Справа № 820/2813/15
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 червня 2015 р. № 820/2813/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чудних С.О.,

за участю секретаря судового засідання Хмелівської Н.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, вимоги та рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № НОМЕР_1 про збільшення суми грошових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб від 13.03.2015 року; скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №009 зі сплати єдиного внеску у розмірі 87200,77 грн. від 14.02.2015 року; скасувати рішення №000781702 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 5473,25 грн. від 14.02.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 27.12.2011 року по 09.09.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 27.12.2011 року по 09.09.2014 року, за результатами якої складено акт. На підставі вказаного акту перевірки № 4919/20-31-17-02-08/НОМЕР_2 від 02.10.2014 року відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 13.03.2015 року, рішення про застосування штрафних санкцій №000781702 від 14.02.2015 року та вимогу про сплату боргу №009 від 14.02.2015 року. Позивач не погоджується з висновками відповідача та зазначає, що вони не ґрунтуються на нормах діючого законодавства України та свідчить про поверхневе проведення перевірки. У звязку із чим, позивач вважає, що прийняті рішення контролюючого органу на підставі перевірки є протиправними та підлягають скасуванню, у зв'язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні 09.06.2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 09.06.2015 року проти позову заперечив, зазначивши, що перевіркою виявлено порушення п.п. 1 п. 4.5 Розділу VI "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та донараховано позивачу грошове зобов'язання у розмірі 87200,77 грн єдиного внеску. У зв'язку із вищевказаним порушенням, контролюючим органом до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 5473,25 грн. Щодо податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.03.2015 року, то платіжним дорученням від 02.03.2015 року №19525173 сума грошового зобов'язання позивачем сплачена у повному обсязі. У зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 27.12.2011 року по 09.09.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 27.12.2011 року по 09.09.2014 року, за результатами якої складено акт № 4919/20-31-17-02-08/НОМЕР_2 від 02.10.2014 року.

Перевіркою встановлено порушення Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 п.п. 291.5.3 п. 291.5 ст. 291 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб у сум 46122,64 грн; п.п.1 п.4.5 Розділу VI "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" Наказу Міндоходів України від 09.09.2013 року №455 на суму 87200,77 грн; п.п.16.14 п. 16.1 ст. 16, п.295.3 ст. 295 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим платником податків несвоєчасно сплачено єдиний податок у 2014 році.

На підставі вказаного акту перевірки № 4919/20-31-17-02-08/НОМЕР_2 від 02.10.2014 року відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 10.11.2014 року № НОМЕР_3, рішення про застосування штрафних санкцій від 10.11.2014 року № НОМЕР_4 та вимога про сплату боргу №009 від 10.11.2014 року.

Позивач, не погоджуючись із вказаними рішеннями оскаржив їх у адміністративному порядку. Рішенням Головного управління Міндоходів у Харківській області від 23.01.2015 року №90/Г/20-40-10-04-17 скаргу позивача задоволено частково, вимогу про сплату боргу №009 від 10.11.2014 року та рішення про застосування штрафних санкцій від 10.11.2014 року № НОМЕР_4 скасовано та відкликано з дня прийняття даного рішення, зобов'язано Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області сформувати та направити платнику нову вимогу та рішення.

Рішенням Головного управління Міндоходів у Харківській області від 23.02.2015 року № 326/Г/20-40-10-04-17 скасовано податкове повідомлення-рішення № від 10.11.2014 року в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 24729,81.

У зв'язку із вказаними рішеннями головного управління Міндоходів у Харківській області, Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області прийнято та направлено на адресу позивача податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про збільшення суми грошових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб від 13.03.2015 року, вимога про сплату боргу (недоїмки) №009 зі сплати єдиного внеску у розмірі 87200,77 грн від 14.02.2015 року та рішення №000781702 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 5473,25 грн. від 14.02.2015 року.

Так, не погоджуючись із зазначеними рішеннями контролюючого органу позивач звернувся до суду за захистом своїх прав із даним адміністративним позовом.

Щодо податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про збільшення суми грошових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб від 13.03.2015 року суд зазначає наступне.

На думку позивача, контролюючим органом не враховано, що ФОП ОСОБА_3 у період здійснення господарської діяльності з надання оренди й експлуатації власного чи орендованого майна перебувала на спрощеній системі оподаткування з 01.01.2012 року по 30.06.2014 року.

Проте судом встановлено, що відповідно до рішення про результати розгляду скарги Головного управління Міндоходів у Харківській області, починаючи з червня 2013 року загальна площа майна, яке здавалось в суборенду позивачем перевищує 300 кв.м., а тому ФОП ОСОБА_3 повинна перейти на загальну систему оподаткування та сплачувати податок на доходи фізичних осіб з липня 2013 року.

Вказані обставини визнані представником позивача у судовому засіданні, крім того грошове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб у загальному розмірі 32923,49 грн, що нараховано позивачу по податковому повідомленню-рішенню № НОМЕР_1 від 13.03.2015 року добровільно ним сплачено.

Враховуючи, що позивачем самостійно сплачено грошове зобов'язання, які є предметом оскарження у даній справі, що підтверджує факт визнання позивачем податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.03.2015 року, позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.03.2015 року є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №009 від 14.02.2015 року та рішення №000781702 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 5473,25 грн. від 14.02.2015 року суд зазначає наступне.

З дослідженого акту перевірки № 4919/20-31-17-02-08/НОМЕР_2 від 02.10.2014 року судом встановлено, що фактичною підставою для відображення в акті порушень і винесення спірних рішень слугував викладений в акті висновок відповідача стосовно того, що у період з 01.01.2012 року по 30.06.2014 року діяльність платника податків ФОП ОСОБА_3 здійснювала на спрощеній системі оподаткування - ІІІ група та сплачувала єдиний податок, проте враховуючи, що загальна площа майна, яке здавалось в суборенду з червня 2012 року становила більше 300 кв.м., на думку відповідача, з 01.07.2012 року ФОП ОСОБА_3 повинна була здійснювати діяльність на загальній системі оподаткування, у зв'язку з чим донараховано єдиний внесок у розмірі 87200,77 грн. та штрафні санкції за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного податку у розмірі 5473025 грн.

Як вбачається із акту перевірки та не заперечувалось позивачем, за період з 01.01.2012 року по 30.06.2014 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 здійснювала господарську діяльність на спрощеній системі оподаткування.

Судом встановлено, що основним видом господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна - 68.20.

Матеріалами справи підтверджено, що у 2012 році позивачем укладено наступні договори суборенди:

01.01.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_4 (суборендар) укладено договір суборенди №3-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №4, загальною площею 18,0 кв.м.

01.01.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (суборендар) укладено договір суборенди № 4-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №707, загальною площею 15,1 кв.м.

01.01.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (суборендар) укладено договір суборенди № 5-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення загальною площею 36,0 кв.м.

01.01.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 (суборендар) укладено договір суборенди №6-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №114, загальною площею 36,0 кв.м.

Також, 01.01.2012 року між позивачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 укладено договір суборенди №7-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №101, загальною площею 13,06 кв.м.

01.01.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 (суборендар) укладено договір суборенди №8-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №306, загальною площею 21,4 кв.м.

01.01.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_10 (суборендар) укладено договір суборенди №9-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №406, загальною площею 39,0 кв.м.

12.03.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_11 (суборендар) укладено договір суборенди № 10-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №317, загальною площею 22,4 кв.м.

01.04.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 (суборендар) укладено договір суборенди №11-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №402, загальною площею 18,4 кв.м.

Крім того, 27.04.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_13 (суборендар) укладено договір суборенди №12-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №104, загальною площею 17,6 кв.м.

14.05.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (суборендар) укладено договір суборенди № 13-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №417, загальною площею 69,14 кв.м. та приміщення площею 36,0 кв.м.

Також, 18.06.2012 року між позивачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_14 укладено договір суборенди №14-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №701, загальною площею 26,00 кв.м.

19.09.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та ОСОБА_15 (суборендар) укладено договір суборенди № 15-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №5, загальною площею 15,5 кв.м.

10.10.2012 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_16 (суборендар) укладено договір суборенди №16-12, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №401, загальною площею 13,4 кв.м.

Крім того, позивачем укладено договори суборенди у 2013 році, а саме:

Між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_4 (суборендар) укладено договір суборенди №1-13 від 01.01.2013 року, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №4, загальною площею 18,0 кв.м.

Також між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_17 (суборендар) укладено договір суборенди №2-13 від 01.01.2013 року, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №317, загальною площею 22,4 кв.м.

01.01.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автогаз-1" (суборендар) укладено договір суборенди №3-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №401, загальною площею 13,4 кв.м.

01.01.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_13 (суборендар) укладено договір суборенди №4-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №104, загальною площею 17,6 кв.м.

Також між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (суборендар) укладено договір суборенди №5-13 від 01.01.2013 року, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №417, загальною площею 69,14 кв.м.

01.01.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (суборендар) укладено договір суборенди №6-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №707, загальною площею 15,1 кв.м.

01.01.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 (суборендар) укладено договір суборенди №7-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №114, загальною площею 36,0 кв.м.

Крім того, 01.01.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_18 (суборендар) укладено договір суборенди №8-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №320, загальною площею 7,4 кв.м.

