Справа № 815/1782/15
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/1782/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Південь-мясо» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі міста ОСОБА_1 управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «Південь-мясо» (далі Позивач, або ПП «Південь-мясо») з адміністративним позовом (а.с.4-8) до Державної податкової інспекції у Суворовському районі міста ОСОБА_1 управління Міндоходів в Одеській області (далі Відповідач, або ДПІу Суворовському районі м. Одеси) про визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області № 3/15-54 від 09.02.2015 року щодо погодження застосування процедури податкового компромісу.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

У 2014 році Відповідачем було проведено планову документальну виїзну перевірку приватного підприємства «Південь-мясо» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року. За результатами вказаної перевірки Відповідачем складений акт перевірки № 705/15-54-22-01 від 27.03.14 року, відповідно до висновків якого ПП «Південь-мясо» у перевіряємому періоді було занижено податок на прибуток на загальну суму 268487,00 грн. та занижено податок на додану вартість (далі ПДВ) на загальну суму 217677,00 грн.

На підставі акту перевірки № 705/15-54-22-01 від 27.03.14 року Відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 08.04.2014 року про збільшення суми податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 217677,00 грн. та збільшення суми податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 268487,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій по цих податках в розмірі 726,00 грн. Вказані повідомлення-рішення Відповідача були оскаржені Позивачем до Одеського окружного адміністративного суду.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду по справі № 815/2291/14 від 06.06.14 року було задоволено заявлений по цій справі позов, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Відповідача №, № від 08.04.2014 року. На вказану постанову Відповідачем було подано апеляційну скаргу, по якій Одеським апеляційним адміністративним судом відкрито провадження.

29.01.2015 року Позивач на виконання вимог п.7 Підрозділу 9-2 Розділу XX ПК України звернувся до Відповідача з заявою про намір досягнення податкового компромісу по вищевказаним повідомленням-рішенням.

03.02.2015 року Відповідачем за результатами розгляду вказаної заяви було прийнято рішення №2/15-54 щодо погодження застосування податкового компромісу, згідно якого Відповідачем застосовано податковий компроміс щодо податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 268488 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 08.04.2014 року та ПДВ у сумі 218402,00 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 08.04.2014 року.

Вказаним рішенням Відповідача також встановлено, що у зв'язку із застосуванням податкового компромісу сплаті Позивачем підлягає 24308,20 грн., з яких: ПДВ в розмірі 10883,85 грн., податок на прибуток в розмірі 13424,35 грн. Також вказаним рішенням Відповідача було постановлено, що після сплати Позивачем за цим рішенням вказаних сум, інша частина податкового зобов'язання (95%) 461855,80 грн. та штраф і пеня у розмірі 135351,2 грн. вважатимуться погашеними.

03.02.2015 року Позивачем, на виконання рішення №2/15-54 від 03.02.2015 року, було сплачено до бюджету в рамках податкового компромісу ПДВ у сумі 10883,85 грн. та податок на прибуток у розмірі 13424,35 грн.. Вказане підтверджується квитанціями Філії ПАТ «КБ» ІНВЕСТБАНК» у м. Одесі №№50247902, 50247904 від 03.02.2015 року.

Таким чином, згідно п.8 Підрозділу 9-2 Розділу XX ПК України податковий компроміс по вказаній вище заяві Позивача по податковим повідомленням-рішенням Відповідача № від 08.04.2014 року та № від 08.04.2014 року вважається досягнутим та розмір сплачених Позивачем узгоджених податкових зобов'язань не може бути змінений.

Однак, 09.02.2015 року за результатами повторного розгляду заяви Позивача про намір досягнення податкового компромісу Відповідачем було прийнято оскаржуване рішення №3/15-54, згідно якого було повторно застосовано податковий компроміс щодо податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 2917,00 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 08.04.2014 року та ПДВ у сумі 2778,00 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 08.04.2014 року. Вказаним рішенням Відповідача встановлено, що у зв'язку із повторним застосуванням податкового компромісу сплаті Позивачем підлягає вже 285,00 грн., а саме: ПДВ у сумі 139,00 грн., податок на прибуток у сумі 146,00 грн. Також вказаним рішенням Відповідача постановлено, що після сплати Позивачем за цим рішенням 285,00 грн., інша частина податкового зобов'язання (95%) в сумі 5410, 16 грн. та штрафи у розмірі 723,00 грн. вважатимуться погашеними.

Таким чином, згідно оскаржуваного рішення, Відповідач повторно розглянув вже розглянуту ним раніше заяву Позивача про намір досягнення податкового компромісу, за результатами повторного розгляду прийняв повторне рішення про погодження застосування процедури податкового компромісу та повторно застосував до нього за однією і тією ж заявою по одних і тих же податкових повідомленнях-рішеннях податковий компроміс, коли цей компроміс вже був досягнутий, що є порушенням ст.19 Конституції Україні, адже жодною нормою ПК Україні та інших норм чинного законодавства до повноважень Відповідача не віднесено вчинення таких дій та прийняття рішень з таких питань.

В судовому засіданні представники Позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник Відповідача в судове засідання для розгляду справи по суті не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, заяв про відкладення розгляду справи не надав. Судом визнано неявку представника Відповідача неповажною, та на підставі ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) ухвалено рішення про розгляд справи за відсутності представника Відповідача.

Між тим, представником Відповідача були надані до канцелярії суду заперечення на адміністративний позов (а.с.35-36) в яких останнім зазначено, що підставою для додаткового розгляду заяви Позивача щодо застосування податкового компромісу та прийняття рішення №3/15-54 від 09.02.2015 року стало те, що порушення зі сплати ПДВ в розмірі 214790,00 грн. та зі сплати податку на прибуток в розмірі 265715,94 грн., вказані в акті перевірки № 705/15-54-22-01 від 27.03.14 року, були допущені Позивачем в 1 кварталі 2011 року в звязку з чим враховуючи положення п.102.1. ст.102, п.1 підрозділу 9-2 Розділу XX ПК України, на вказані суми донарахувань не поширюється процедура податкового компромісу. Враховуючи вищенаведене, Відповідач вважає, що оскаржуване рішення є правомірним, відповідає фактичним обставинам справи, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив про розгляд справи 15.06.2015 року в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши та проаналізувавши надані докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ДПІ у Суворовському районі м. Одеси було проведено планову документальну виїзну перевірку ПП «Південь-мясо» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року, за результатами якої Відповідачем складений акт № 705/15-54-22-01 від 27.03.14 року (далі Акт перевірки). Відповідно до висновків Акту перевірки встановлено порушення ПП «Південь-М'ясо» п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток у періоді, що перевірявся, на загальну суму 268487 грн., п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.п.198.3, 198.6 ст. 198, п.п.201.1., 201.4, 201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ у періоді, що перевірявся, на загальну суму 217677 грн.

На підставі Акту перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 08.04.2014 року про збільшення суми податкового зобов'язання з ПДВ в розмірі 217677,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 725,00 грн., та податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 08.04.2014 року про збільшення податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 268487,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1,00 гривня (а.с.9,10).

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ПП «Південь-М'ясо» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 08.04.2014 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06.06.2014 року по справі №815/2291/14 позов був задоволений, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 08.04.2014 року (а.с. 12-15). Не погоджуючись з вказаною постановою Одеського окружного адміністративного суду, Відповідач подав на неї апеляційну скаргу. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2014 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області.

29.01.2015 року Позивачем до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси було подано заяву про намір досягнення податкового компромісу відповідно до підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України з податкових зобов'язань з ПДВ та податку на прибуток приватних підприємств, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 08.04.2014 року(а.с.44).

Рішенням ДПІ у Суворовському районі м. Одеси № 2/15-54 від 03.02.2015 року, прийнятого на підставі протоколу засідання комісії ДПІ у Суворовському районі м. Одеси з питання застосування процедури податкового компромісу від 03.02.2015 року, за результатами розгляду заяви про компроміс по податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 08.04.2014 року було застосовано податковий компроміс щодо податкового зобовязання з податку на прибуток підприємства у сумі 268488,00 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 08.04.2014 року та ПДВ у сумі 218402,00 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 08.04.2014 року. За вказаним рішенням ПП «Південь-мясо» підлягає сплаті 24308,20 грн. (ПДВ в розмірі 10883,85 грн., податок на прибуток в розмірі 13424,35 грн.), після чого 461855,80 грн. (95% податкового зобовязання) та 135351,25 грн. (1 гривня, 725,00 грн., 72787,19 грн., 61838,06 грн.) штрафу та пені) вважатимуться погашеними. (а.с. 16, 42-43).

ПП «Південь-мясо» було сплачено й, відповідно, надійшло до бюджету в межах податкового компромісу податок на прибуток в розмірі 13424,35 грн. та ПДВ в розмірі 10883,85 грн., що підтверджується квитанціями ПАТ «КБ «Інвестбанк» №50247904 та №50247902 від 03.02.3015 року (а.с.18).

Судом встановлено, що на підставі протоколу засідання комісії ДПІ у Суворовському районі м. Одеси з питання застосування процедури податкового компромісу від 09.02.2015 року, Відповідачем за результатами розгляду заяви про компроміс по податковому повідомленню-рішенню № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 08.04.2014 року було прийнято нове рішення № 3/15-54 від 09.02.2015 року.

