Справа № 805/2022/15-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/2022/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 р. Справа № 805/2022/15-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб’єва І.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області до Державного підприємства «Шахта ім. Д.С. Коротченко» про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1,

в с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області (далі – Управління ПФ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Шахта ім. Д.С. Коротченко» (далі - Підприємство) про стягнення заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 за період з грудня 2014 року по березень 2015 року у розмірі 1 406 791,94 гривень.

Зазначали, що Підприємство зареєстровано в органах Пенсійного фонду України як платник страхових внесків та відповідно до закону зобов’язане до 25-го числа кожного місяця відшкодовувати Управлінню ПФ місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Проте, в строки, визначені законодавством, Підприємство не сплатило відповідну суму, в наслідок чого останнє має заборгованість.

Посилаючись на пункт 2 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058) просили стягнути з Підприємства заборгованість у розмірі 1 406 791,94 гривень.

Представник позивача до судового засідання не з’явився, через канцелярію суду надійшла заява про підтримання позовних вимог, у якій позивач просив розглянути справу за відсутності його представників.

Представник відповідача у судове засідання також не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через відділ діловодства надав відзив та зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Просили розгляд справи здійснити за відсутності представника Підприємства.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін відповідно до положень частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне.

Підприємство зареєстроване як юридична особа, код ЄДРПОУ 35527931, з 23 грудня 2007 року є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1 Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 400/97).

Як вбачається з матеріалів справи колишнім працівникам Підприємства призначені та виплачувались Управлінням ПФ пільгові пенсії на підставі пункту "а" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Управлінням ПФ на адресу Товариства були направлені розрахунки сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, які були отримані відповідачем. Проте, станом на час розгляду справи Підприємство не сплатило визначеної Управлінням ПФ суми, внаслідок чого має заборгованість у сумі 1 406 791,94 гривень.

Наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи, зокрема розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій та відповідними розпорядженнями про призначення пенсій.

Крім того, між Підприємством та Управлінням ПФ підписаний акт звірки № 02-93 від 08 квітня 2015 року, яким фактично Підприємство визнало наявність заборгованості. Разом з тим, відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 52 КАС України крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково, подати заперечення проти адміністративного позову.

Частиною четвертою вказаної статті визначено, що суд не приймає відмови позивача від адміністративного позову, визнання адміністративного позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку що визнання Підприємством адміністративного позову не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

За змістом пункту «а» частини першої статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон № 1788) окремі категорії працівників мають право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 2 прикінцевих положень Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6 Постанови правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року N 21-1 «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» (далі - Інструкція) розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підпунктом 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, сума заборгованості Підприємства з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 за період з грудня 2014 року по березень 2015 року становить – 1 406 791,94 гривень.

З огляду на викладені обставини, а також враховуючи те, що підприємством фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених на підставі пункту «а» статті 13 Закону № 1788 в установленому законом порядку не відшкодовані та разом з тим, позовні вимоги визнані у повному обсязі, вони підлягають стягненню з відповідача, а позов Управління ПФ – задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове районі Донецької області задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Аляб'єв І.Г.