Справа № 813/36/14
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2015 р. м.Київ К/800/46250/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОН-ЛТД» до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОН-ЛТД» звернулось до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення від 25 грудня 2013 року №0200.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про незаконність оскаржуваного рішення, яке ухвалене відповідачем з перевищенням своїх повноважень та безпідставним застосуванням положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які втратили чинність.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

При винесенні рішення суд першої інстанції виходив із того, що заборгованість позивача у звязку з несплатою страхових внесків, фінансові санкції та пеня за період 2007, 2008 та 2009 років підлягають стягненню і після 01 січня 2011 року, оскільки заборгованість зі сплати внесків виникла в період дії Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2014 року задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОН-ЛТД»; постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОН-ЛТД» задоволені повністю; визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова від 25 грудня 2013 року №0200.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване неправильністю застосування відповідачем положень п.2 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п.9.3.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України та відсутністю у органів Пенсійного фонду повноважень щодо нарахування штрафних санкцій та пені після 01 січня 2011 року.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2014 року скасувати повністю та залишити в силі постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року.

У касаційній скарзі відповідач зазначає про правомірність рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25 грудня 2013 року Управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова на підставі п.2 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» прийнято рішення №0200 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОН-ЛТД» застосовані штрафні санкції в розмірі 4516,60 грн. та нараховано пеню в сумі 97038,84 грн. за період з 20 червня 2007 року до 12 листопада 2013 року.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страхувальник зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Частиною 6 ст.19 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страхові внески нараховуються на суми, зазначені в частинах 1 та 2 цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Стаття 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає порядок обчислення та сплати страхових внесків. В абзаці 1 частини 6 цієї статті зазначено, що страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно ч.2 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції до 01 січня 2011 року) суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до п.2 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції, зокрема за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», який набрав чинності з 01 січня 2011 року, виключено ч.ч.1 9 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

При цьому, абз.5 п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» встановлено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообовязкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Відповідно до абз.6 п.7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» за фондами загальнообовязкового державного соціального страхування збережено повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом, на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій.

Вказані норми передбачають вчинення органами Пенсійного фонду стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків та штрафних санкцій відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Отже, Фонд і після 01 січня 2011 року має право здійснювати контроль за правильністю нарахування та сплати страхових внесків, нарахованих за період до 1 січня 2011 року, і у випадку виявлення порушень право застосовувати штрафні санкції та нараховувати пеню за прострочення платежів, визначені законом, чинним на момент вчинення таких порушень.

Правова позиція щодо застосування п.7 Прикінцевих та перехідних положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» неодноразово висловлювалася Верховним Судом України, зокрема у постанові від 12 травня 2015 року у справі №21-370а15.

Як встановлено ч.13 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами девятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

З урахуванням невиконання відповідачем обовязку щодо своєчасної та у повному обсязі сплати страхових внесків, управлінням Пенсійного фонду правомірно нараховані фінансові санкції та пеня, тому позовні вимоги про скасування рішення обґрунтовано залишені судом першої інстанції без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що апеляційний суд помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, а тому відповідно до ст.226 КАС України постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2014 року скасувати.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді