Справа № 500/7538/14-а
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/7538/14-а
Провадження № 2-а/500/15/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача та третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, треті особи головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 та головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування постанов про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, який уточнив та яким просив визнати незаконними та скасувати постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, а саме: постанову серії ВП № 33895804 від 03.03.2014 року про накладення штрафу в розмірі 170 грн.; постанову серії ВП № 33895804 від 12.03.2014 року про накладення штрафу в розмірі 340 грн.; постанову серії ВП № 33896566 від 03.03.2014 року про накладення штрафу в розмірі 170 грн.; постанову серії ВП № 33896566 від 12.03.2014 року про накладення штрафу в розмірі 340 грн.; постанову серії ВП № 33896756 від 03.03.2014 року про накладення штрафу в розмірі 170 грн. та постанову серії ВП № 33896756 від 12.03.2014 року про накладення штрафу в розмірі 340 грн.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач вказує, що головним державним виконавцем державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеський області ОСОБА_6 були винесені постанови про накладення на ОСОБА_4 штрафу за невиконання судового рішення за виконавчими листами № 2-1665/11, виданими 01.08.2012 року.

Також, позивач зазначає, що вказані постанови про накладення штрафу мотивовані тим, що ОСОБА_4 не виконав вимоги державного виконавця за виконавчими листами № 2-1665/11, які були видані 01.08.2012 року Ізмаїльським міськрайонним судом, згідно з якими на ОСОБА_4 були покладені наступні зобов'язання:

- не чинити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні 8/15 частин домоволодіння за адресою: м.Ізмаїл, вул.Чапаева/Капітана Семенюка, 18/7 шляхом знесення частини веранди, яка визначена в генеральному плані технічного паспорту станом на 17.08.2010 року під літ. «а», та в поповерховому плані під. літ. № 2 - 1 самовільно збільшеної на 11,6 кв.м., яка споруджена з порушенням п.4.1, п.4.2, 5.4, 5.5.8.11 ДБН В.32-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»; веранду під літ. «а-4» в генеральному плані технічного паспорту площею 7,6 кв.м. розмірами 2,6 х 3,5м., визначеному в поповерховому плані технічного паспорту за № 2-І, яка споруджена з порушенням ДБН 360-92 таблиця 1 додаток 8.1; прибудову другого поверху під літ.«А-1», яка складається з приміщень в по-поверховому плані: № 2-7-хол, площею 26,0 кв.м., № 2-8 -житлова кімната -12,2 кв.м., № 2-9 кімната - 20,2 кв.м., № 2-10- кладова -2,0 кв.м., № 2-11 ванна -2,9 кв.м. № 2-12 -житлова кімната-16,0 кв.м, загальною площею 79,3 кв.м., ідентифіковану експертом, як другий поверх житлового будинку, проведена з порушенням п.4.1, 4.2, 5.4, 5.5, 8-11 ДБН В.32-2-2009 п.3.73 СНтП 2.04.05- 91, п.2.28 ДБН В.2.2-15 -2005; гараж літ. «Е» розмірами в плані 6,22 х 9,84 м, споруджений з порушенням п.2.25 ДБН 360-92; бетонну споруду у виді бетонного «корита» уздовж фундаменту домоволодіння по вул. Чапаева / Капітана Семенюка, 18/7;

- відновити домоволодіння за адресою: вул. Чапаева/вул.Капітана Семенюка, 18/7 у первісний стан, існуючий до самовільної реконструкції та самовільного будівництва, а саме: відновити дахове приміщення (дах) спільного домоволодіння, сарай літ. «В», паркан, який існував у дворі до початку самовільних реконструкцій, згідно генерального плану будинку станом на 1995 рік, систему вентиляції кв.1 за адресою: м. Ізмаїл, вул. Чапаева/вул. Капітана Семенюка, 18/7, димову цегляну трубу від кв. 1 за адресою: м. Ізмаїл, вул. Чапаева/вул. Капітана Семенюка, 18/7;

- відновити водопостачання у кв.1 за адресою: м.Ізмаїл, вул.Чапаева/вул.Капітана Семенюка, 18/7 та загальний ввід води у домобудову за адресою: м. Ізмаїл, вул. Чапаева/вул. Капітана Семенюка, 18/7 та заборонити переобладнання систем водопостачання кв.1 за адресою: м.Ізмаїл, вул.Чапаева/вул.Капітана Семенюка, 18/7 без їхньої згоди та демонтувати кран перекриття постачання води у кв.1 за адресою: м.Ізмаїл, вул.Чапаева/вул. Капітана Семенюка, 18/7.

Разом з тим, позивач вказує, що тільки у листопаді 2014 року він дізнався про те, що за виконавчими листами №2-1665/11, виданими 01.08.2012 року Ізмаїльським міськрайонним судом, було відновлено виконавче провадження, а саме у той час, коли на його ім'я на адресу: м.Ізмаїл, вул.Чапаева, б.18 (де він не мешкає) надійшли копії постанов про відкриття виконавчих проваджень за постановами про накладання на нього штрафів за невиконання рішення суду та вимога головного державного виконавця Цонкової І. О. сплатити дані штрафи та виконавчий збір. Після отримання зазначеної вимоги позивачем було підготовлено запит щодо надання інформації, який було подано до державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеський області.

Крім цього, як стверджує позивач, він не отримував жодної вимоги - постанови державного виконавця, що підтверджується також документально, а саме постановами державного виконавця про відкладення провадження виконавчих дій від 14.02.2014 року, 17.02.2014 року, 24.02.2014 року, 03.03.2014 року та 21.03.2014 року.

Таким чином, позивач зазначає, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_3 не було направлено на його адресу жодної постанови про поновлення виконавчого провадження, натомість були винесені постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за невиконання рішення суду.

Також, позивач зазначає, що на момент винесення постанов про накладання на нього штрафу за невиконання судового рішення за виконавчими листами № 2-1665/11, виданими 01.08.2012 року Ізмаїльським міськрайонним судом, власниками 7/15 частин будинку з надвірними спорудами, розташованими за адресою: м. Ізмаїл, вул. Чапаева, 18, а саме з 28.02.2013 року та на даний час, є ОСОБА_9 та ОСОБА_10, яким належить по 7/30 частині вказаного будинку. Отже, на момент винесення постанов про накладання штрафів за невиконання рішення суду за виконавчим листами №2-1665/11, виданими 01.08.2012 року Ізмаїльським міськрайонним судом, він вже не був власником 7/15 частин будинку з надвірними спорудами, розташованими за зазначеною адресою, тому не мав правових підстав виконувати рішення суду від 16 грудня 2011 року по справі № 2-1665/11. Також пояснює, що неможливість виконати рішення суду з поважних підстав не є підставою для накладання на нього штрафів за ухилення від виконання рішення за вказаними виконавчими листами №2-1665/11.

Крім цього, зазначає, що з березня 2013 року по теперішній час проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та жодна з постанов про накладання на нього штрафу не були відправлені за вказаною адресою, а вказані постанови про накладання штрафу він отримав тільки 05.11.2014 року у виконавчій службі особисто під розпис.

Таким чином, позивач вважає, що винесені головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 постанови про накладення на нього штрафу є необґрунтованими, такими, що не відповідають нормам чинного законодавства та винесені з перевищенням компетенції суб'єкта владних повноважень, а отже підлягають скасуванню.

Позивач та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Крім цього, позивач вказав, що через поганий стан здоровя він знаходився на лікарняному тривалий термін, що підтверджується наданими листками непрацездатності.

В судовому засіданні представник відповідача та третя особа - ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні позовних вимог мотивуючи тим, що 13.08.2012 року на адресу відділу ДВС надійшла заява про відкриття виконавчого провадження від представника стягувача, в якій останній просив прийняти на примусове виконання три виконавчі листи № 2-1665/11, що видані 01.08.2012 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської суду (далі - виконавчий документ) про:

- зобов'язання ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перешкоди в користуванні, володінні і розпорядженні 8/15 частин домобудови, розташованої в м. Ізмаїлі, вул. Чапаева/Капітана Семенюка 18/7, а саме: знести самовільно споруджені ОСОБА_4 будівлі: частину веранди, визначену в генеральному поповерховому плані під. літ. № 2 -1 самовільно збільшеної на 11,6 кв.м., яка споруджена з порушенням п.4.1, п.4.2, 5.4, 5.5.8.11 ДБН В.32-2-2009 "Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт"; веранду під літ. "а-4"в генеральному плані технічного паспорту площею 7,6 кв.м. розмірами 2,6 х 3,5м., визначеному в поповерховому плані технічного паспорту за № 2-І, яка споруджена з порушенням ДБН 360-92 таблиця 1 додаток 8.1; прибудову другого поверху під літ. «А-1», яка складається з приміщень в поповерховому плані: № 2-7-хол, площею 26,0 кв.м.. № 2-8 -житлова кімната -12,2 кв.м., № 2-9 кімната -20,2 кв.м. № 2-Ю- кладова -2.0 кв.м. № 2-11 ванна -2.9 кв.м. № 2-12 - житлова кімната-16,0 кв.м, загальною площею 79.3 кв.м., ідентифіковану експертом, як другий поверх житлового будинку, проведена з порушенням п.4.1, 4.2. 5.4. 5.5. 8-11 ДБН В.32-2-2009 п.3.73 СНтП 2.04.5-91, п.2.28 ДБН В.2.2-15 -2005; гараж літ. "Е" розмірами в плані 6,22 х 9,84 м, споруджений з порушенням п.2.25 ДБН 360-92: бетонну споруду в виді бетонного "корита" уздовж фундаменту домоволодіння по вул.Чапаева/АДРЕСА_1;

- зобов'язання ОСОБА_1 відновити домоволодіння за адресою: вул.Чапаева/вул.Капітана Семенюка, 18/7 у первісний стан, існуючий до самовільної реконструкції та самовільного будівництва, а саме: відновити дахове приміщення (дах) спільного домоволодіння, сарай літ."В", паркан, який існував у дворі до початку самовільних реконструкцій, згідно генерального плану будинку станом на 1995 рік, систему вентиляції кв.1 за адресою: м.Ізмаїл, вул.Чапаева/вул.Капітана Семенюка, 18/7, димову цегляну трубу від кв. 1 за адресою: м.Ізмаїл, вул.Чапаева /вул.Капітана Семенюка,18/7;

- зобовязання ОСОБА_1 відновити водопостачання у кв.1 за адресою: м.Ізмаїл, вул.Чапаева/вул.Капітана Семенюка, 18/7 та загальний ввід води у домобудову за адресою: м.Ізмаїл, вул.Чапаєва/вул.Капітана Семенюка, 18/7 та заборонити переобладнання систем водопостачання кв. 1 за адресою: м. Ізмаїл, вул.Чапаева/вул. Капітана Семенюка, 18/7 без їхньої згоди та демонтувати кран перекриття постачання води у кв.1 за адресою: м.Ізмаїл, вул.Чапаева/вул. Капітана Семенюка, 18/7.

Представник відповідача зазначає, що 15.08.2012 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, та копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику для виконання, а також стягувачу для відома. 26.09.2012 року державним виконавцем складено акт про те, що до відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області за викликом з'явився боржник ОСОБА_4, який пояснив, що станом на теперішній час він постанову про відкриття виконавчого провадження не отримував. Державним виконавцем було повідомлено боржника про відкриття виконавчого провадження та повідомлено резолютивну частину виконавчого листа, а також наслідки невиконання рішення суду. Боржнику запропоновано отримати постанови про відкриття виконавчого провадження, однак боржник відмовився.

Представник відповідача та третя особа - ОСОБА_3 зазначив, що 03.02.2014 року до відділу відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області надійшла заява боржника, в якій він просить відділ ДВС звернутися до Ізмаїльського міськрайнного суду Одеської області з розясненням про встановлення порядку виконання рішення у звязку з тим, що 7/15 частин будинку за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул. Чапаева, 18, що належала боржнику, вже належить іншим особам. 14.02.2014 року боржнику надано відповідь, де вказано, що у відділі ДВС виконуються рішення щодо знесення самовільно споруджених ним будівель, а не того, що законно збудовано та передано ним за договором міни іншим особам. Також в даній відповіді, боржника зобовязано до 21.02.2014 року самостійно виконати вищезазначені виконавчі документи. Копію відповіді направлено боржнику рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою, зазначеною в заяві, а саме: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Чапаева, 18. 24.02.2014 року та 03.03.2014 року з метою перевірки виконання боржником рішення суду, державний виконавець вийшов за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Чапаева, 18 та було встановлено, що боржник рішення суду не виконав. Даний факт невиконання боржником рішення суду, засвідчено актами державного виконавця від 24.02.2014 року та 03.03.2014 року. Крім цього, 03.03.2014 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору на користь держави у розмірі 680,00 грн. по кожному виконавчому провадженню. Також, 03.03.2014 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 170,00 грн. по кожному виконавчому провадженню. Державним виконавцем було надано боржнику новий строк для виконання рішення суду, а саме до 10.03.2014 року, із зазначенням дати перевірки 11.03.2014 року.

Однак, 11.03.2014 року державним виконавцем встановлено, що боржник рішення суду не виконав, про що складено акт державного виконавця від 11.03.2014 року. В свою чергу, 12.03.2014 року у звязку з невиконанням боржником рішення суду у встановлений строк, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі на боржника у розмірі 340,00 грн. по кожному виконавчому провадженню. Всі винесені постанови державним виконавцем направлялися за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул.Чапаева, б.18, оскільки у виконавчому проваджені знаходяться заяви боржника, з якими він звертався до відділу ДВС саме із зазначеною адресою. Станом на 24.03.2014 року в матеріалах виконавчого провадження була відсутня інформація про нове місце мешкання боржника.

Третя особа, головний держаний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_5, будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надіславши на адресу суду заяву, якою просить у задоволенні уточнених позовних вимог відмовити та розглянути справу у її відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача і третю особу - ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України і згідно із ч.2 цієї зазначеної статті здійснюється державними виконавцями. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

У відповідності до ч. 1 ст. 89 вищевказаного Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" надано роз'яснення, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на боржника, яка не виконана самостійно боржником, є підставою для її примусового виконання.

В цьому ж пункті постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України з посиланням на пункт 7 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" зазначається, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами.

В судовому засіданні встановлено, що 01.08.2012 року Ізмаїльським міськрайонним судом видані три виконавчі листи № 2-1665/11, якими на ОСОБА_4 були покладені зобов'язання:

- не чинити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні 8/15 частин домоволодіння за адресою: м.Ізмаїл, вул.Чапаева/Капітана Семенюка, 18/7 шляхом знесення частини веранди, яка визначена в генеральному плані технічного паспорту станом на 17.08.2010 року під літ. «а», та в поповерховому плані під. літ. №2-1 самовільно збільшеної на 11,6 кв.м., яка споруджена з порушенням п.4.1, п.4.2, 5.4, 5.5.8.11 ДБН В.32-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»; веранду під літ. «а-4» в генеральному плані технічного паспорту площею 7,6 кв.м. розмірами 2,6 х 3,5м., визначеному в поповерховому плані технічного паспорту за № 2-І, яка споруджена з порушенням ДБН 360-92 таблиця 1 додаток 8.1; прибудову другого поверху під літ. «А-1», яка складається з приміщень в поповерховому плані: № 2-7-хол, площею 26,0 кв.м., № 2-8 -житлова кімната -12,2 кв.м., № 2-9 кімната - 20,2 кв.м., № 2-10- кладова -2,0 кв.м., № 2-11 ванна -2,9 кв.м. № 2-12 -житлова кімната-16,0 кв.м, загальною площею 79,3 кв.м., ідентифіковану експертом, як другий поверх житлового будинку, призведена з порушенням п.4.1, 4.2, 5.4, 5.5, 8-11 ДБН В.32-2-2009 п.3.73 СНтП 2.04.05- 91, п.2.28 ДБН В.2.2-15 -2005; гараж літ. «Е» розмірами в плані 6,22 х 9,84 м, споруджений з порушенням п.2.25 ДБН 360-92; бетонну споруду у виді бетонного «корита» уздовж фундаменту домоволодіння по вул. Чапаева/Капітана Семенюка, 18/7;

- відновити домоволодіння за адресою: вул.Чапаева/вул.Капітана Семенюка, 18/7 у первісний стан, існуючий до самовільної реконструкції та самовільного будівництва, а саме: відновити дахове приміщення (дах) спільного домоволодіння, сарай літ.«В», паркан, який існував у дворі до початку самовільних реконструкцій, згідно генерального плану будинку станом на 1995 рік, систему вентиляції кв.1 за адресою: м.Ізмаїл, вул.Чапаева/вул.Капітана Семенюка, 18/7, димову цегляну трубу від кв. 1 за адресою: м.Ізмаїл, вул.Чапаева/вул.Капітана Семенюка, 18/7;

- відновити водопостачання у кв. 1 за адресою: м.Ізмаїл, вул.Чапаева/вул. Капітана Семенюка, 18/7 та загальний ввід води у домобудову за адресою: м. Ізмаїл, вул. Чапаева / вул. Капітана Семенюка, 18/7 та заборонити переобладнання систем водопостачання кв.1 за адресою: м. Ізмаїл, вул.Чапаева/ вул. Капітана Семенюка, 18/7 без їхньої згоди та демонтувати кран перекриття постачання води у кв. 1 за адресою: м. Ізмаїл, вул.Чапаева/вул. Капітана Семенюка, 18/7.

15.08.2012 року державним виконацем відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області винесено постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листами № 2-1665/11, які видані 01.08.2012 року Ізмаїльським міськрайонним судом, та копії постанов про відкриття виконавчого провадження були направлені боржнику для виконання, а також стягувачу для відома.

26.09.2012 року державним виконавцем складено акт про те, що до відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області за викликом з'явився боржник, ОСОБА_4, який пояснив, що станом на той час він постанову про відкриття виконавчого провадження не отримував. Державним виконавцем було повідомлено боржника про відкриття виконавчого провадження та повідомлено резолютивну частину виконавчого листа, та наслідки невиконання рішення суду відповідно до ст. 382 КК України, роз'яснено вимоги ст.ст. 89, 90 Закону України «Про виконавче провадження».

03.02.2014 року до відділу ДВС надійшла заява боржника, згідно з якою ОСОБА_1 просить відділ ДВС звернутися до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з розясненням про встановлення порядку виконання рішення у звязку з тим, що 7/15 частин будинку, розташованому за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Чапаева, 18, яка належала боржнику, вже належить іншим особам. Так, згідно договору міни від 28.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міськрайонного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_11 та зареєстрованого в реєстрі за № 568, а також згідно витягів з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №№838254, 838537, 833421 від 28.02.2013 року власниками 7/15 частин будинку з надвірними спорудами, розташованими за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Чапаева, 18 на даний час є ОСОБА_9 та ОСОБА_10, по 7/30 частин за кожним.

В свою чергу, відповідно до листа відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції за вих.№4076 від 14.02.2014 року ОСОБА_1 повідомлено, що у державного виконавця відсутні підстави звертатися до суду із заявою про розяснення рішення суду, оскільки у виконавчому документі резолютивна частина рішення та зміст виконавчого документа є зрозумілою. Крім цього, боржника зобовязано до 21.02.2014 року самостійно виконати вищевказані виконавчі документи.

Копію відповіді направлено боржнику рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою, зазначеною в заяві, а саме: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Чапаева, б.18.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції було здійснено вихід за адресою: м. Ізмаїл, вул.Чапаева, 18, з метою перевірки виконання рішення суду боржником, про що складено акти державного виконавця від 24.02.2014 року та 03.03.2014 року про те, що боржник рішення суду не виконав.

03.03.2014 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору на користь держави у розмірі 680,00 грн. по кожному виконавчому провадженню.

Також, 03.03.2014 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 170,00 грн. по кожному виконавчому провадженню, а також надано боржнику новий строк для виконання рішення суду, а саме до 10.03.2014 року, із зазначенням дати перевірки 11.03.2014 року.

Копії постанов про накладення штрафу направлено боржнику за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Чапаева, б.18, що підтверджується супровідними листами за вих.№№5776, 5777, 5778 від 04.03.2014 року та витягом з реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції за 05.03.2014 року.

Відповідно до акта державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції від 11.03.2014 року державним виконавцем встановлено, що боржник рішення суду не виконав.

12.03.2014 року у звязку з невиконанням боржником рішення суду в новий строк, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у подвійному розмірі на боржника у розмірі 340,00 грн. по кожному виконавчому провадженню.

Копії постанов про накладення штрафу направлено боржнику за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Чапаева, б.18, що підтверджується супровідними листами за вих.№№6341, 6342, 6343 від 12.03.2014 року та поштовим повідомленням.

Відповідно до листа ОСОБА_1, датованого 21.03.2014 року, тобто після винесення та направлення ОСОБА_1 постанов про накладення штрафу, останній зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 «а», а також власником житла, розташованого за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Чапаєва, б.18 є інша особа, а саме ОСОБА_9

05.11.2014 року ОСОБА_1 отримав у відділі державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції копії постанов про накладення на нього штрафу, що підтверджується розпискою у заяві останнього.

Згідно ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про зміну місця проживання чи перебування.

Як вбачається з матеріалів справи, в заявах, з якими боржник неодноразово звертався до відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції вказана адреса: м.Ізмаїл, вул.Чапаєва, 18, тобто адреса за якою направлялися всі постанови винесені державним виконавцем відділу ДВС і лише листом від 21.03.2014 року ОСОБА_1 повідомив відділ державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції про те, що він зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 «а», тобто вказаний лист було направлено вже після винесення та направлення ОСОБА_1 постанов про накладення штрафу.

Проаналізувавши положення Закону України "Про виконавче провадження", суд приходить до висновку, що на громадянина, може бути накладено штраф відповідно до ч.1 статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" лише в разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії.

Такий висновок підтверджується і положенням, викладеним в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", що суд при розгляді справ на постанови державного виконавця чи начальника відповідного відділу державної виконавчої служби про накладення штрафів, передбачених статтями 87, 88 Закону України "Про виконавче провадження", повинен виходити з того, що вони не є адміністративним стягненням, а санкцією за невиконання зазначених у цих статтях вимог.

Таким чином, аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що боржник у встановлений законом строк не повідомив державного виконавця про зміну місця проживання, а також враховує, що у всіх заявах боржника на адресу відділу державної виконавчої служби, крім датованої 21.03.2014 року, тобто після винесення та направлення постанов про накладення штрафу, позивачем (боржником) зазначалась адреса: м.Ізмаїл, вул.Чапаєва, 18.

Крім цього, згідно листків непрацездатності, перший з яких було видано 28.10.2013 року було встановлено про госпіталізацію позивача ОСОБА_1 з діагнозом: Q задній інфаркт міокарда, тривале лікування та надання згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 11.02.2014 року другою групи інвалідності.

Разом з тим, вказані обставини самі по собі не можуть свідчити про безпідставність і не законність оскаржуваних постанов про накладення штрафів.

Крім цього, суд погоджується з правовою позицією відповідача, що відділом ДВС виконуються рішення щодо знесення самовільно споруджених ОСОБА_1 споруд і укладення договору міни 7/15 частин будинку з надвірними спорудами, розташованими за адресою: м. Ізмаїл, вул. Чапаева, 18 відповідно до якого власниками даної частки домоволодіння є ОСОБА_9 та ОСОБА_10, але вказана обставина не є підставою для не виконання відповідного рішення суду і таким чином не свідчить про наявність достатніх підстав для визнання незаконними та скасування оскаржуваних постанов про накладення штрафу.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк не повідомив своєчасно і належним чином державного виконавця про зміну місця проживання, та в усіх заявах боржника до винесення оскаржуваних постанов зазначав адреса: м.Ізмаїл, вул.Чапаєва, 18, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, треті особи головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 та головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування постанов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 9-11, 18, 71, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, треті особи головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 та головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування постанов про накладення штрафу - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_12