Справа № 2-а-408/10
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2010-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-408/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2010 року Соломянський районний суд м. Києва

у складі

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Уваровій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва про зобовязання провести перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив зобовязати Управління пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва провести йому перерахунок з 01.01.2008 року основної пенсії, як інваліду ІІІ групи учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, згідно з вимогами ч. 4 ст. 54 та ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунком 6-ти мінімальних пенсій за віком, де мінімальна пенсія за віком прирівняна до прожиткового мінімуму для осі, які втратили працездатність, встановленого законом на відповідний рік, а також провести перерахунок додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», де також мінімальна пенсія за віком прирівняна до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом на відповідний рік.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва в подальшому проводити нарахування ОСОБА_1 основної пенсії з розрахунку 6-ти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії з розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС І-ої категорії, інвалідом ІІІ-ої групи, що підтверджується довідкою Київської МСЕК.

Вказує, що встановлений розмір державної пенсії Управлінням Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва його не влаштовує, оскільки вона необґрунтовано занижена і не відповідає вимогам Законів України і нормативним актам, що знижує і дискримінує його конституційні і громадські права, як учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Крім того, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС» державна пенсія не може бути нижчою шести мінімальних пенсій за віком.

Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва відмовляє у проведенні перерахунку та повідомляє, що нарахування проводяться правильно, відповідно до чинного законодавства.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва в судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечував, посилаючись на те, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи в розмірі фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності п.п. 2 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №654 від 16.07.2008 року, яка набула чинності з 01.07.2008 року, починаючи з 01.07.2008 року плату окремим категоріям осіб з тим, щоб їх пенсії (без урахування надбавок, підвищень додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, сум індексацій та інших сплат встановлених законодавством) досягли таких розмірів : інвалідам ІІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, а також ліквідаторам наслідків на ЧАЕС у 1986 році становить 760,00 грн.

Згідно зі ст. 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік від 26.12.2008 року №835-ІV установленому 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 році. Розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим законом та нормативно правовими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2008 року №107-VІ затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2008 року 470,00 грн., 01.04.2008 року 481,00 грн., 01.07.2008 року 482,00 грн., 01 жовтня до теперішнього часу 498,00 грн.

Загальний розмір пенсії станом на 27.04.2010 року становить 895,87 грн., вона складається із основного розміру пенсії 760,00 грн., додаткової пенсії інваліду ІІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи (ст. 49) 85,95 грн., тимчасова доплата до індексації 10,27 грн., підвищення (відповідно до постанови №198 від 11.03.2009 року) 28,40 грн., доплата (відповідно до постанови від 23.11.2009 року) 11,25 грн.

Отже, вважає, що пенсія розрахована відповідно до норм чинного законодавства.

На підставі вищевикладеного просив в позові відмовити.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, представника Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, що підтверджується ксерокопією посвідчення №034244 та інвалідом ІІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК №505282.

Також встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Соломянському районі міста Києва та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи передбачену ст. ст. 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Встановлено, що на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу було призначено пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну його здоров'ю, розмір яких повинен визначатися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена законами, але відповідач визначав розмір зазначених пенсій позивачеві, згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03.01.2002 року, виходячи з базової величини для обчислення конкретних державних пенсій та додаткових пенсій за шкоду, заподіяну особам, віднесеним до І категорії, тобто в розмірі 19,91 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, втратити годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно правового акта конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Судом встановлено, що 01.02.2010 року позивач звертався до відповідача з проханням провести перерахунок пенсії відповідно до норм діючого законодавства України, що підтверджується відповідною заявою.

Проте, позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії (а.с. 7-10), з чим суд не погоджується.

Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03.01.2002 року, є необґрунтованим оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не свідчить про те, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тобто Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Згідно до чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд не приймає до уваги також положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений абзацом 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який набрав чинності 31.10.2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах :

· інвалідам І групи 100% мінімальної пенсії за віком;

· інвалідам ІІ групи 75% мінімальної пенсії за віком;

· інвалідам ІІІ групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 50% мінімальної пенсії за віком.

Згідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими :

· по І групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком;

· по ІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком;

· по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком;

· дітям-інвалідам 3 мінімальних пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Між тим, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107 від 28.12.2007 року було внесено зміни до тексту статті 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка була викладена в такій редакції : «Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах : інвалідам І групи 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам ІІ групи 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам ІІІ груп, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили непрацездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно правовими актами».

А частину тертю і четверту статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було змінено чотирма частинами такого змісту :

«У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими :

Для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році :

по І групі інвалідності 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по ІІ групі інвалідності 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по ІІІ групі інвалідності 180% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження :

по І групі інвалідності 160% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по ІІ групі інвалідності 150% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по ІІІ групі інвалідності 140% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою :

по І групі інвалідності 130% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по ІІ групі інвалідів 120% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по ІІІ групі інвалідності 110% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

дітям-інвалідам 70% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі :

на одного непрацездатного члена сім'ї 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника;

на двох та більше непрацездатних членів сім'ї 100% пенсії по інвалідності померлого годувальника, визначеної згідно із зазначеною статтею, що розподіляться ними рівними частками.

До непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування».

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно правовими актами».

У звязку з цим частину пяту вважати частиною сьомою;

Між тим, рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу І, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №10-рп/2008 від 22.05.2008 року вищезазначені положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107 від 28.12.2007 року було визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, вимога щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу, яку призначено відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2008 рік підлягає задоволенню, починаючи з 22.05.2008 року.

Згідно зі ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» у 2009 році установлено прожитковий мінімум на одну особу та для тих хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Відтак, з урахуванням того, що Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 01 січня по 31 грудня відповідного року, суд вважає, що позивач має право на перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду заподіну здоров'ю, а тому приходить до висновку про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1, як інваліду ІІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, які передбачені ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року.

Що стосується позовної вимоги про зобовязання Управління пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва в подальшому проводити нарахування ОСОБА_1 основної пенсії з розрахунку 6-ти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії з розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то слід зазначити наступне.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині є недоведеними і такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки право позивача на отримання основної та додаткової пенсії у подальшому не порушено відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач частково довів ті обставини на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до норм Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 30.04.1993 року №43-93 (зі змінами та доповненнями) та КАС України, сторони звільненні від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 46, 55 Конституції України, ст. ст. 50, 54, 67, 70, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 9, 69-71, 94, 97, 100, 158 163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва про зобовязання провести перерахунок пенсії задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, як інваліду ІІІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, які передбачені ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя