Справа № 299/1737/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Київ К/800/1938/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2014 року,

встановив:

У травні 2013 року ОСОБА_4 предявила позов до Пийтерфолвівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області та Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області (далі управління ПФУ) про визнання протиправною відмову відповідачів у перерахунку пенсії; зобовязання Пийтерфолвівської сільської ради звернутись з відповідним обґрунтуванням до управління ПФУ про надання дозволу на внесення змін у дані персоніфікованого обліку ОСОБА_4 за період з 07.04.2006 р. по 09.04.2009 р., в коригування щомісячно сум нарахованої заробітної плати, повязаних з виконанням постанов Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.04.2009 р. і від 07.12.2009 р.; зобовязання управління ПФУ повністю зарахувати в розмір заробітної плати, з якої нараховується пенсія, заробітну плату в сумі 59131,91 грн, виплачену за час вимушеного прогулу, зарахувати в стаж при призначенні пенсії 3 роки вимушеного прогулу з 07.04.2006 р. по 09.04.2009 р. та з урахуванням наведених скоригованих даних провести перерахунок розміру призначеної пенсії.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 3 липня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково: визнано протиправними дії управління ПФУ щодо незарахування до стажу роботи при призначенні пенсії ОСОБА_4 періодів роботи з 01.05.2006 р. по 10.01.2007 р., з 16.02.2007 р. по 28.02.2007 р., з 01.04.2007 р. по 31.03.2009 р. та щодо незарахування у розмір заробітної плати ОСОБА_4, з якої нараховується пенсія, суми 59131,91 грн заробітної плати; зобовязано управління ПФУ зарахувати у стаж роботи при призначенні пенсії та в розмір заробітної плати, з якої нараховується пенсія, вказаних періодів роботи ОСОБА_4 і вказаної суми заробітної плати; зобовязано управління ПФУ провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_4 з включенням у стаж її роботи періодів роботи з 01.05.2006 р. по 10.01.2007 р., з 16.02.2007 р. по 28.02.2007 р., з 01.04.2007 р. по 31.03.2009 р. і розміру заробітної плати 59131,91 грн, з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі управління ПФУ, посилаючись на порушення апеляційним судом частини першої статті 24 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, просить скасувати прийняте ним рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Серед іншого зазначає про те, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу була виплачена сільською радою з відрахуваннями у всі фонди в грудні 2009 року, тому ця сума була зарахована саме за грудень 2009 року в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників (11160 грн).

В запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_4 просить залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін, вказуючи на його законність і обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 28.09.1974 р. по 31.08.2012 р. працювала в Пийтерфолвівській сільській раді на посадах бухгалтера, головного бухгалтера, інспектора військового обліку, та 31.08.2012 р. була звільнена у звязку з виходом на пенсію.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.04.2009 р., яка набрала законної сили, скасовано розпорядження голови Пийтерфолвівської сільської ради від 03.04.2006 р. № 13 та від 17.07.2006 р. № 49 про звільнення ОСОБА_4 з роботи, поновлено її на посаді головного бухгалтера Пийтерфолвівської сільської ради та зобовязано Пийтерфолвівську сільську раду виплатити ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.04.2006 р. по день поновлення на роботі. Рішенням цього ж суду від 07.12.2009 р. стягнуто з Пийтерфолвівської сільської ради на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.04.2006 р. по 09.04.2009 р. в сумі 59131,91 грн.

З 26.07.2012 р. позивачу призначено пенсію за віком при загальному трудовому стажі 34 роки 11 місяців 22 дні, до якого включено періоди: з 28.09.1974 р. по 31.12.2003 р., з 01.01.2004 р. по 30.04.2006 р., з 11.01.2007 р. по 15.02.2007 р., з 01.03.2007 р. по 31.03.2007 р., з 01.04.2009 р. по 31.12.2009 р., з 01.01.2010 р. по 27.01.2010 р., з 01.02.2010 р. по 24.02.2010 р., з 01.03.2010 р. по 27.03.2010 р., з 01.04.2010 р. по 25.04.2010 р., з 01.05.2010 р. по 30.06.2012 р.

На неодноразові звернення ОСОБА_4 з приводу зарахування у страховий стаж часу вимушеного прогулу і в заробітну плату для обчислення пенсії заробітку за час вимушеного прогулу управління ПФУ повідомляло про відсутність для цього підстав. Водночас Пийтерфолвівська сільська рада відповідала про виплату позивачу заробітку за час вимушеного прогулу за період з 07.04.2006 р. по 09.04.2009 р. з проведенням відрахувань в усі фонди в тих місяцях, коли проводилась виплата. З 59131,91 грн, стягнутих на користь ОСОБА_4 за рішенням суду, останній виплачено 46458,41 грн.

Частиною першою статті 24 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-IV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно зі статтею 1 вказаного Закону (в редакції, чинній у спірний період роботи позивача) страховими внесками є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що зарахування до страхового стажу позивача періоду з 07.04.2006 р. по 09.04.2009 р. має певні особливості, оскільки цей період є часом вимушеного прогулу ОСОБА_4, яка була незаконно звільнена і поновлена на роботі за рішенням суду.

Пунктом 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58, передбачено, що в разі незаконного звільнення працівника і поновлення його на попередній роботі запис про звільнення визнається недійсним.

Отже, стаж роботи працівника, який був незаконно звільнений, а потім поновлений на роботі, вважається безперервним.

При цьому, як правильно зазначив апеляційний суд, стягнутий на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 59131,91 грн обчислений з її середньої заробітної плати за період з 07.04.2006 р. по 09.04.2009 р., тому виплата цієї суми в окремі місяці, що обумовлено виконанням рішення суду про поновлення на роботі, не свідчить про отримання разового доходу за певний місяць, а є заробітною платою за кожен місяць з 07.04.2006 р. по 09.04.2009 р.

Доводи управління ПФУ щодо неможливості здійснити нарахування внеску на заробітну плату за вимушений прогул шляхом ділення заробітної плати (доходу) на кількість місяців, за які вона нарахована, спростовуються положеннями частини другої статті 7 Закону України від 08.07.2010 р. № 2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який набрав чинності з 01.01.2011 р., тобто діяв на час визначення заробітку позивача при призначенні пенсії.

За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для зарахування всього часу вимушеного прогулу і заробітку за час вимушеного прогулу у страховий стаж та заробіток для обчислення позивачу пенсії.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і не дають підстав вважати, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2014 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.