Справа № 740/2839/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року м.Київ К/800/30032/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

секретар судового засідання Загородня М.О.,

за участю представника позивача Задорожної Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвали Ніжинського міськрайонного суду від 07 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року у справі за позовом Заступника Чернігівського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері до Виконавчого комітету Ніжинської міської ради про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:
У серпні 2013 року Заступник Чернігівського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Виконавчого комітету Ніжинської міської ради, в якому просив: поновити пропущений строк звернення до суду з позовом; скасувати п.3 рішення відповідача від 24 березня 2005 року №204 в частині прийняття рішення про оформлення права державної власності з послідуючою видачею свідоцтва про право власності на 8 об`єктів нерухомості, що закріплені за військовою частиною НОМЕР_1 , та розташовані в АДРЕСА_1 ; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 29 березня 2005 року серії НОМЕР_2 , видане ДП МО України «Укроборонлізинг».

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 07 листопада 2013 року Заступнику Чернігівського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері відмовлено в поновленні строку звернення до суду з позовом у зв`язку з відсутністю підстав для його поновлення, ненаданням доказів поважності причин пропуску процесуального строку.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 07 листопада 2013 року адміністративний позов заступника Чернігівського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері залишено без розгляду на підставі ст.99, 100 КАС України у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року вищевказані ухвали Ніжинського міськрайонного суду від 07 листопада 2013 року залишені без змін.

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення скасувати, постановити нову ухвалу, якою позов заступника Чернігівського прокурора прийняти до розгляду.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Предметом оскарження за позовом прокурора є рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 24 березня 2005 року №204 в частині оформлення права державної власності з послідуючою видачею свідоцтва про право власності ДП МО України «Укроборонлізинг» на 8 об`єктів нерухомості, розташованих по АДРЕСА_1 , закріплених за військовою частиною НОМЕР_1 , а також видане на його підставі свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 29 березня 2005 року серії НОМЕР_2 .

Судами попередніх інстанцій встановлено та із матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу Міністра оборони України від 08 листопада 2004 року №522 «Про додаткове наділення державного підприємства Міністерства оборони України «Укроборонлізинг» основними фондами» з метою забезпечення ефективного використання державного майна, що належить до сфери управління Міністерства оборони України, до статутного фонду вищезазначеного державного підприємства від військової частини НОМЕР_1 передбачалось передати згідно переліків 126 найменувань рухомого майна та 15 найменувань нерухомого майна.

16 лютого 2005 року наказом Міністра оборони України №121 «Про заходи щодо унеможливлення нанесених збитків державі неправомірними діями» призупинено виконання наказу МО України від 08 листопада 2004 року № 522.

У період зупинення дії наказу МО України від 08 листопада 2004 року №522 службовими особами Державного підприємства Міністерства оборони України «Укроборонлізинг» було подано до Комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» та виконавчого комітету Ніжинської міської ради зупинений в дії наказ МО України № 522.

КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» складено висновок «Про можливість оформлення права державної власності на нежитлові будівлі по АДРЕСА_1 », на підставі якого 24 березня 2005 року виконкомом Ніжинської міської ради прийнято рішення №204 про оформлення права державної власності з послідуючою видачею свідоцтва про право власності в цілому за державним підприємством Міністерства оборони України «Укроборонлізинг» на 14 будівель та споруд, розташованих на території військової частини НОМЕР_1 .

01 листопада 2006 року наказом МО України №632 частково відновлено дію наказу МО України від 08 листопада 2004 року № 522 в частині передачі до статутного фонду державного підприємства Міністерства оборони України «Укроборонлізинг» лише 8 одиниць нерухомого майна, закріпленого за військовою частиною НОМЕР_1 .

Відмовляючи у відновленні строку на подання позову та залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції, з чим погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що в наказах Міністра оборони України від 08 листопада 2004 року №522, від 16 лютого 2005 року №121 та від 01 листопада 2006 року №632 зазначено термін їх виконання, визначено коло осіб, які повинні виконувати дані накази, визначено осіб, які здійснюють контроль за виконанням даних наказів, накази безпосередньо стосуються прав позивача, оскільки передбачають передачу згідно переліків 126 найменувань рухомого майна та 15 найменувань нерухомого майна з власності ВЧ НОМЕР_1 , а тому останній повинен був знати про їх наявність ще в 2006 році.

Зазначені висновки судів попередніх інстанцій є передчасними, не відповідають фактичним обставинам справи, зроблені без додержання вимог щодо безпосереднього, повного та об`єктивного дослідження обставин, що мають значення для справи.

Судами не враховано доводів позивача та прокурора про те, що військова частина НОМЕР_3 зазначені накази Міністерства оборони України не отримувала; не є їх безпосереднім виконавцем, будь-яких вказівок щодо вчинення військовою частиною або Чернігівським прокурором з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері дій на їх виконання ці накази не містять. Судами не з`ясовано, чи вибувало із володіння військової частини майно, переоформлене на підставі оскаржуваного рішення виконавчого комітету на ДП «Укроборонлізинг», та чи були обізнані військова частина та прокурор про прийняття відповідачем оскаржуваного рішення. Не надано належної оцінки доводам заступника прокурора у поданому адміністративному позові про те, що, про існування наказів Чернігівській прокуратурі з нагляду за додержанням законів у воєнні сфері та військовій частині стало відомо в квітні 2013 року після отримання наказу Міністра оборони України від 01 листопада 2006 року, яким змінено редакцію наказу МО України від 08 листопада 2004 року №522, а тому, з урахуванням звернення до суду у червні 2013 року, строк звернення до адміністративного суду не пропущений.

Відповідно до ч.1 ст.227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись ст.ст.220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Ухвали Ніжинського міськрайонного суду від 07 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді