Справа № 702/563/15-а
Суддя: Бурлака М. В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/702/55/15
Справа 702/563/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

в складі головуючого судді: Бурлаки М.В.

із секретарем с/з: ОСОБА_1

за участі:

позивача : ОСОБА_2

відповідачі не з»явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора з організації дорожнього руху відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування Волочиського району управління Державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області лейтенанта міліції ОСОБА_3 та управління ДАІ Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

в с т а н о в и в :

Позивач 29.04.2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, посилаючись на те, що 28.04.2015 року він отримав у Відділі ДВС Монастирищенського РУЮ Черкаськогї області постанову про відкриття виконавчого провадження, яке відкрито на виконання постанови Інспектора з організації дорожнього руху відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування Волочиського району управління Державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області лейтенанта міліції ОСОБА_3 від 22.03.2015 року, серія ПС2 №067287 (надалі - Оскаржувана постанова).

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, він отримав копію оскаржуваної постанови, у якій йдеться про те, що ніби то він 22.03.2015 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на автодорозі М-12 212 км не увімкнув ближнє світло фар або денні ходові вогні, чим порушив пункт 9.8 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Необхідно зауважити, що 22.03.2015р. він дійсно на автомобілі НОМЕР_1 рухався по автодорозі М-12 з м. Монастирище до м. Мукачево. Виїхавши з м. Монастирище орієнтовно в шостій годині ранку (була темна пора доби) він з включеним ближнім світлом фар без зупинки рухався аж до його зупинки відповідачем в районі м. Волочиськ.

Причиною зупинки автомобіля була перевірка його на предмет викрадення, оскільки працівник ДАІ сказав що ця машина перебуває в угоні.

Після того, як виявилось, що з документами на автомобіль все в порядку, відповідач почав пред'являти до нього претензії, що він їхав з увімкненими габаритними вогнями, а не ближнім світлом фар.

Проте він йому заперечив, сказавши, що фари його автомобіля по формі є вузькими та й за 17 років експлуатації тріщини на них декілька раз клеїлись ним, що вплинуло на яскравість світла фар. У звязку з цим здається що в автомобілі увімкнено не ближнє світло фар, а габаритні вогні.

Після цього відповідач ще пробував до чогось причепитися, але потім віддав йому документи і він поїхав.

Він дуже здивований тим, що працівник ДАІ, який його зупиняв, притягнув його до адміністративної відповідальності за порушення п. 9.8 ПДР, а він відмовився від отримання оскаржуваної постанови.

З цим порушенням він категорично не погоджується, оскільки вважає, що Правил дорожнього руху він не порушував в звязку із наступним:

Правові підстави для поновлення строку позовної давності на оскарження постанови:

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

У звязку з тим, що з оскаржуваною постановою він ознайомився та отримав копію постанови лише на стадії її виконання у відділі ДВС Мотастирищенського РУЮ, у нього є всі підстави просити суд поновити строки на її оскарження.

Аргументами щодо протиправності оскаржуваної постанови вважає:

Оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону з наступних підстав:

При винесенні постанови було грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема:

· знайомитися з матеріалами справи;

· давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання;

· при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Всіх наданих йому цим законом прав він був позбавлений, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, ст. 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У даному випадку відповідачем було прийнято постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності в порушення усіх вищенаведених норм чинного законодавства України, до яких ще слід додати і порушення вимог ст.ст. 247, 251 КУпАП.

Фактично є відсутньою подія адміністративного правопорушення, що беззаперечно підтверджується відсутністю будь-яких належних і допустимих доказів його вчинення і це цілком закономірно, адже жодних порушень Правил дорожнього руху, він не вчиняв.

Вважає, що, зважаючи на вищевикладене, можна достеменно констатувати про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Виходячи з вищевикладеного, вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправною та винесенню з грубим порушенням чинного законодавства України, а також такою, що підлягає скасуванню.

Згідно ст. 62 Конституції України - обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

При складанні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не було надано позивачу можливості скористатися своїм правом на звернення за правовою допомогою, у зв'язку з чим вважає, що відповідачем було порушено процедуру складання постанови та порушено його права, передбачені чинним законодавством.

Стаття 70 КАС України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В силу положень п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням викладеного вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Правовими підставами звернення до суду вважає:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні, зокрема, усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії /п. З Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року/.

Ч. 2 ст. 19 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача, відтак даний адміністративний позов підсудний Монастирищенському районному суду Черкаської області.

Зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №067287 від 22.03.2015р. до вищестоящого органу (вищестоящої посадової особи) він не звертався.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування цього рішення.

