Справа № 804/3531/15
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 квітня 2015 р. справа № 804/3531/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чорної В.В.

при секретарі Максименко Е.М.

за участі сторін:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Естіл» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 26.09.2014 року,-

в с т а н о в и в :

03 березня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Естіл» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.09.2014 року, винесене Державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області.

20 квітня 2015 року до суду надійшла заява позивача про відмову від адміністративного позову у звязку з досягненням податкового компромісу, та про закриття провадження у справі.

В судове засідання, призначене на 30 квітня 2015 року, представник позивача не зявився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, та документи на підтвердження досягнення процедури податкового компромісу.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_1 підтримав заявлене позивачем клопотання про закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи в межах поданої позивачем заяви про відмову від позову, судом встановлені наступні обставини.

17 січня 2015 року набув чинності Закон України № 63-VIII від 25.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу», статтею 7 якого передбачено, що процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Пунктом 112 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України, яким цей Кодекс було доповнено Законом України № 63-VIII від 25 грудня 2014 року, встановлено, що підставою для примирення сторін на будь-якій стадії процесу є досягнення податкового компромісу щодо сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств відповідно до підрозділу 92 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 1 підрозділу 92 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість подаються за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Разом з уточнюючим розрахунком подається перелік (опис) господарських операцій, щодо яких здійснено уточнення показників податкової декларації.

Пунктом 2 п. 1 підрозділу 92 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Сума погашеного податкового зобов'язання з податку на прибуток та/або податку на додану вартість в розмірі 95 відсотків внаслідок застосування податкового компромісу не враховується для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств.

Відповідно до п. 3 підрозділу 92 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, процедура досягнення податкового компромісу триває не більше ніж 70 календарних днів з дня, наступного за днем подання уточнюючого розрахунку.

Подання платником податків уточнюючого розрахунку за періоди, щодо яких не була проведена документальна перевірка, може бути підставою для проведення документальної позапланової перевірки згідно з процедурою податкового компромісу.

Протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем подання уточнюючого розрахунку, контролюючий орган приймає рішення щодо необхідності проведення документальної позапланової перевірки, про що повідомляє платника податків відповідно до статті 42 цього Кодексу.

Документальна позапланова перевірка проводиться виключно з питань, які стосуються витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суми завищення податкового кредиту з податку на додану вартість, у межах процедури досягнення податкового компромісу.

Якщо контролюючий орган повідомив платника податків про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки, сума задекларованих зобов'язань вважається узгодженою. У разі прийняття рішення про необхідність проведення документальної позапланової перевірки контролюючий орган проводить таку перевірку та за її результатами: 1) приймає податкове повідомлення рішення у разі виявлення порушень платником податків вимог податкового законодавства, сплата грошового зобов'язання за яким здійснюється у розмірі, передбаченому пунктом 2 цього підрозділу; 2) складає довідку у разі відсутності таких порушень, що підтверджує правомірність визначення сум податкових зобов'язань в уточнюючому розрахунку.

Податкове повідомлення-рішення або довідку контролюючий орган направляє платнику податків у порядку, передбаченому статтями 42 та 58 цього Кодексу.

Пунктом 5 підрозділу 92 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що платник податків сплачує податкові зобов'язання, визначені в уточнюючому розрахунку та/або податковому повідомленні рішенні, у розмірі, передбаченому пунктом 2 цього підрозділу, протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем узгодження. Днем узгодження вважається день отримання повідомлення контролюючого органу про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки, а в разі прийняття рішення про необхідність проведення документальної позапланової перевірки - день отримання довідки, що підтверджує правомірність визначення сум податкових зобов'язань в уточнюючому розрахунку, або день отримання податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами такої перевірки.

Згідно п. 7 підрозділу 92 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Процедура податкового компромісу щодо розміру та строків сплати заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, встановлена цим підрозділом, поширюється також на випадки, коли у платника податків незалежно від процедури податкового компромісу за рішенням контролюючого органу розпочата документальна перевірка або складено акт за наслідками такої перевірки. У таких випадках платник податків має право подати до контролюючого органу, який призначив документальну перевірку або склав акт за результатами такої перевірки, відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань до податкових декларацій за звітні податкові періоди в порядку, визначеному пунктом 1 цього підрозділу.

Відповідно до п. 8 підрозділу 92 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом, такі зобов'язання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Естіл» було подано до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області заяву про застосування податкового компромісу, якою для застосування компромісу визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 790 801,00 грн. (податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 26.09.2014 року).

Розмір узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість становить 5 відсотків від цієї суми 39 540,00 грн.

19.03.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Естіл» було сплачено 39 540,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2600-9-30928201 від 19.03.2015 р., яке надано до матеріалів справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо сторони досягли примирення.

Як було зазначено вище, підставою для примирення сторін на будь якій стадії процесу є досягнення податкового компромісу щодо сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств відповідно до підрозділу 92 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (п. 112 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України).

За наведених обставин, та у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про досягнення між сторонами примирення, у зв'язку із чим клопотання представника позивача підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись п. 112 розділу «Прикінцеві та перехідні положення», п. 3 ч. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Естіл" від позову до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.09.2014 року.

2. Закрити провадження у адміністративній справі № 804/3531/15 за даним позовом.

3. Копію ухвали надіслати сторонам.

4. Розяснити сторонам, що повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною вимогою не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2