Справа № 826/11652/13-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Київ К/800/5952/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого судді - Черпіцької Л.Т.
Суддів -Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
при секретарі -Гуловій О.І.
за участю представників:позивача Лаврик А.М. відповідача - Гришина Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за касаційною скаргоюДержавної реєстраційної служби України
напостанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013р.
у справі№ 826/11652/13-а
за позовомПублічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"
до1. Державної реєстраційної служби України, 2. Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва О.О.
проскасування рішення

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулось з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва О.О. № 3320622 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 20.06.2013 року, про зобовязання державного реєстратора прав на нерухоме майно Гуляєва О.О. вчинити дії з державної реєстрації та видати свідоцтво про право приватної власності ПАТ «Укргазвидобування» на нежитловий обєкт продбазу Шебелинських складів № 2, розміщених за адресою: Харківська обл., Балаклійський район, смт. Червоний Донець, вул. 7-го вересня, 15 і надати витяг з державного реєстру прав.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач відмовляючи позивачу у державній реєстрації прав та їх обтяжень, порушив норми чинного законодавства, в результаті чого, порушив право позивача розпоряджатися своє власністю.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2013р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013р., позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва О.О. №3320622 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень від 20.06.2013р. Зобовязано Державну реєстраційну службу України розглянути питання щодо повторного розгляду заяви від 30.05.2013р., за реєстраційним номером №1364182 Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежитловий об'єкт - продбаза Шебелинських складів №2, розміщений за адресою: Харківська обл., Балаклійський р-он., смт. Червоний Донець, вул. 7-го вересня, 15. В іншій частині позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2013р. та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013р. Державна реєстраційна служба України звернулась з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на те, що при прийнятті зазначених судових рішень було порушено норми матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог заявлених до Державної реєстраційної служби України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до розпорядження КМ України «Про реорганізацію дочірніх компаній НАК «Нафтогаз України» від 13.06.2012 року № 360-р, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про реорганізацію ДК «Укргазвидобування» від 18.07.2012 року №529 проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи ДК «Укргазвидобування» шляхом перетворення у ПАТ «Укргазвидобування».

21.12.2012 року наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №1053 затверджено передавальний акт ДК «Укргазвидобування» та погоджено створення (заснування) ПАТ «Укргазвидобування».

У звязку з проведенням реорганізації дочірньої компанії 30.05.2013 року позивач подав до реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції в Харківській області заяву про державну реєстрацію прав та обтяжень за реєстраційним номером 1364182 для проведення державної реєстрації права приватної власності на нежитловий обєкт продбаза Шебелинських складів №2, розміщених за адресою: Харківська обл., Балаклійський район, смт. Червоний Донець, вул. 7-го вересня,15.

Однак, Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєв О.О. прийняв рішення про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень від 20.06.2012 року № 3320622 на нежитловий обєкт - продбаза Шебелинських складів №2, розміщених за адресою: Харківська обл., Балаклійський район, смт. Червоний Донець, вул. 7-го вересня, 15 на підставі пп. 16,23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України №703 від 22.06.2011 року та ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у звязку з тим, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Не погоджуючись з такими діями позивач і звернувся з даним позовом.

Розглядаючи справу та частково задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій вмотивували свої висновки тим, що оскаржуваному рішенні визначено нормативну підставу для відмови в державній реєстрації, але відповідачем-2 не обґрунтовано, які саме фактичні порушення призвели до прийняття оскаржуваного рішення, що унеможливлює усунення позивачем встановлених порушень та реалізації права повторного звернення для реєстрації обєктів нерухомості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п.16 Постанови КМ України № 703 від 22.06.2011 року про Порядок Державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.

Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (п.23 Порядку).

Згідно з п.12 Порядку під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника;3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

У разі подання не в повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття( п.13).

Згідно п. 26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.

Як зазначено у п. 27 Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, видані нотаріусом, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до цього Порядку; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності цим Порядком; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким встановлено сервітут на нерухоме майно;14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Як зазначено у ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав. За наявності підстав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

За таких обставин суди дійшли вірного висновку, що відмовляючи в проведенні реєстрації відповідач не обґрунтував підстави відмови в проведенні такої реєстрації та не конкретизував, які саме документи, подані позивачем, не відповідають вимогам закону або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчуються.

Отже, зазначене рішення відповідача є невмотивованим та незаконним, оскільки порушує права юридичної особи на реєстрацію належного йому майна у порядку, визначеному чинним законодавством України та позбавляє можливості виправити недоліки, що стали підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що при вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної реєстраційної служби України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: