Справа № 824/987/15-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 р. м. Чернівці справа № 824/987/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Спіжавка Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоряк У.С.,

представника позивача Сапожніка С.В.,

представника третьої особи Романова С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" до Реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного підприємства "Грінлайн" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" звернулося до суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного підприємства "Грінлайн" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне.

Між позивачем та громадянином ОСОБА_3 13 грудня 2009 року укладено договір оренди землі терміном на 5 років.

Позивач вказує, що ним встановлено, що 25.04.2014 року між громадянином ОСОБА_3 та ПП "Грінлайн" укладено договір оренди земельної ділянки. Термін оренди згідно умов договору становить 25 років.

Державним реєстратором державної реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції 13.05.2014 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень що стосується проведення реєстрації іншого речового права - права оренди земельних ділянок, що знаходяться на території Ломачинецької сільської ради за приватним підприємством "Грінлайн", номер запису про інше речове право 5632159 (індексний номер 13002071).

Звертає увагу суду на те, що на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, ТОВ "Сварог - Буковина" зареєструвало у 2012 році договір оренди земельної ділянки терміном на 5 років у відділі Держкомзему у Сокирянському районі за номером запису НОМЕР_2.

Державна реєстрація договорів оренди землі ТОВ "Сварог - Буковина" здійснювалась із дотриманням вимог Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43, постанови Кабінету міністрів України від 25.12.1998 року №2073 "Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі" та статті 18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, що діяли на момент укладення договору оренди землі), де передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після державної реєстрації.

Позивач вказує на те, що прийнявши рішення про державну реєстрацію договору оренди землі за приватним підприємством "Грінлайн" державний реєстратор порушив право ТОВ "Сварог - Буковина" на користування земельною ділянкою та не дотримався вимог пункту 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та статей 9, 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Тому, просить визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме права оренди земельної ділянки, індексний номер 13002071 від 13.05.2014 року та зобов'язати Реєстраційну службу Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області виключити цей запис з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Відповідач в письмових запереченнях, наданих суду позов не визнав та пояснив, що відповідно до вимог законодавства державним реєстратором були здійсненні всі реєстраційні дії та пошуки у Державному реєстрі речових прав, у зв'язку з чим, підстав для відмови у проведенні державної реєстрації іншого речового права не виявлено. Було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо іншого речового права.

У зв'язку з відсутністю технічних можливостей взаємодії з державним земельним кадастром, технічно неможливо отримати інформацію щодо проведення державної реєстрації прав, які виникли та були зареєстровані до 01.01.2013року.

Відповідно до ч. І Перехідних положень Закону України "Про держави реєстрацію речових прав на нерухоме майно", передбачено Кабінету Міністрів України до 1 липня 2016 року забезпечити автоматизоване перенесення записів Державного реєстру земель про речові права на земельні ділянки та їх обтяження, про суб'єктів таких прав та документи, що посвідчують такі права, до Державного реєстру прав. З моменту автоматизованого перенесення відповідної інформації перенесені записи вважаються відомостями Державного реєстру прав, а права та обтяження на відповідні земельні ділянки - зареєстрованими (крім випадків, коли права на такі земельні ділянки зареєстровані в Державному реєстрі прав після 1 січня 2013 року).

На підставі викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від третьої особи надійшло заперечення, в яких зазначено, що договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) між ОСОБА_3 та ПП "Грінлайн" укладено 25.04.2014 року та зареєстровано у реєстраційній службі Сокирянського РУЮ 13.05.2014 року за НОМЕР_3. Разом з тим, ОСОБА_3 повідомив, що договір з попереднім орендатором ТзОВ "Сварог-Буковина", якій укладено у 2009 році на 5 років закінчився у 2013 році.

Вказує, що твердження позивача про те, що він дізнався про порушення свого права лише 26 грудня 2014 року - не відповідає дійсності, адже приватним підприємством "Грінлайн", починаючи з травня 2014 року, протягом всього 2014 року, на вказаній земельній ділянці здійснено: ґрунтові (підготовчі) роботи, внесено добрива, посаджено гарбузи, проведено роботи по догляду за насадженнями, після дозрівання вирощений врожай було зібрано та реалізовано, а восени 2014 року засіяно озимими зерновими.

Отже, наполягає на тому, що позивачем пропущено встановлений статтею 99 КАС України строк звернення суду з даним позовом, а тому просить залишити його без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу без участі представника Реєстраційної служби.

Представник третьої особи заперечував проти задоволення адміністративного позову та просив відхилити вимоги позивача.

Встановивши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Сварог-Буковина" та громадянином ОСОБА_3 13 грудня 2009 року укладено договір оренди землі НОМЕР_4 строком на п'ять років. Даний договір, як свідчить відповідна відмітка на ньому, - зареєстровано у Відділі Держкомзему у Сокирянському районі за номером запису НОМЕР_2 - 20.03.2012 року.

