрацію прав подається реєстратору того БТІ, яке здійснює свою діяльність відповідно до договору з Адміністратором Реєстру прав на території адміністративно-територіальної одиниці, на якій розташований об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації.

До заяви про державну реєстрацію прав додаються правовстановлювальні документи (додаток 2), їх нотаріально засвідчені копії, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав та видачу витягу про державну реєстрацію прав, а також інші документи, визначені Положенням.

Відповідальність за достовірність та повноту інформації у заяві про державну реєстрацію прав та доданих документах несе(уть) заявник (заявники).

Моментом прийняття заяви про державну реєстрацію прав вважається внесення реєстратором БТІ запису в журнал обліку заяв про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 3, з присвоєнням порядкового номера.

Під час подання заяви про державну реєстрацію прав фізична особа повинна пред'явити паспорт або інший документ, який унеможливлює виникнення будь-яких сумнівів щодо цієї особи, а у разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи - паспорт або інший документ, який унеможливлює виникнення будь-яких сумнівів щодо цієї особи, та документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб. У випадку, встановленому законом, представник іноземної особи пред'являє документи, легалізовані в установленому законодавством порядку (п. 2.4.Положення).

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відсутність в матеріалах справи та матеріалах інвентаризаційної справи №7006 заяви ТОВ «Контакт» про реєстрацію права власності та рішення про реєстрацію прав власності, яке б відповідало фактичним обставинам та подіям, вказує про протиправність реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме - частки першого поверху приміщення № 92, частки підвалу приміщення VІІ в будинку № 113 по проспекту Карла Маркса у м. Дніпропетровську, яке розташоване у житловому будинку літ. А-5, 6, та складається з: а-1 - прибудов, частка І поверху приміщення № 92 поз. 1-15 загальна площа, 321, 8 кв.м., частка підвалу приміщення VІІ поз. 1-23 загальна площа 268, 5 кв.м., сходова клітина І поз. 1, площею 3,8 кв.м., ґанки а-а2 від 03.08.2004 року, що є підставою її скасування.

При цьому, комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради на надано будь яких належних та допустимих доказів правомірності реєстрації права власності за ТОВ «Контакт» на нерухоме майно - частку першого поверху приміщення № 92, частку підвалу приміщення VІІ в будинку № 113 по проспекту Карла Маркса у м.Дніпропетровську, реєстраційний номер 6477712 від 03.08.2004 року, без заяви ТОВ «Контакт» про реєстрацію прав власності та рішення про реєстрацію прав власності.

У відповідності до пункту 23 Положення про Державну реєстраційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06.02.2001 року № 401/2011 основним завданням Державної реєстраційної служби України є забезпечення ведення та функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Порядком використання даних реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року № 1844/5 визначено процедуру використання та перенесення державним реєстратором прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор) записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, Державного реєстру обтяжень рухомого майна (далі разом - Реєстри) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) та використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Частиною 2 пункту 3 вищезазначеного Порядку передбачено, що відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно використовуються державним реєстратором для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації прав та під час розгляду заяв про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, заяв /запитів на отримання інформації з Державного реєстру прав.

Разом з тим, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетрвоської області відповідно до покладених на неї завдань Положенням про Державну реєстраційну службу України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 401/2011, зобов'язана внести відповідні записи про відомості, які установлені судом до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку щодо обґрунтованості заявленого позову.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з викладеного, Вищий адміністративний суд України зазначає, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 березня 2013 року прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства і скасована апеляційним судом помилково.

Відповідно ст. 226 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст. ст. 222, 223, 226, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Едем-Юг" задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2014 року скасувати, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 березня 2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: