Справа № 804/1760/15
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2015 рокусправа № 804/1760/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровськ апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Фаворит» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Фаворит» до Дніпропетровської митниці Державної Фіскальної Служби України про визнання протиправним та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської митниці Державної Фіскальної Служби України в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів №110080000/2014/100172/1 від 23.07.2014 р. про коригування митної вартості товару та визнати протиправною та скасувати оформлену Дніпропетровською митницею Міндоходів картку відмови у прийнятті митної декларації № 110080000/2014/00216 від 23.07.2014 р.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з оскарженими рішеннями, оскільки тим, що під час здійснення митного оформлення були надані усі необхідні, передбачені законодавством документи.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Скарга обґрунтована тим, що під час здійснення митного оформлення були надані усі необхідні, передбачені законодавством документи, які дозволяли у належний спосіб перевірити числове значення для здійснення оформлення за ціною контракту, а відповідачем не надано належних доказів для спростування такого.

У судовому засідання представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з викладених в ній підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 31.10.2013р. між ТОВ "Торговий Дім "Фаворит" та фірмою K.M.C. INTER RISE (2002) CO. LTD (Тайланд) був укладений контракт № 2483-RC/TH на постачання продукції, відповідно до якого, фірма зобов'язується поставити товар позивачу, найменування, ціна та кількість якого, зазначаються у додатках і специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього контракту.

Відповідно до положень контракту № 2483-RC/TH на постачання продукції від 31.10.2013р. та специфікації № 4 від 08.05.2014р. фірма K.M.C. INTER RISE (2002) CO. LTD було здійснено постачання товару, а саме тайського довгозернового пропареного рису, 100% чистий та сортований, новий врожай 2014 року у кількості 104000 кг. за ціною 0,429 доларів США за кг. та за загальною ціною 44,616 доларів США; тайського довгозернового пропареного рису Жасмін 100% сортований, новий врожай 2014 року у кількості 52000 кг за ціною 0,975 доларів за кг, за загальною ціною 50700,00 доларів США, на загальну суму 95 316,00 доларів США.

Для здійснення митного оформлення вищезазначеного товару позивач подав відповідачу, серед інших документів, декларацію митної вартості з додатковим аркушем А до неї (у формі електронного документа відповідно до п. 1.4 Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Мінфіну України № 599 від 24.05.2012 p., зареєстрованим у Мінюсті України 18.06.2012 р. за № 984/21296), згідно з якою, митна вартість товару, заявленого до митного оформлення, становить 106811,94 доларів США.

Митна вартість товару була заявлена позивачем за основним методом - за ціною договору, згідно до ст. 58 МК України.

За результатами проведеного контролю із застосуванням системи управління ризиками Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР), відповідно до ст. 337 МК України, в автоматизованому порядку за митною декларацією від 21.07.2014р. № 110080000/2014/117272 відповідачем було виявлено ризик щодо можливого заниження митної вартості та сформовано повідомлення щодо необхідності перевірити достовірність складових митної вартості, перевірити повноту декларування складових митної вартості.

Так у платіжному дорученні від 23.06.2014р. № 407 наявне посилання лише на зовнішньоекономічний договір від 31.10.2013р. № 2483-RС/ТН, що унеможливлює ідентифікацію сплаченої суми з партією товару, що оцінюється. В графі „Призначення платежу" зазначений контракт №2483-RC/TH від 31.10.2013р. без прив'язки до даної партії товару. Пунктом 2.1 Контракту передбачена орієнтовна сума контракту близько 1000000дол.США. Митний орган вважає, що платіжні документи не підтверджують митну вартість товару, визначену позивачем.

Також, фактична дата оплати за платіжним дорученням №407 (23.06.2014р.) не відповідає терміну оплати, зазначеному в специфікації від 08.05.2014р. № 4 до зовнішньоекономічного договору від 31.10.2013р. № 2483-RC/TH.

