Справа № 2-а-762/10
Суддя: Заполовська Т. Г.
Дата ухвалення: 2010-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-762/10
провадження в справі 53/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2010 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуюча суддя Заполовська Т. Г.

з участю секретаря: Медяній І.М.,

сторони по справі: позивач ОСОБА_1

відповідач: інспектор ДПС роти ОДДЗ м. Житомира сержант міліції ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби роти ОДДЗ м. Житомира сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій посадової особи, скасування постанови про адміністративне правопорушення та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та просить визнати незаконними дії відповідача по складанню протоколу про адміністративне правопорушення та скасувати постанову серії АМ № 255020 від 11.09.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за перевищення швидкості. Справу про адміністративне правопорушення просить провадженням закрити за відсутністю події та складу правопорушення. Також просить стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 300 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що дійсно 11.09.2010 року рухався на власному автомобілі Хонда та на 91 км автотраси Київ-Чоп був зупинений інспектором ДПС. Він повідомив, що позивач рухався зі швидкістю 133 км/год при обмеженні швидкості 110 км/год, швидкість вимірювалась приладом «Беркут» № 0511068. З інспектором незгоден, оскільки він рухався зі швидкістю 95 км/год та поряд з ним рухались інші автомобілі і покази приладу «Беркут» не відносилися до його автомобіля. Також час, зафіксований приладом, не відповідав часу на моєму годиннику та на годинниках моїх свідків. Таким чином, ОСОБА_1 безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснив, що розмір моральної шкоди пов'язує з розміром накладеного на нього штрафу. Інших доказів в судове засідання не було надано.

відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Заяви про розгляд справи у своїй відсутності та заперечень проти позову не надав.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомили, що того дня знаходилися з позивачем в автомобілі. ОСОБА_1 на момент зупинки інспектором ДПС рухався зі швидкістю 95 км/год.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником автомобіля Хонда Цівік, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 6).

11.09.2010 року інспектором ДПС роти ОДДЗ м. Житомира сержантом міліції ОСОБА_2 відносно позивача ОСОБА_1 було складено протокол серії АРІ № 087643 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до змісту якого вбачається, що позивач 11.09.2010 року близько 17 год. 25 хв. на 91 км автотраси Київ-Чоп, керуючи автомобілем Хонда, д/з АМ 5925 АМ рухався зі швидкістю 133 км/год при обмеженні швидкості 110 км/год, чим перевищив швидкість на 23 км/год та порушив п. 12.6 (г) ПДР України, (а.с.4). Порушення зафіксоване приладом «Беркут» № 0511068.

На підставі протоколу була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АМ № 255026 від 11.09.2010 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.5).

У відповідності до п.12.6 (г) Правил дорожнього руху України на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 дозволяється рух зі швидкістю не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

В ч. 1 ст. 122 КУпАП зазначено, що порушення вимог дорожніх знаків тягне за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до ОСОБА_1 застосовано мінімальний розмір штрафу в межах санкції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Доказом вчинення правопорушення ОСОБА_1 є протокол серії АРІ № 087643 від 11.09.2010 року, яким підтверджено факт перевищення позивачем дозволеної швидкості руху, що зафіксовано за (Допомогою приладу вимірювання швидкості «Беркут». Згідно Наказу МВС № 33 від 01.03.2010 року «Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху» для визначення швидкості руху використовується технічний засіб - вимірювач швидкості радіолокаційний «Беркут».

Окрім того, ця обставина підтверджується копією постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АМ № 255020 від 11.09.2010 року.

Посилання позивача та свідків на те, що ним не було допущено перевищення швидкості, суд сприймає критично, як намагання уникнути відповідальності за правопорушення. Позиція позивача щодо невизнання вини обумовлена розумінням безповоротності накладення адміністративного стягнення та намаганням будь-яким чином його уникнути.

Отже, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП.

Стягнення накладено в межах, встановлених санкцією цієї статті.

Строк давності для застосування стягнення не закінчився.

Таким чином, суд вважає, що дії інспектора ДПС роти ОДДЗ м. Житомира сержанта міліції ОСОБА_2 відповідають вимогам закону і підстав для скасування постанови не вбачає, а отже, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 287-289, 293-294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 10-12,158-160, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби роти ОДДЗ м. Житомира ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій посадової особи, скасування постанови про адміністративне правопорушення та відшкодування моральної шкоди - відмовити за безпідставністю.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АМ № 255020 від 11.09.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., - залишити без змін.

Рішення є остаточним і оскарженню не підлягає.

Головуюча: