Справа № 2-а-247/11
Суддя: Черніков В. І.
Дата ухвалення: 2011-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новобузький районний суд Миколаївської області
Справа № 2-а-247/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2011 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді: Чернікова В.І.,

при секретарі: Кузьміній Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВД України в Миколаївській області про визнання дій неправомірними інспектора дорожньо патрульної служби та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління ДАІ УМВД України про визнання дій працівника відповідача, інспектора дорожньо-патрульної служби роти ДПС повязаних з притягненням його до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст.122 КУпАП неправомірними та скасування постанови серії ВЕ № 293517 від 24.12.2010 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач ОСОБА_1 у своєму позові вказав, що в постанові про накладення на нього адміністративного стягнення вказано, що ним було порушено п.18.1 Правил дорожнього руху України, зокрема не надання дороги пішоходові на нерегульованому пішохідному переході.

Позивач вважає таку постанову було винесено незаконною та необґрунтованою, оскільки, працівник відповідача, інспектор ДПС, виніс її упереджено та за відсутності доказів підтверджуючих факт вчинення позивачем зазначеного вище правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги до відповідача підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився.

При таких обставинах суд вважає, що справу можливо вирішити за відсутності відповідача, який є субєктом владних повноважень, та який достовірно знаючи про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що адміністративний позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.12.2010 року інспектором дорожньо-патрульної служби роти ДПС Миколаївської області була винесена постанова серії ВЕ № 293517, про те, що ОСОБА_1, 24.12.2010 року о 0920, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по проспекту Мира в м. Миколаєві, не надав дороги пішоходові, на нерегульованому пішохідному переході, чим допустив порушення п.18.1 Правил дорожнього руху України, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст.122 КУпАП,

За таких підстав, відповідач наклав на позивача адміністративне стягнення передбачене санкцією вищезазначеної Статті у вигляді штрафу на суму 255 грн.

Позивач заперечуючи проти постанови, вказав, що 24.12.2010 року він дійсно керував своїм автомобілем НОМЕР_1 на даному автошляху, втім Правил дорожнього руху України не порушував.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, всупереч вимогам вказаної Статті, відповідач, як видно з постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідної фіксації вказаного правопорушення не проводив, пояснення свідків які доказували порушення ПДР України ОСОБА_1, в постанові чи на окремому аркуші до нього не долучив, тоді як позивач, запевняв, що він порушив вказані вище правила дорожнього руху.

Таким чином, при винесені постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення серії ВЕ № 293517 від 24.12.2010 року посадовою особою було допущено порушення вимог ст. 268 та ст. 280 КУпАП, оскільки доказів, які б могли підтвердити факт вчинення правопорушення та спростувати доводи позивача щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, у постанові не наведені, більш того, на пропозицію суду, яку було викладено в ухвалі від 17.01.2011 року, надати докази на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, останнім проігноровані, тоді як наявні матеріали справи ставлять під сумнів відповідність постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 обставинам справи.

З огляду на викладене, керуючись положеннями ст.ст. 2, 104, 167 КАС України та приписами ст. 293 КУпАП суд вважає, що дії працівника відповідача, інспектора дорожньо-патрульної служби роти ДПС Управління УМВС України в Миколаївській області, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП є неправомірними, що виступає підставою для скасування відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі за недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14-1, 251, 258, 293 КУпАП, ст.ст. 3,7,8,9,12,71,160,162,163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора дорожньо-патрульної служби роти ДПС Управління ДАІ УМВС України в Миколаївської області, повязані з притягненням ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанову від 24.12.2010 року інспектора дорожньо-патрульної служби роти ДПС Управління ДАІ УМВС України в Миколаївської області, за якою ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП був підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу, скасувати як не законну, а провадження по адміністративній справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, котре не доведено.

Постанова в апеляційному порядку не оскаржується.

Суддя