Справа № 2-а-11365/11
Суддя: Лаврушин О. М.
Дата ухвалення: 2011-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2011 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий: суддя Лаврушин О.М.

при секретарі Верній М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради, про визнання дій неправомірними, зобовязання нарахувати та сплатити щорічну грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради, про визнання дій неправомірними, зобовязання нарахувати та сплатити щорічну грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2011 рік, відповідно до ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистуу розмірі 5 (пяти) мінімальних пенсій за віком як учаснику бойових дій, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняз урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та раніше сплачених сум за вказаний період, у сумі 3360 гривень.

Позивач позов підтримав і надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача, за дорученням ОСОБА_3 позов не визнала і надала заяву про рогляд справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій та перебуває на обліку в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради.

Позивачеві у квітні 2011 року виплачена щорічна одноразова грошова допомога до Дня Перемоги, яка повинна бути виплачена до 5 травня у розмірах передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 04.04.2011 року № 341 в сумі 460,00 грн., що підтверджується запереченнями та довідкою відповідача (а.с.6).

Зазначені обставини не є спірними.

Спірним у справі є розмір разової грошової допомоги, на яку має право позивач відповідно до ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Відповідно до підпункту першого пункту першого Постанови Кабінету Міністрів України № 341 від 04.04.2011 року Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистута Про жертви нацистських переслідувань встановлено, що виплата у 2011 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистута Про жертви нацистських переслідувань(далі разова грошова допомога), здійснюється у таких розмірах: ветеранам війни із числа осіб, які брали участь у бойових діях під час Великої Вітчизняної війни і війни з Японією, особам, які у неповнолітньому віці були призвані чи добровільно вступили до лав ОСОБА_4 і ОСОБА_5 під час військових призовів 1941-1945 років, жертвам нацистських переслідувань, учасникам війни, а також членам сімей загиблих у період Великої Вітчизняної війни і війни з Японією та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни і війни з Японією: інвалідам війни I групи - 1000 гривень; інвалідам війни II групи - 900 гривень; інвалідам війни III групи - 800 гривень; колишнім малолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 14 років) вязням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: інвалідам I групи - 1000 гривень; інвалідам II групи - 900 гривень; інвалідам III групи - 800 гривень; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 18 років) вязням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 630 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 1000 гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни і війни з Японією, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій в період Великої Вітчизняної війни і війни з Японією, учасників Великої Вітчизняної війни і війни з Японією та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, які не одружилися вдруге, - 320 гривень; учасникам війни, нагородженим орденами та медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни та війни з Японією, учасникам війни та колишнім вязням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 120 гривень.

Відповідно до вимог ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту позивач має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннявід 09.07.2003, № 1058-IV, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Суми прожиткового мінімуму на 2011 рік встановлено Законом України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плативід 20.10.2009 р. № 1646-VI, а також Законом України Про Державний бюджет України на 2011 ріквід 23.12.2011 р. № 2857-VI, який застосовується з 1 січня 2011 року, та складає 764 грн.

То б то, відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захиступозивач повинний був отримати допомогу в розмірі 3820,0 грн. (764,0 грн. Х 5).

До статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистувносилися зміні у 2007 та у 2008 роках.

Але, положення пункту 13 статті 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, яким на 2007 рік зупинено дію частини пятої ст. ст. 12, 13, 14, 15 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистувизнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України у справі № 6-рп від 09.07.2007 року.

Також, зміни, внесені підпунктом бпідпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. № 107-VI Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українив ч. 5 ст. 12 Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захиступро виплату разової грошової допомоги у розмірі визначеним Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008.

Інших змін до частини 5 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистуна день розгляду справи судом, протягом 2008-2011 років не вносилося.

Статтею 2 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистувизначено, що законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього закону та інших актів законодавства України; права та пільги для ветеранів війни, встановлені раніше законодавством України, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни; нормативні акти органів державної влади, які обмежують права і пільги ветеранів, передбачені цим законом є недійсними.

Крім того, ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, слід зробити висновок, що при визначенні розміру допомоги позивачеві застосуванню підлягають частини 5 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а не постанова Кабінету Міністрів України № 341 від 04.04.2011 року Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистута Про жертви нацистських переслідувань, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Посилання відповідача в своїх запереченнях на ту обставину, що виплата вказаної грошової допомоги здійснена в межах фінансування, передбаченого державним бюджетом на 2011 рік та Постановою Кабінету Міністрів України від 04.04.2011 р. є безпідставним, оскільки факт відсутності коштів не є сам по собі підставою для звуження змісту існуючого у позивача права на отримання грошової допомоги і не є підставою для звільнення відповідача від виплати допомоги у передбаченому законом розмірі.

Відповідно до ст. 3 Конституції України Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Таким чином, суд вважає що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання дій неправомірними, зобовязання нарахувати та сплатити щорічну грошову допомогу до 5 травня 2011 року як учаснику бойових дій, необхідно задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистуст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради про визнання дій неправомірними, зобовязання нарахувати та сплатити щорічну грошову допомогу до 5 травня 2011 року як учаснику бойових дій задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради неправомірними щодо невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2011 рік, відповідно до ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистуу розмірі 5 (пяти) мінімальних пенсій за віком як учаснику бойових дій, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради нарахувати та сплатити за рахунок коштів Державного бюджету України ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2011 рік, відповідно до ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистуу розмірі 5 (пяти) мінімальних пенсій за віком як учаснику бойових дій, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняз урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та раніше сплачених сум за вказаний період, у сумі 3360 (три тисячі триста шістдесят) гривень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний Адміністративний суд Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий суддя О.М. Лаврушин