Справа № 809/886/15
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2015 р. Справа № 809/886/15

м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.,

За участю секретаря Волочій Л.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4

до відповідача: Державної податкової інспекції у м.Яремчому ГУ ДФС в Івано-Франківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.02.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Яремчому ГУ ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.02.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами фактичної перевірки ФОП ОСОБА_4, зафіксованими в акті від 04.02.2015 року, посадовими особами ГУ ДФС в Івано-Франківській області встановлено порушення позивачем приписів ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме незабезпечення відповідності суми грошових коштів на місці розрахунків сумі коштів, яка зазначена в розрахункових квитанціях, виданих із початку робочого дня, та порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому розмірі на суму 6093 грн.

ОСОБА_5 висновки податкового органу стали підставою для прийняття ДПІ у м.Яремчому ГУ ДФС в Івано-Франківській області повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.02.2015 року, згідно якого до позивача застосовані штрафні санкції в сумі 12187 грн.

Вищезазначені висновки відповідача на думку позивача є необґрунтованими, оскільки на момент проведення перевірки весь наявний товар знаходився у належному йому, як субєту господарювання, кафе «Вікторія», та був належним чином облікований у книзі обліку доходів і витрат у відповідності до норм чинного законодавства. Крім того, позивач зазначає, що ним не було вчинено такого порушення приписів податкового законодавства, як незабезпечення відповідності суми грошових коштів на місці розрахунків сумі коштів, яка зазначена в розрахункових квитанціях, виданих із початку робочого дня.

За таких обставин, позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.02.2015 року слід визнати протиправним та скасувати.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Позов просили задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав викладених у письмовому заперечення на позовну заяву. ОСОБА_5, що працівниками ГУ ДФС в Івано-Франківській області за наслідками фактичної перевірки було встановлено порушення СПД ОСОБА_4 вимог ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Зазначила, що повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.02.2015 року прийняте податковим органом правомірно. В задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши та оцінивши в їх сукупності подані докази, судом встановлено наступне.

04.02.2015 року працівниками Головного управління ДФС на підставі наказу № 50 «Про проведення фактичної перевірки» від 04.02.2015 року та направлень на перевірку № 065 та №066 від 04.02.2015 року було проведено фактичну перевірку кафе «Вікторія», яке належить СГД ОСОБА_4, та знаходиться за адресою : с. Яблуниця, ур. Діл,262, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області.

За наслідками вказаної перевірки складено акт № 090018 від 04.02.2015 року, в якому зафіксовано, що позивачем в порушення вимог ст.ст.3,6 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці», затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 року № 481, незабезпечено відповідність суми грошових коштів на місці розрахунків сумі коштів, яка зазначена в розрахункових квитанціях, виданих із початку робочого дня, та порушено порядок ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому розмірі на суму 6093 грн. ( а.с.30-33).

На підставі вищевказаного акту перевірки ДПІ у м. Яремчому ГУ ДФС в Івано-Франківській області, де позивач взятий на облік як платник податків, прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.02.2015 року, згідно якого до ОСОБА_4 застосовано штрафну санкцію в розмірі 12187 грн.( а.с.6).

За наслідками судового розгляду суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно вимог ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства (далі- КАС) України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Статтею 19-1 Податкового Кодексу закріплено функції, які здійснюють контролюючі органи. Відповідно до даної норми Кодексу однією із функцій податкового органу є здійснення контролю за проведенням розрахункових операцій.

Згідно ст.3 ПК України податкове законодавство України складається з Конституції України, цього Кодексу, Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв'язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Отже, при здійсненні функції контролю за проведенням розрахункових операцій податковий орган керується Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за № 265/95-ВР від 06.07.1995 року, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

ОСОБА_5 визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Згідно ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості; вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг);

Відповідно до ст.6 Закону № 265/95 облік товарних запасів фізичною особою-підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом)- у порядку,визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб ,які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно п.177.10 ст.177 Податкового Кодексу України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Згідно "Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, які обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність", затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України № 481 від 16.09.2013 року фізичні особи-підприємці, крім осіб, які обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність зобовязані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із акту перевірки СПД ОСОБА_4 за № 090018 від 04.02.2015, в п.2.1.11 даного акту посадовими особами ГУ ДФС в Івано-Франківській області зазначено, що позивачем у відповідності до чинного законодавства не ведеться книга обліку доходів і витрат.

В судовому засіданні встановлено, що із вказаним актом перевірки позивач був ознайомлений, що підтверджується його підписом у акті. Жодних зауважень та заперечень щодо обставин, викладених працівниками податкового органу в акті, позивачем при проведенні перевірки не зазначено.

Таким чином, ДПІ у м.Яремчому правомірно на підставі вищенаведених приписів ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано до СПД ОСОБА_4 штрафні санкції в розмірі 12186,00 грн. за порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому розмірі на суму 6093 грн. ( 6093,00 грн.*2=12186,00 грн.). При цьому вартість необлікованих товарів в сумі 6093,00 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. ( а.с.33).

Суд також звертає увагу, що не визнає подану в судовому засіданні позивачем книгу обіку доходів і витрат, яка ведеться СПД ОСОБА_4, як належний і допустий доказ, в змісті положень ст.86 КАС України, який підтверджує правову позицію позивача по справі, оскільки, як встановлено в ході судового розгляду, на момент проведення фактичної перевірки позивачем дану книгу обліку доходів і витрат працівникам контролюючого органу представлено не було.

Крім того згідно ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, вчинене вперше застосовуються фінансові санкції в розмірі 1 гривні.

Порушення позивачем вищевказаних приписів чинного законодавства підтверджується дослідженим судом проведеним працівниками податкового органу описом готівкових коштів, що знаходяться на місці проведення розрахунків. ( а.с.32).

За таких обставин, на підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про те, що повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 16.02.2015 року, згідно якого до СПД ОСОБА_4 застосовані фінансові санкції в сумі 12187 грн. винесено ДПІ у м.Яремчому правомірно, у межах повноважень, наданих чинним законодавством, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У відповідності до ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Частиною 3 ст.3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Так позивачем при поданні адміністративного позову сплачено 10 відсотків суми судового збору- 182,70 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією Приват Банку № 0.0.357289485.1 від 06.03.2015, ( а.с.2). При цьому сума судового збору, яка підлягала до сплати ФОП ОСОБА_4 складає 1,5 розміру мінімальної заробітної плати- 1827,00 грн.

Таким чином, оскільки у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_4 відмовлено, то також підлягає до стягнення з позивача в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1644,30 грн.( 1827,00-182,70=1644,30 грн.)

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст.158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ідентифікаційний код НОМЕР_2) в дохід Державного бюджету України 1644 ( одна тисяча шістсот сорок чотири) грн.. 33 коп. судових витрат.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_6

Постанова складена в повному обсязі 16.06.2015 року.