Справа № 820/3043/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 червня 2015 р. № 820/3043/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Кікоян Г.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - 2 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Полістар"
до Державного реєстратора реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3, Реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області
про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВ Полістар" (далі по тексту позивач, ТОВ "АВ Полістар") звернулося до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 (далі відповідач-1, державний реєстратор), реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області (далі відповідач-2, реєстраційна служба), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати повністю рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 від 24 вересня 2014 року № 16014483 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень щодо відмови у державній реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки, на земельну ділянку, що розташована за адресою: Харківська область, Купянський район, Нечволодівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0212, за субєктом: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ ПОЛІСТАР», .

- зобовязати державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3, повторно, з урахуванням висновків суду у цій адміністративній справі, розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права) від 16 вересня 2014 року за реєстраційним номером 8166161 про державну реєстрацію іншого речового права, права оренди земельної ділянки, на земельну ділянку, що розташована за адресою: Харківська область, Купянський район, Нечволодівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0212, за субєктом: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ ПОЛІСТАР», .

- зобовязати реєстраційну службу Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області вчинити дії щодо вирішення питання стосовно державної реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки, на земельну ділянку, що розташована за адресою: Харківська область, Купянський район, Нечволодівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0212, за субєктом: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ ПОЛІСТАР», , з урахуванням висновків суду у цій адміністративній справі.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення було прийняте державним реєстратором безпідставно та з перевищенням повноважень, наданих йому чинним законодавством України, зокрема Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки в нього відсутнє право надавати оцінку правовідносинам, що виникли між заявником та субєктом владних повноважень щодо передачі та отримання земельної ділянки у користування. На час подачі документів на реєстрацію та на даний час наказ Головного управління Держземагентства у Харківській області № 1971-СГ від 21.08.2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» є чинним, а тому що на думку позивача рішення реєстратора є незаконним.

Відповідач 1 до суду надав письмові заперечення, в яких зазначив, що при прийнятті оскаржуваного рішення реєстратор діяв в порядку, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України, Головне управління Держземагентства у Харківській області, не має повноважень щодо передачі у власність або у користування земельних ділянок промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення, а тому його рішення є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню, а в позові має бути відмовлено.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач -1, повідомлений про ату, час та місце судового розгляду справи до суду не зявився, клопотань про розгляд справи без участі його представника або про відкладення розгляду справи до суду не надсилав.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, вважає що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню виходячи з таких підстав та мотивів.

Позивач зареєстрований як юридична особа виконавчим комітетом Харківської міської ради 18.01.2006 року № запису 1 022714, про що свідчить копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 510779, включений до ЄДРПОУ, що підтверджується копією довідки АА № 848504 з ЄДРПОУ від 18.06.2013 р. та до ЄДР ЮО та ФОП про що свідчить копія витягу № 20288141 від 19.03.2015 р. та виписки від 19.03.2015 р.

Згідно копії довідки АА № 848504 з ЄДРПОУ від 18.06.2013 р. ТОВ «АВ Полістар» здійснює наступні види господарської діяльності за КВЕД-2010: 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту4 23.91 виробництво абразивних виробів; 32.12 виробництво ювелірних і подібних виробів; 28.41 виробництво металообробних машин; 25.93 виробництво виробів із дроту, ланцюгів і пружин.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до пункту другого наказу Головного управління Держземагентства у Харківській області від 21 серпня 2014 року № 1971-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» ТОВ «АВ Полістар» надана в оренду земельна ділянка державної власності сільськогосподарського призначення несільськогосподарські угіддя (господарські будівлі і двори) зі зміною цільового призначення на землі промисловості для реконструкції нежитлової будівлі з обслуговування та експлуатації цеху зі зборки шліфувально-полірувальних станків та витратних матеріалів (код КВЦПЗ- 11.02), площею 0,5026 га, із кадастровим номером :02:000:0212, строком на 25 років, розташована за межами с. Нечволодівка Нечволодівської сільської ради на території Купянського району Харківської області.

На підставі вказаного наказу Головного управління Держземагентства у Харківській області між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та ТОВ «АВ Полістар» 05 вересня 2014 року укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0212 строком на 25 років.

Позивачем до реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області було подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права) від 16 вересня 2014 року за реєстраційним номером 8166161 про державну реєстрацію іншого речового права, права оренди земельної ділянки, на земельну ділянку, що розташована за адресою: Харківська область, Купянський район, Нечволодівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0212, за субєктом: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ Полістар», .

24 вересня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 прийнято рішення № 16014483 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень щодо відмови у державній реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки, на земельну ділянку, що розташована за адресою: Харківська область, Купянський район, Нечволодівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0212, за субєктом: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ Полістар», .

Як вбачається із тексту рішення субєкта владних повноважень від 24 вересня 2014року № 16014483, підставою для відмови в державній реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки, є те, що подані позивачем документи не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (пункт 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

В обґрунтування зазначеної підстави для відмови в державній реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки, відповідач -1 у своєму рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 24 вересня 2014року № 16014483 зазначив, що позивачем заявлено право щодо проведення державної реєстрації іншого речового права стосовно земельної ділянки, яка відноситься до категорії земель землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення. Серед поданих разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права) документів, є наказ Головного управління Держземагентства у Харківській області від 21 серпня 2014 року № 1971-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду».

Проте, як зазначено у рішенні відповідача -1 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 24 вересня 2014 року № 16014483, відповідно до положень статті 122 Земельного кодексу України, Головне управління Держземагентства у Харківській області не має повноважень щодо передачі у власність або у користування земельних ділянок промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Розвязуючи спір по суті суд виходить з того, що згідно абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. № 1952-IV (далі по тексту Закон № 1952) нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

У п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону № 1952 встановлено, що право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Речові права на нерухоме майно, зазначені в пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті, є похідними і реєструються після державної реєстрації права власності на таке майно, крім випадків, передбачених статтями 4 1, 4 2 цього Закону (ч. 2 ст. 4 Закону).

Згідно з пунктом 4 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 6 вересня 2012 року № 5245-VІ у державній власності залишаються:

а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна державної власності;

які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук;

які належать до земель оборони;

б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України;

в) землі зон відчуження та безумовного (обов'язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті «а» пункту 3 цього розділу.

З дня набрання чинності цим Законом, тобто з 01.01.2013, землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Згідно з пунктом 5 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється на підставі заяви органів, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування, до якої додається витяг з Державного земельного кадастру про відповідну земельну ділянку.

Відповідно до пункту 9 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону державна реєстрація речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності, зазначених у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 4-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень» рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у власність або користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) приймається без здійснення державної реєстрації права держави чи територіальної громади на такі земельні ділянки, крім випадків, коли право власності на земельні ділянки державної або комунальної власності вже зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до абзацу 7 частини 1 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень» рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) вважається заявою про здійснення державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на зазначену земельну ділянку.

Згідно з пунктом 44 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 17 жовтня 2013 р. № 868 для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку державної або комунальної власності заявник подає витяг з Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку.

Державна реєстрація права власності держави чи територіальної громади на земельні ділянки, які сформовані із земель державної чи комунальної власності, проводиться одночасно з державною реєстрацією речового права на таку земельну ділянку, що є похідним від права власності, на підставі рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у користування.

Таке рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у користування може бути подане правонабувачем (користувачем, орендарем), який у такому випадку є уповноваженою особою власника земельної ділянки, одночасно із заявою про державну реєстрацію речового права, що є похідним від права власності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону № 1952 державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

При цьому до повноважень державного реєстратора не відноситься питання встановлення законності чи незаконності прийнятого органом державної влади чи органом місцевого самоврядування розпорядчих документів, зокрема, про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду.

Доказів визнання відповідним органом протиправним та скасування наказу Головного управління Держземагентства у Харківській області від 21 серпня 2014 року № 1971-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» відповідачами до суду не надано.

Таким чином, подані для державної реєстрації прав документи, що встановлюють виникнення у позивача права оренди на земельну ділянку державної власності з кадастровим номером :02:000:0212, а саме: наказ Головного управління Держземагентства у Харківській області від 21 серпня 2014 року № 1971-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду», укладений відповідно цього наказу договір оренди землі від 05 вересня 2014 року між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та ТОВ «АВ Полістар» та витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11 квітня 2014 року № НВ 014 від 19 вересня 2014 року № НВ 014, відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та іншими нормативно-правовими актами, та є підставою для проведення державної реєстрації прав відповідно до частини третьої статті 17 та частини першої статті 19 цього ж Закону.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Частиною 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є скасування рішення державного реєстратора, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон повязує визнання його незаконним та скасування у судовому порядку. При цьому, питання правомірності наказу Головного управління Держземагентства у Харківській області № 1971-СГ від 21.08.2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» не може бути предметом доказування у даній справі, оскільки таке рішення субєкта владних повноважень не є предметом вказаного позову, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати його правовий аналіз.

Суд зауважує, що будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення субєкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Перевіривши рішення субєкта владних повноважень на відповідність вказаним критеріям, встановленим п. 3 ст. 2 КАС України, суд встановив їх невідповідність.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, чим порушив права позивача.

Відповідно до абзаців 2 та 3 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобовязання відповідача вчинити певні дії.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно скасування рішення, як такого, що вчинені з порушенням норм діючого законодавства України, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем, а відтак підлягають задоволенню. За таких обставин й вимоги про зобовязання вчинити певні дії також підлягають задоволенню.

Водночас, щодо позовної вимоги позивача про зобов'язання реєстраційної служби Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області вчинити дії щодо вирішення питання стосовно державної реєстрації суд зазначає, що Законом № 1952 дані повноваження належать виключно державному реєстратору.

Із системного аналізу положень ч. 1 ст. 2 та ч. 3 ст. 2 КАС України в кореспонденції з приписами ст. 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади та ст. 8 Конституції України, якою запроваджений принцип верховенства права, вбачається, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені субєктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносин виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій субєкта владних повноважень, а правовим мотивування спірного рішення додатковими фактичними підставами, що не відповідає запровадженому ст. 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права. При цьому, суд зауважує, що з приписів перелічених норм права вбачається неприпустимість підміни судом субєкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого субєкта.

Зі змісту рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи №R/80/2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за відповідними критеріями.

Тому, в даному випадку, питання про вирішення питання стосовно державної реєстрації, віднесено виключно до компетенції відповідача та не входить до компетенції суду, а тому позовні вимоги про зобов'язання вирішити питання стосовно державної реєстрації є такими, що не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

Таким чином, позовні вимоги щодо скасування рішення від 24 вересня 2014 року № 16014483 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень та щодо повторного розгляду заяви позивача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права) від 16 вересня 2014 року за реєстраційним номером 8166161 є обґрунтованими, не спростовані відповідачами та такими, що підлягають задоволенню, а вимоги щодо зобовязання реєстраційної служби Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області вчинити дії щодо вирішення питання стосовно державної реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки, на земельну ділянку, що розташована за адресою: Харківська область, Купянський район, Нечволодівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0212, за субєктом: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ Полістар», , з урахуванням висновків суду у цій адміністративній справі - не підтверджуються матеріалами справи, а відтак задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Полістар" до Державного реєстратора реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3, Реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 від 24 вересня 2014 року № 16014483 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3, повторно, з урахуванням висновків суду у цій адміністративній справі, розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права) від 16 вересня 2014 року за реєстраційним номером 8166161.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.