01.01.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_16 (суборендар) укладено договір суборенди №9-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №401, загальною площею 13,4 кв.м.

Також між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 (суборендар) укладено договір суборенди №10-13 від 01.01.2013 року, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №402, загальною площею 18,04 кв.м.

01.01.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_14 (суборендар) укладено договір суборенди №11-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №701, загальною площею 26,0 кв.м.

Таким чином, висновки контролюючого органу стосовно перевищення площі приміщень, що здавались в суборенду у 2012 році та до червня 2013 року є хибними, оскільки у вказаний період площа приміщень, які здавались в суборенду не перевищувала 300 кв.м.

Крім того, до вказаного висновку Головне управління Міндоходів у Харківській області дійшло при розгляді скарги позивача на податкове повідомлення-рішення від 10.11.2014 року № НОМЕР_3, що підтверджується рішенням, яке наявне в матеріалах справи.

07.06.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Товариство м з обмеженою відповідальністю "Айтек Хайвей" (суборендар) укладено договір суборенди №12-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №406, загальною площею 39,0 кв.м.

Крім того, 08.07.2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Приватним підприємством "ОСОБА_15 Х" (суборендар) укладено договір суборенди №13-13, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне користування приміщення №412, загальною площею 57,7 кв.м.

Судом встановлено, та не заперечувалось позивачем, що перевищення площі наданих в оренду нежитлових приміщень Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 у розмірі 333,94 кв.м. відбулось з червня 2013 року, після укладання договору суборенди №12-13 від 07.06.2013 року з ТОВ"Дайтек Хайвей".

Відповідно до ст. 298 Податкового кодексу України, платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

Пунктом 1 ст. 177 Податкового кодексу України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Підпунктом 4 пункту 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок

Відповідно до п. 1 п. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Як вбачається із п.п. 1 п. 4.5 розділу Розділу VI "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" Наказу Міндоходів України від 09.09.2013 року №455 (надалі Інструкція №455), що була чинною на момент правовідносин, обчислення сум єдиного внеску зазначеною категорією платників здійснюється на підставі даних річних податкових декларацій та отриманих від податкових органів відомостей про результати перевірок діяльності таких осіб, що призвели до збільшення або зменшення розміру доходу, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб

Зазначеною Інструкцією №455 передбачено, що платники, визначені підпунктом 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, сплачують єдиний внесок протягом року до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада у вигляді авансових платежів в розмірі 25 відсотків річної суми єдиного внеску, обчисленої від суми, визначеної органами доходів і зборів для сплати авансових сум податку на доходи фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності.

Суми єдиного внеску, сплачені у вигляді авансових платежів, ураховуються платником при остаточному розрахунку, який здійснюється ним за календарний рік до 10 лютого наступного року, на підставі даних річної податкової декларації.

Сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Платникам, які зобов'язані здійснити доплату до мінімального страхового внеску, органами доходів і зборів для узгодження надсилається повідомлення-розрахунок за формою згідно з додатком 1, у якому зазначається розрахунок сум такої доплати, які підлягають сплаті за результатами підприємницької діяльності за календарний рік

Згідно з п. 7.1 Інструкції №455 за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов'язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону

Так, враховуючи, що перевищення площі наданих в оренду нежитлових приміщень Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 у розмірі відповідно до п.п. 291.5.3 п. 291.5 ст. 291 Податкового кодексу України, почалось з червня 2013 року, перехід зі спрощеної системи оподаткування до загальної повинен був відбутися з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, а саме з 01.07.2013 року, що не зроблено позивачем та ним не заперечується.

А тому, контролюючим органом правильно донараховано єдиний внесок у розмірі 42662,50 грн починаючи з липня 2013 року та застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску у розмірі 2132,31 грн починаючи з липня 2013 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те що вимога про сплату боргу (недоїмки) №009 від 14.02.2015 року зі сплати єдиного внеску в частині донарахування грошових зобов'язань у розмірі 44538,27 грн. та рішення №000781702 від 14.02.2015 року про застосування штрафних санкцій за нарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині нарахування грошових зобов'язань 3340,94 грн. є протиправними та підлягають скасуванню, в іншій частині позов задоволенню не підлягає з підстав викладених вище.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, вимоги та рішення - задовольнити частково.

Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №009 від 14.02.2015 року зі сплати єдиного внеску в частині донарахування грошових зобов'язань у розмірі 44538,27 грн.

Скасувати рішення №000781702 від 14.02.2015 року про застосування штрафних санкцій за нарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині нарахування грошових зобов'язань 3340,94 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 15.06.2015р.

Суддя С.О. Чудних