Згідно договору оренди НОМЕР_4 він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

На момент укладення договору оренди згідно статті 18 Закону України "Про оренду землі" (яка втратила чинність на підставі Закону N 1878-VI від 11.02.2010) - договір оренди набирав чинності після державної реєстрації.

В процесі судового розгляду не вдалося встановити дату надходження до відділу Держкомзему у Сокирянському районі договору оренди земельної ділянки від 13 грудня 2009 року укладеного між ТзОВ "Сварог-Буковина" та гр. ОСОБА_3 для здійснення його державної реєстрації.

На запит позивача з відділу Держкомзему у Сокирянському районі надійшла відповідь №0-28-0.1-623/2-15 від 03.06.2015р., де повідомлено, що дату надходження договору оренди земельної ділянки до Відділу немає можливості встановити у зв'язку з відсутністю даних щодо реєстрації вхідної кореспонденції.

Водночас, між гр. ОСОБА_3 та ПП "Грінлайн" укладено договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1, який зареєстровано у реєстраційній службі Сокирянського РУЮ 13.05.2014 року, (індексний номер 13002071), про що у Державному реєстрі прав вчинено запис від 13.05.2014р. за НОМЕР_3.

З рішенням реєстраційної служби Сокирянського РУЮ про реєстрацію права оренди ПП "Грінлайн" на земельну ділянку НОМЕР_1 позивач не погодився, так як вважає, що ним порушено його право оренди на цю ж ділянку.

Тому звернувся до суду з відповідним позовом, просить рішення скасувати та зобов'язати відповідача виключити запис з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Так, задоволенню підлягає вимога позивача про скасування рішення реєстраційної служби Сокирянського РУЮ про реєстрацію права оренди земельної ділянки, індексний номер 13002071 від 13.05.2014 року.

Вимога про зобов'язання реєстраційної служби Сокирянського РУЮ виключити запис з Державного реєстру прав на нерухоме майно - задоволенню на підлягає.

Вище наведений висновок суду ґрунтується на наступних підставах та нормах чинного законодавства.

Законом, що регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості є Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

До повноважень органу державної реєстрації прав належить, зокрема: проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації; забезпечення ведення Державного реєстру прав; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими законами України (пункти 1, 2 ч. 1 ст. 8 Закону № 1952-IV).

Частиною 2 ст. 9 Закону № 1952-IV передбачено, що державний реєстратор, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Статтею 11 Закону № 1952-IV передбачено, що державний реєстр прав складається з розділів, які відкриваються на кожний об'єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього.

Кожний розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, які містять відомості про: нерухоме майно; право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права; інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав; обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих прав.

Порядок ведення Державного реєстру прав визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 затверджено Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Порядок №1141).

Згідно пункту 10 Порядку №1141 під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно; право власності та суб'єкта цього права; інші речові права та суб'єкта цих прав; іпотеку та субєкта цього права; обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав.

Пунктом 15 Порядку №1141 встановлено, що після здійснення пошуку у Державному реєстрі прав відомостей державний реєстратор розглядає заяву (запит) та оформляє відповідне рішення, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування.

Аналізуючи положення чинного законодавства суд приходить до висновку, що відповідач при державній реєстрації права оренди за ПП "Грінлайн" на підставі договору оренди - не встановив відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Водночас, як пояснює відповідач, у зв'язку з відсутністю технічних можливостей взаємодії з державним земельним кадастром, неможливо отримати інформацію щодо проведення державної реєстрації прав, які виникли та були зареєстровані до 01.01.2013 року.

Позаяк, право позивача на оренду земельної ділянки не може залежати від відсутності чи наявності можливості забезпечити коректне встановлення інформації щодо вже наявних записів щодо інших прав, зокрема, права оренди землі, зареєстрованих до 01.01.2013 року.

Договір оренди, укладений між позивачем та гр. ОСОБА_3, зареєстрований 20.03.2012 року, не розірваний жодною зі сторін - дійсний до 20.03.2017 року.

Тому, суд вважає, що право оренди позивача порушене відповідачем, а тому рішення реєстраційної служби Сокирянського РУЮ про реєстрацію права оренди земельної ділянки, індексний номер 13002071 від 13.05.2014 року - є протиправним.

Частиною другою статті 26 Закону № 1952-IV у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У відповідності до пункту 41 Порядку №1141 якою державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Отже, суд приходить до висновку, що єдиним способом відновлення права позивача є скасування протиправного рішення відповідача.

В свою чергу, в задоволенні вимоги про зобов'язання відповідача виключити запис з Державного реєстру прав на нерухоме майно суд відмовляє так, як в силу статті 26 Закону №1952-IV у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки, законом чітко передбачені наслідки скасування рішення про державну реєстрацію прав суд вважає безпідставним задоволення такої вимоги.

Згідно частини третьої статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме права оренди земельної ділянки, індексний номер 13002071 від 13.05.2014 року.

3. В задоволенні решти вимог - відмовити.

4. Стягнути на користь позивача з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 36,54 грн.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Г.Г. Спіжавка

Постанова в повному обсязі складена 16 червня 2015 р.