Справа № 2-а-64/11
Суддя: Гребенюк В. В.
Дата ухвалення: 2011-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2011 року Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гребенюк В.В.,

при секретарі Литовченко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації (надалі за текстом відповідач 1), Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (надалі за текстом відповідач 2), про визнання дій протиправними, зобовязання відповідачів здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік, мотивуючи свої вимоги тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС віднесеної до 1 категорії, інвалідом 2 групи захворювання, яке повязане з ліквідацією наслідків на ЧАЕС.

У відповідності до вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Зазначена компенсація позивачу повинна бути нарахована та виплачена, однак дана щорічна допомога на оздоровлення виплачена в значно меншому розмірі, в звязку з чим позивач ставить питання про визнання неправомірними дій відповідачів 1, 2 та зобовязання здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

В судовому засіданні позивач уточних свої позовні вимоги в частині їх зменшення та просив задовольнити його позов про визнання неправомірними дій відповідачів 1, 2 та зобовязання здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат за 2010 рік.

Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи відповідачів було повідомлено належним чином (а.с. 24, 25), причини неявки до суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, керуючись вимогами ст.128 КАС України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в справі документів та вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.11.2010 року отримує основну та додаткову пенсію як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, є інвалідом 2 групи, внаслідок захворювання, повязаного з виконанням робіт із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії А № 056810 від 03.07.1997 року (а.с. 7), довідкою МСЕК серії ВТЭ-25 № 057379 (а.с. 8) та іншими матеріалами справи.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 2 групи, учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 120 грн. за 2010 рік була нарахована позивачу відповідачем 1 в відомість липня 2010 року, а сама виплата мала бути здійсненна при наявності фінансування. Розмір щорічної допомоги на оздоровлення, нарахованих позивачу за 2010 рік був визначений відповідачем 1 у відповідності до Постанови КМУ №562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою встановлений фіксований розмір зазначеної допомоги.

В вересні 2010 року позивач звернувся до відповідачів 1, 2 з заявою про виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки в розмірі встановленому ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але своїм листом від 18.10.2010 року відповідач 1 відмовив у перерахунку допомоги з посиланням на Постанову КМУ № 562 від 12.07.2005 року (а.с. 10), листом від 01.10.2010 року відповідач 2 відмовив у перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення (а.с. 11).

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд вважає, що при вирішення даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закон України «Про державний бюджет України на 2010 р.», яким встановлений розмір мінімальної заробітної плати на 2010 рік, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Поняття мінімального розміру пенсії за віком, що дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначено в ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При цьому, в ч. 3 цієї ж статті зазначено, що встановлений ч. 1 мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Рішенням Конституційного Суду України по справі № 1-28/2008 від 22.05.2008 року за конституційним поданням Верховного Суду України і 101 народного депутата України, щодо відповідальності Конституції України окремих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» визнано такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік».

Рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Положення Законів України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення. Рішення Конституційного Суду України є обовязковими для виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Враховуючи те, що рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, яке має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції, внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано неконституційними, а також визначено позицію Конституційного Суду, яка полягає в тому, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки це призводить до обмеження прав і свобод людини і громадянина, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

З тих же підстав підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання дій відповідачів 1, 2, щодо відмови позивачу в нарахуванні та здійсненні перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, протиправними.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 48, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, ст. ст. 99, 158-163, 186 Кодексу Адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат - задовольнити;

Визнати дії управлення праці та соціального захисту населення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації та Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат протиправними;

Зобовязати управлення праці та соціального захисту населення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації нарахувати ОСОБА_1, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, інваліду 2 групи, недоплачену суму одноразової допомоги на оздоровлення за 2010 рік, передбачену ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі пяти мінімальних заробітних плат на день здійснення виплати, з урахуванням проведених виплат;

Зобовязати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_1, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, інваліду 2 групи, недоплачену суму одноразової допомоги на оздоровлення за 2010 рік, передбачену ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі пяти мінімальних заробітних плат на день здійснення виплати, з урахуванням проведених виплат;

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя Гребенюк В. В.