Вказаним рішенням було повторно застосовано податковий компроміс щодо податкового зобовязання з податку на прибуток підприємства у сумі 2917 грн., яка є частиною суми нарахованої за податковим повідомленням-рішенням № від 08.04.2014 року, а також з ПДВ у сумі 2778,00 грн., яка є частиною суми нарахованої за податковим повідомленням-рішенням № від 08.04.2014 року, у зв'язку з чим підлягає сплаті 285,00 грн. (ПДВ в розмірі 139,00 грн., податок на прибуток в розмірі 146,00 грн.). Після здійснення оплати вважатимуться погашеними податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств в сумі 2771,06 грн. та ПДВ в сумі 2639,10 грн. (а.с.17).

У вказаному протоколі засідання комісії ДПІ у Суворовському районі м. Одеси з питання застосування процедури податкового компромісу від 09.02.2015 року зазначено, що ПП «Південь-мясо» має можливість скористатися процедурою податкового компромісу тільки за період починаючи з 01.04.2011 року (з урахуванням строків давності, встановлених ст.102 ПК України). Тому рішення «щодо погодження застосування процедури податкового компромісу» від 03.02.2015 року №2/15-54 має бути відкликаним (а.с. 38-39).

Судом встановлено, що ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2015 року по справі №815/2291/14 залишено без задоволення апеляційну скаргу ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, визнано нечинною постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06.06.2014 року. Закрито провадження по справі за адміністративним позовом ПП «Південь-М'ясо» до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (а.с. 52-55).

Приймаючи вказану ухвалу, Одеський апеляційний адміністративний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо протиправності податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 08.04.2014 року у звязку з необґрунтованістю висновків Акту перевірки, на підставі яких вони були прийняті. Одеський апеляційний адміністративний суд встановив факт досягнення між ПП «Південь-мясо» та ДПІ у Суворовському районі м. Одеси податкового компромісу на підставі рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси № 2/15-54від 03.02.2015 року, в звязку з чим закрив провадження по справі.

Процедура застосування податкового компромісу врегульована підрозділом 9-2 «Особливості уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та ПДВ під час застосування податкового компромісу» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України № 2755-VI від 02.12.2010 року.

Відповідно до п.1 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України податковий компроміс це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або ПДВ за будь-які податкові періоди до 01.04.2014 року з урахуванням строків давності, встановлених ст.102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або ПДВ, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з ПДВ.

Пунктом 2 вказаного підрозділу ПК України визначено, що сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або ПДВ сплачується в розмірі 5 % такої суми. При цьому 95 % суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або ПДВ вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Сума погашеного податкового зобов'язання з податку на прибуток та/або ПДВ в розмірі 95 % внаслідок застосування податкового компромісу не враховується для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств.

Відповідно до п.п. 7, 8 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або ПДВ, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній п.2 цього розділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим. Податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом такі зобов'язання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

Суд зазначає, що норми підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України не дають права Відповідачу, як контролюючому органу, повторно розглядати заяви платника податку про намір досягнення податкового компромісу, а також відкликати раніше прийняті рішення щодо погодження застосування процедури податкового компромісу.

Суд приймає до уваги рішення Одеського апеляційного адміністративного суду по справі №815/2291/14 відносно рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси. Зокрема Одеський апеляційний адміністративний суд зазначив, що ДПІ у Суворовському районі м. Одеси, приймаючи рішення № 3/15-54 від 09.02.2015 року, одноособово та свавільно, без забезпечення передбачуваності застосування правових норм, у порушення принципу правової визначеності, закріпленого у рішеннях Конституційного Суду України від 29.06.2010 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу восьмого п.5 ч.1 ст.11 Закону України «Про міліцію» та №5-рп/2005 від 22.09.2005 року, після досягнення податкового компромісу згідно рішення №2/15-54 від 03.02.2015 року, було змінено розмір податкового зобов'язання, у зв'язку з чим вказана зміна не може бути врахована судом апеляційної інстанції.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Відповідач, прийнявши оскаржуване рішення №3/15-54 від 09.02.2015 року, вийшов за межі повноважень, наданих йому чинним законодавством, в звязку з чим рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси №і3/15-54 від 09.02.2015 року є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачам під час розгляду справи не було доведено правомірності прийнятого ними оскаржуваного рішення, тому суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Південь-мясо» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі міста ОСОБА_1 управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № 3/15-54 від 09.02.2015 року щодо погодження застосування процедури податкового компромісу.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.