Ст. 71 КАС України передбачає, що обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач з»явився, позов підтримує, просить його задоволити та скасувати постанову інспектора. Додатково пояснив суду, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням не складався, права передбачені Конституцією України та нормами КУпАП йому не розяснювались. При складанні постанови про адміністративне правопорушення він присутнім не був, ніяких прав йому не розяснювалось. Він не міг їхати без включення ближнього світла фар, оскільки виїхав з дому в темну пору дня. Про це він повідомляв працівників ДАІ. Оскільки на місці зупинки автомобіля протокол не складався, то відповідно і не було запрошено будь-кого із осіб в якості понятих. Просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 067287 від 22 березня 2015 року.

В судове засідання ні відповідачі ні їх представники не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені в установленому законом порядку.Начальник відділення ДАІ з обслуговування Волочиського району Хмельницької області звернувся до суду з письмовим заперечення проти позову та вважає, що позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, де просить суд скасувати постанову серії ПС2 № 067287 по спразі про адміністративне правопорушення від 22 березня 2015 року через відсутність складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відділення ДАІ з обслуговування Волочиського району УДАІ УМС України в Хмельницькій області не визнає позовних вимог позивча в повному обсязі та розяснює: відповідно до ст. 14-1 Закону України Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані:

· знати і неухильно дотримуватись вимог цього закону Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху;

· створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям та громадянам,

- виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 22 березня 2015 року відносно позивача винесено інспектором з організації дорожнього руху відділення ДАІ з обслуговування Волочиського району УДАІ УМВС України в Хмельницькій області лейтенантом міліції ОСОБА_3.

22 березня 2015 року інспектори ВДАІ Волочиського району Задворнич А.О., Павлюк В.В. та Щур Д.М. здійснювали нагляд за дорожнім рухом на 212 км; автодороги М-12 Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знамянка в межах. Волочиського району Хмельницької області.

Працівником ДАІ ОСОБА_3 було помічено як на 232 км + 300 м автодороги М-12 Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знамянка автомобілі ОСОБА_4 д.з. СА2188АН, знаходячись поза населеним пунктом не включив ближнє світло фар або денні ходові вогні, що було зафіксовано на відео.

При наближенні транспортного засобу інспектор ДАІ ОСОБА_3, керуючись вимогами п. 7.3. «зупиняти транспортні засоби в разі порушення ПДР», п. 14.1.1. «підставою для зупинки транспортного засобу є порушення Правил дорожнього руху водіями», п. 15.2. «сигнал про зупинку транспортного засобу подається працівником підрозділу ДПС за допомогою жезла регулювальника» Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо- патрульної служби Державтоінспекції МВС затвердженої наказом MB С України від 27.03.2009 № 111, за допомогою жезлу зупинив автомобіль ОСОБА_4 н.з. СА2188АН.

Після повної зупинки транспортного засобу (п. 15.4. Інструкції)., інспектор Павлюк В.В. підійшов до водія, привітався, відрекомендувався, пояснив причину зупинки та попросив надати для перевірки документи передбачені п. 2.1. «Обовязки та права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху.

ОСОБА_3 розпочав перевірку документів.

В ході перевірки документів зясовано, що транспортним засобом ОСОБА_4 н.з. СА2188АН керував громадянин ОСОБА_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_1, 6.28/2.

Інспектор Павлюк В.В. на підставі ст. 255 КУпАП «Особи,'які мають право складати протоколи про адміністративні правоперушення, дотримуючись вимог ст. 256 КУпАП «Зміст протоколу про адміністративне правопорушення», склав протокол про адміністративне правопорушень серії АП1 № 427812 про вчинення гр. ОСОБА_2 адміністративногоправопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП «Порушення водієм транспортних засобів правил користування зовнішнімиосвітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих прилядів.

Далі інспектор Павлюк В.В., ознайомивши зі ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення для ознайомлення та підпису передав водієві ОСОБА_2. Останній ознайомивсяіз змістом протоколу та будь-яких клопотань не заявляв і ознайомився з часом та місцем розгляду справи.Після чого ОСОБА_3 на підставі ст. 222 КУпАП «Органи внутрішніх справ», дотримуючись вимог ст. 283 КУпАП «Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення» та ст. 284 КУпАП «ОСОБА_5 постанов справі про адміністративне правопорушення» виніс постанову ПС2 №067287 про накладення адміністративного стягнення на гр. ОСОБА_5. у вигляді штрафу в сумі 425,00 (чотириста двадцять пять) гривень. Санкція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі від 425 гривень за порушення п. 9.8 Правил дорожнього руху.

Для провадження у справах про адміністративне правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

В той же час, під час винесення постанови працівник ДАІ ОСОБА_3 дотримувався:

статті 252 КУпАП (орган, посадова особа) оцінює доказу за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин і їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю);

п. 5 ст. 2 ЗУ «Про міліцію» - основним завданням міліції є забезпечення безпеки дорожнього руху.

ст 10 ЗУ «Про міліцію» - основними обовязками міліції є:

п. 5) припиняти адміністративні правопорушення і здійснювати провадження у справах про них;

п. 12) забезпечувати в межах свої компетенції безпеку дорожнього руху, додержання законів, правил і нормативів у цій сфері.

ст. 11 ЗУ «Про міліцію» - для виконання покладених на міліцію обовязків надається право:

п. 7) складати протоколи про адміністративне правопорушення:

п. 8) у випадках передбачених КУпАП накладати адміністративністягнення,

п. 12) проводити кіно-, фото- і звукофіксацію, як допоміжний засіб попередження протиправних дій та розкриття правопорушень.

Просить суд взяти до уваги, що необачність і необережність при керуванні транспортними засобами водіями не позбавляє їх від адміністративної відповідальності.

При вирішенні даного спору просить суд врахувати статті 3-5 ЗУ «Про міліцію», відповідно до яких «діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості»

Виходячи з вищезазначеного, вважає, що дії інспектора з організації дорожнього руху відділення ДАІ з обслуговування Волочиського району УДАІ УМВС України в Хмельницькій області лейтенанта міліції ОСОБА_3 є правомірними та не суперечать чинному законодавству, а позивачем здійснено адміністративне правопорушення, за що передбачена адміністративна відповідальність, просить справу розглядати у його відсутність та відмовити позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного :

- згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

- постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року);

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 245-246 КпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її у точній відповідністі до закону. Порядок провадження в справах про адміністративне правопорушення визначається КпАП України.

Кодексом України про адміністративні правопорушення закріплений принцип, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.05 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення встановленою особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дослідженням постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 067287 встановлено, дані вимоги особа, яка складала постанову не виконала

Ухвалою суду від 13 травня 2015 року до розгляду справи в якості співвідповідача залучено Управління ДАІ у Хмельницькій області та зобовязано відповідачів надати суду оригінал протоколу про адміністративне правопорушення, дані про направлення позивачу рекомендованим листом постанови про адміністративне правопорушення та дані про вручення вказаної постанови позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення)

Ст. 71 КАС України передбачає, що обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частина 3 статті 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачать на її користь.

Відповідачі не надали на вимогу суду протокол адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 258 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення, в якому обвинувачується позивач, є обовязковим, оскільки правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП не входить до переліку правопорушень, перерахованих в статті 258 КУпАП і випадків коли протоколи про адміністративне правопорушення не складаються.

Не надання суду вказаного протоколу ставить під сумнів його існування.

З копії постанови про адміністративне правопорушення, наданої позивачем та отриманої ним у відділі ДВС Монастирищенського районного управління юстиції, вбачається, що вказана постанова складена 22 березня 2015 року на автодорозі М-12 212 км. Разом з тим у графі «посадова особа яка застосувала адміністративне стягнення» стоїть підпис даної посадової особи та дата 01.04.2015 року. Отже, маються розбіжності про час та фактичне місце складання оскаржуваної постанови. Ні з тексту самої постанови, ні з будь - яких інших джерел не вбачається, що позивач був повідомлений про час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, якщо такий взагалі існує, і відповідачі не надали суду доказів про це та про розяснення позивачу його прав, як особі, яка вчинила адміністративне правопорушення. Оскільки відповідачі не надали суду протоколу про адміністративне правопорушення, то суд не має можливості переконатися в тому, що протокол складений у відповідності до норм КУпАП та що позивачу, відносно якого складався протокол, було розяснено його права, передбачені Конституцією України та статтею 268 КУпАП. У самій оскаржуваній постанові взагалі не йдеться про посилання на протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, наданого відповідачем, не можна чітко встановити про те, що позивач рухався з включеним світлом фар чи ні, оскільки із голосів інспекторів, які звучать на даному записі, вбачається, що вони самі не були впевнені чи рухався автомобіль з включеним світлом фар чи ні, а будь-яка подальша фіксація даної обставини на записі відсутня.

З викладеного суд робить висновок про те, що працівниками правоохоронних органів грубо порушені права особи на захист, їх обвинувачення ґрунтувалось на припущеннях, тому не має жодних правових підстав для відмови у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62,63 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, Постановою Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року, ст. ст. 28,29, 33, 122, 245, 246, 247, 265-2, 283, 284 КУпАП, ст. ст. 6-14, 17, 60, 69, 71, 87, 94, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора з організації дорожнього руху відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування Волочиського району управління Державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області лейтенанта міліції ОСОБА_3 від 22.03.2015 року, серія ПС2 № 067287.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 18 червня 2015 року.

Суддя Монастирищенського

Районного суду ОСОБА_4