Крім того, назва транспортного засобу, зазначена в графі 21 МД від 21.07.2014р. №110080000/2014/117272, екологічній декларації від 11.07.2014р. №45685 (MSC ELOISE) не відповідає назві транспортного засобу, зазначеній в коносаменті від 09.06.2014р. №MSCUBP898998 (MERKUR TIDE).

Невідповідність кількості підпунктів розділів 4 та 7 у наданій декларантом англомовній редакції зовнішньоекономічного договору від 20.03.2014 року №2641-MU/FA та його перекладі, що дає підстави для сумніву у повноті наданої декларантом інформації.

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Відповідно до статті VII ГАТТ, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, передбачено Митним кодексом України та іншими нормативними актами.

Митними процедурами вважаються операції, пов'язані із здійсненням митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням, передбачених законом податків і зборів.

Згідно до статті 42 Митного кодексу України, митні органи самостійно визначають форму та обсяг митного контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи при здійсненні митного оформлення товарів.

Статтею 45 Митного кодексу України встановлено, що особи, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на митні органи, зобов'язані подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

Приписами статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Таким чином питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, , митний орган зобов'язаний доводити в суді, можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Як встановлено судом, за результатами проведеного контролю встановлено, що документи та розбіжності що в них містились не давали можливість достовірно обчислити всі складові заявленої митної вартості та виникли сумніви щодо повноти наданої декларантом інформації.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач обґрунтував наявність сумніву щодо митної вартості задекларованого позивачем товару, дійшов висновку про не достатність документів, які безперечно доводили вартісні показники товару.

Внаслідок відмови надання додаткових документів у митниці не було можливості застосувати митну вартість, заявлену Позивачем.

У зв'язку з вищезазначеними розбіжностями, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 23.07.2014р. № 110080000/2014/100172/1, де зазначається про неподання позивачем до митного оформлення документів, які підтверджують складові митної вартості, у відповідності до вимог ч. 2-4 статті 53 Митного кодексу України.

Листом від 10.10.14р. №10-10/1 (вх ДММ від 14.10.14 №12762/3-) ТОВ „ТОРГОВИЙ ДІМ „ФАВОРИТ" надано до митниці додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, випущеного у вільний обіг за митними деклараціями від 24.07.14р. №110080000/2014/117603, що не відповідає вищезазначеному строку надання додаткових документів, передбаченому частиною восьмою статті 55 Кодексу.

Враховуючи, що додаткові документи подані з порушенням законодавчо встановленого 80 - денного терміну, відповідач не розглядав додаткові документи.

У зв'язку із неможливістю застосування першого методу посадовою особою митниці послідовно розглянуто застосування наступних методів визначення митної вартості.

При визначенні митної вартості товарів застосовано митницею резервний метод визначення митної вартості (ст. 64 МКУ) базується на світовій практиці, згідно якої, в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.

Визначена митна вартість товарів ґрунтується на раніше визнаній митній вартості товарів за МД від 26.04.2014р. №10080000/2014/109776.

Таке визначення митної вартості товару було з урахуванням МД від 26.04.2014р. №10080000/2014/109776, яке також оформлювалось позивачем.

Представник позивача зазначив, що дійсно оформлювали вказане МД, проте рішення митного органу за вказаною митною декларацією, яким також було відкориговане митну вартість товару, не оскаржували в судовому порядку.

Також посадовою особою Дніпропетровської митниці у графі 33 рішення про коригування заявленої митної вартості, відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. № 598, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. за № 883/21195 зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Також, посадовою особою митниці зазначено, про проведення консультацій з декларантом та про здійснення коригування митної вартості товару із застосуванням другорядного методу, відповідно до МКУ.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про відсутність належного дослідження та всебічного з'ясування всіх обставин справи, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Фаворит» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Фаворит» до Дніпропетровської митниці Державної Фіскальної Служби України про визнання протиправним та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення складено 15 червня 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник