Справа № 803/1179/15-а
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Справа № 803/1179/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Шикун О.Є.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільмашпром» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Управління держземагенства у Ковельському районі Волинської області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.01.2015,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільмашпром» (далі ТзОВ «Сільмашпром», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі Ковельська ОДПІ, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Управління держземагенства у Ковельському районі Волинської області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.01.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.12.2014 згідно повідомлення №9 від 09.12.2014 та наказу №58 від 09.12.2014 в приміщенні Ковельської ОДПІ було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку нарахування земельного податку ТзОВ «Сільмашпром», за результатами якої складено Акт від 24.12.2014 №95/15-33606749 «Про результати документальної позапланової перевірки по питанню нарахування земельного податку за період з 20.09.2012 по 31.12.2014 ТзОВ «Сільмашпром», яким встановлено порушення пункту 287.6 статті 287 та пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, а саме: занижено земельний податок на загальну суму 480716,23 грн., в тому числі за 2012 рік на сум 50151,72 грн., за 2013 рік на суму 220870,89 грн., за січень-жовтень 2014 року на суму 209693,62 грн.

На підставі вказаного акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 16.01.2015 №, яким позивачу збільшено грошове зобовязання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» в сумі 600895,29 грн., з них: 480716,23 грн. за основним платежем та 120179,06 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивач не погоджується із висновками, викладеними в акті перевірки та винесеним податковим повідомлення-рішенням, оскільки земельна ділянка по вулиці Варшавська, 1 в місті Ковелі перебуває в постійному користуванні ПАТ «Ковельсільмашпром» згідно державного акту на право постійного користування землею від 08.08.1994. Площа земельної ділянки становить 48,282 га. Вказаним підприємством в період з 2011 по 2015 подавалась податкова звітність по земельному податку.

Зазначає, що 14.03.2013 ТзОВ «Сільмашпром» (до перейменування - ПП «Юридична компанія «Восток») згідно договору купівлі-продажу, укладеного з ТзОВ «КПП-Інвест» набуло право власності на 9 обєктів нерухомого майна, які згідно пункту 1.2. Договору розташовані на земельній ділянці площею 482840 кв. м за адресою м. Ковель, вул. Варшавська, 1, кадастровий номер :13:004:002 згідно довідки №811-10 від 04.10.2012 року, виданої відділом Держкомзему у м. Ковелі Волинської області Головного управління Держкомзему у Волинській області Державного земельного агентства України. Право власності на вказані обєкти нерухомого майна зареєстроване 14.03.2013 року.

16.12.2012 року ТзОВ «Сільмашпром» (до перейменування - ПП «Юридична компанія «Восток») укладено з ПАТ «Ковельсільмаш» договір купівлі-продажу 5 обєктів нерухомого майна, право власності на які зареєстроване 07.11.2012 року. В пункті 1.2. Договору вказано, що такі будівлі розташовані на земельній ділянці площею 482840 кв.м за адресою м. Ковель, вул. Варшавська, 1, кадастровий номер :13:004:002 згідно Довідки №811-40 від 04.10.2012 року, виданої Відділом Держкомзему у м. Ковелі Волинської області Головного управління Держкомзему у Волинській області Державного земельного агентства України.

10.08.2012 року ТзОВ «Сільмашпром» (до перейменування - ПП «Юридична компанія «Восток») укладено з ТОВ «Динеро-капітал» як іпотекодержателем договір купівлі-продажу предмету іпотеки - виробничого корпусу №1 літ. Ж-1. Право власності зареєстроване 20.09.2012 року. В пункті 1.1. Договору вказано, що дана будівля розташована на земельній ділянці площею 482840 кв.м за адресою м. Ковель, вул. Варшавська, 1, кадастровий номер :13:004:002, що передана в постійне користування АТ «Ковельсільмаш» відповідно до рішення виконкому Ковельської міської ради народних депутатів № 406 від 18.09.1964 року (на підставі цього рішення оформлено державний акт на право постійного користування землею серія ВЛ 0029 від 08.08.1994 року).

Всього на земельній ділянці кадастровий номер :13:004:002 знаходиться 66 обєктів нерухомого майна, які належать різним власникам, в тому числі ПАТ «Ковельсільмаш».

На даний момент спір про припинення права постійного користування вказаною земельною ділянкою між Ковельською міською радою та ПАТ «Ковельсільмаш» розглядається Рівненським апеляційним господарським судом. Проте, провадження у справі зупинено у звязку з призначенням судово-технічної експертизи, на вирішення якої поставлено питання визначення площі та меж земельних ділянок під обєктами нерухомого майна, право власності на які перейшло від ПАТ «Ковельсільмаш» до інших осіб, в тому числі до ТОВ «Сільмашпром». На момент проведення перевірки та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення площа та межі земельної ділянки під обєктами нерухомого майна, право власності на які перейшло від ПАТ «Ковельсільмаш» до ТзОВ «Сільмашпром» не визначені, земельна ділянка не сформована.

Крім того, в акті перевірки №95/15- 33606759 від 24.12.2015 в розділі 2 «Земельний податок» зазначено про земельну ділянку ТОВ «Сільмашпром» площею 54763,4 кв.м., але відсутнє посилання на кадастровий номер земельної ділянки та на документ, який підтверджує, що площа земельної ділянки є саме 54763,4 кв.м. Будь-яких документів, які б підтверджували площу земельної ділянки, межі земельної ділянки, місце її розташування та права щодо неї,зокрема витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку та витяг про реєстрацію права власності (права користування) земельною ділянкою, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №2188/01 від 17.6.2014 року, на який посилається відповідач в Акті перевірки у ТзОВ «Сільмашпром» відсутні.

З огляду на наведене, просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ від 16.01.2015 №, оскільки відповідачем неправомірно визначено обєкт оподаткування ТзОВ «Сільмашпром» та нараховано грошове зобовязання по сплаті земельного податку в розмірі 600895,29 грн, в тому числі 480716,23 грн. за основним платежем та 120179,06 грн. за штрафними санкціями.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, у ньому викладених, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні та наданих суду письмових запереченнях адміністративний позов не визнала, мотивуючи наступним.

Зазначає, що податковим органом оскаржуване податкове повідомлення-рішення 16.01.2015 № винесено правомірно, оскільки в ході проведення перевірки ТзОВ «Сільмашпром» встановлено порушення пункту 287.6 статті 287 та пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, а саме: занижено земельний податок на загальну суму 480716,23 грн., в тому числі за 2012 рік на сум 50151,72 грн., за 2013 рік на суму 220870,89 грн., за січень-жовтень 2014 року на суму 209693,62 грн.

З огляду на наведене, вважає, що підстав для скасування податкового повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ від 16.01.2015 № немає. Просить в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Управління держземагенства у Ковельському районі Волинської області в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Підпунктом 14.1.147. пункту 14.1. статті 14 ПК України визначено, що плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельний податок - обовязковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (підпункт 14.1.72. пункту 14.1. статті 14 ПК України). Дана норма кореспондується з положеннями статті 269 ПК України, якою визначено, що платниками податку на землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Як передбачено статтею 270 цього ж Кодексу об'єктом оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Судом встановлено, що 24.12.2014 згідно повідомлення на проведення перевірки №9 від 09.12.2014 та наказу №58 від 09.12.2014 Ковельською ОДПІ було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільмашпром» по питанню нарахування земельного податку за період з 20.09.2012 року по 31.10.2014 року, за результати якої складено Акт №95/15-33606749 від 24.12.2014 року «Про результати документальної позапланової перевірки по питанню нарахування земельного податку за період з 20.09.2012 по 31.12.2014 ТзОВ «Сільмашпром», яким встановлено порушення пункту 287.6 статті 287 та пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, а саме: занижено земельний податок на загальну суму 480716,23 грн., в тому числі за 2012 рік на сум 50151,72 грн., за 2013 рік на суму 220870,89 грн., за січень-жовтень 2014 року на суму 209693,62 грн. (а.с.11-14)

На підставі вказаного акту перевірки Ковельською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 16.01.2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб на загальну суму 600 895,29 грн. з яких 480 716,23 грн. - основного платежу та 120 179,06 грн. - штрафних санкцій (а.с.10).

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню від 16.01.2015 №, слід зазначити наступне.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з нормами пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2013 року між ТзОВ «Сільмашпром» (до перейменування - ПП «Юридична компанія «Восток») та ТзОВ «КПП-Інвест» було укладено договір купівлі-продажу 9 обєктів нерухомого майна , а саме:

- збірно-роздрібний склад Т, площею 599,8 кв.м;

- будівлю складу технологічної оснастки (салон-магазин спецодягу) А-3, площею 298,6 кв. м;

- склад мастил і хімікатів Е-1, площею 1103,4 кв. м;

- склад технологічної оснастки С, площею 2302,0 кв. м;

- склад мастил і хімікатів П, площею 647,7 кв. м;

- контрольно-випробувальна станція Щ, площею 999,5 кв. м;

- будівля відкритої стоянки легкових автомобілів 3-1, площею 3042,4 кв. м;

- адміністративно-побутовий корпус №3 з перехідною галереєю (3-4), площею 4195,9 кв. м.

- адміністративно-побутовий корпус №4 з перехідною галереєю (Б-4), площею 4267,6 кв. м. (а.с.68-74).

Згідно пункту 1.2 Договору, зазначений комплекс нежитлових будівель та споруд розташований на земельній ділянці площею 482840 кв.м. за адресою: м. Ковель, вул. Варшавська, 1, кадастровий номер :13:004:002 згідно Довідки №811-10 від 04.10.2012 року, виданої Відділом Держкомзему у м. Ковелі Волинської області Головного управління Держкомзему у Волинській області Державного земельного агентства України.

Розділом 4 Договору передбачено ,що право власності на комплекс нежитлових будівель та споруд виникає у ТзОВ «Сільмашпром» з моменту підписання Договору та державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з витягів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, державну реєстрацію права власності на вказані обєкти нерухомості було проведено 14.03.2012 (а.с.55-63).

16.10.2012 між ТзОВ «Сільмашпром» (до перейменування - ПП «Юридична компанія «Восток») та ПАТ «Ковельсільмаш» укладено договір купівлі-продажу 5 обєктів нерухомого майна, а саме:

- будівлі павільйону торгово-виставкового Г- І, площею 349,1 кв. м;

- лісосушильні Т-1, площею 107,7 кв. м;

- складу ацетиленових та кисневих балонів Р, площею 96,1 кв. м;

- складу ацетиленових та вогнетривких мастил О, площею 356,2 кв. м;

- складу приводів У-1, площею 344,2 кв. м.

З дослідженого в судовому засіданні договору від 16.10.2012, зокрема пункту 1.2 слідує, що вкказані будівлі розташовані на земельній ділянці площею 482840 кв.м. за адресою м. Ковель, вул. Варшавська, 1, кадастровий номер :13:004:002 згідно Довідки №811-10 від 04.10.2012 року, виданої Відділом Держкомзему у м. Ковелі Волинської області Головного управління Держкомзему у Волинській області Державного земельного агентства України (а.с.75-82).

Згідно умов договору, право власності на комплекс нежитлових будівель та споруд виникає у ТзОВ «Сільмашпром» з моменту державної реєстрації правочину.

З оглянутих витягів про державну реєстрацію прав вбачається, що реєстрацію права власності на вказані обєкти нерухомості було проведено 07.11.2012 (а.с.50-54).

10.08.2012 між ТзОВ «Сільмашпром» (до перейменування - ПП «Юридична компанія «Восток») та ТзОВ «Динеро-капітал» як іпотекодержателем укладено договір купівлі-продажу предмету іпотеки - виробничого корпусу №1 літ. Ж-2, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий №753.

З пункту 1.1. Договору слідує, що дана будівля розташована на земельній ділянці площею 482840 кв.м. за адресою: м. Ковель, вул. Варшавська, 1, кадастровий номер :13:004:002 що передана в постійне користування АТ «Ковельсільмаш» відповідно до рішення виконкому Ковельської міської ради народних депутатів №406 від 18.09.1964 (на підставі цього рішення оформлено державний акт на право постійного користування землею серія ВЛ 0029 від 08.08.1994) (а.с. 83-85).

Право власності на зазначений обєкт виникає у ТзОВ «Сільмашпром» з моменту державної реєстрації правочину.

Як вбачається з витягу про державну реєстрацію прав реєстрацію права власності на вказаний обєкт нерухомості було проведено 20.09.2012 (а.с.49).

Судом також встановлено, що на земельній ділянці за адресою: м. Ковель, вул. Варшавська, 1, кадастровий номер :13:004:002 знаходиться 66 обєктів нерухомого майна, які належать різним власникам, в тому числі ПАТ «Ковельсільмаш», що підтверджується матеріалами справи.

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України (далі ЗК України), справляння плати за землю - Податковим кодексом України (далі ПК України).

Підставами для збільшення грошових зобов'язань по земельному податку та застосування фінансових санкцій стало порушення позивачем приписів статей 269, 274, 286, 287 ПК України.

Згідно статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, які відповідно до статті 287 Податкового кодексу України сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

З положень пункту 14.1.73 ПК України слідує, що землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Частинами першою, другою статті 125 ЗК України встановлено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і державної реєстрації.

Статтею 126 цього Кодексу передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Питання переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розмішені на ній, регулюється статтею 120 ЗК України та статтею 377 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розмішені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною першою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуає у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

З наведеного слідує, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Відповідно до пункту 287.6 статті 287 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Пунктом 286.2. статті 286 ПК України встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Як передбачено пунктом 271.1 статті 271 ПК України, базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу (пункт 274.1 статті 274 ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Як зазначено в акті перевірки, під час перевірки ТзОВ «Сільмашпром» контролюючим органом було використано акт камеральної перевірки податкової звітності від 17.07.2014 №450/15-33606749, відповідно до якого встановлено, що в порушення вимог пункту 286.2. статті 286, пункту 287.6 статті 286 ПК України позивачем не нараховано плату за земельні ділянки, на яких розташовані належні йому будівлі та не подано податкові декларації з плати за землю за 2012, 2013 та 2014 роки.

Як встановлено в судовому засіданні, сума земельного податку в розмірі 600895,29 грн. розрахована Ковельською ОДПІ на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки, якою користується ТзОВ «Сільмашпром» згідно витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул..Варшавській, 1 в м.Ковелі від 17.07.2014 №2187/01 та №2188/01 (а.с.33,34) .

Разом з тим, відповідно до пункту 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Об'єктами оподаткування у відповідності до статті 270 ППК України є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Поняття «земельна ділянка» закріплено у частині 1 статті 79 ЗК України, згідно якої земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Порядок формування земельної ділянки встановлений статтею 79 ЗК України та Постановою КМ України від 17.10.2012 №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру».

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Проте, належних доказів, які би підтверджували площу земельної ділянки, дозволяли б визначити межі земельної ділянки, місце її розташування та права щодо неї, зокрема витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку та витяг про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 54763,4 кв.м., яка належить ТзОВ «Сільмашпром» та з врахуванням якої визначено розмір земельного податку відповідачем суду не надано.

З пояснень представника позивача в судовому засіданні встановлено, що правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку у ТзОВ «Сільмашпром» відсутні.

Разом з тим, з матеріалів справи та з пояснень представника позивача в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Рівненського апеляційного господарського суду знаходиться справа за позовом Ковельської міської ради до ПАТ «Ковельсільмаш» про припинення права постійного користування земельною ділянкою та скасування державної реєстрації державного акту на право постійного користування земельною ділянкою по вул.Варшавська, 1 в місті Ковелі.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 провадження у справі зупинено у звязку з призначенням судово-технічної експертизи (а.с.15-19).

Зокрема, на вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

- Які площі з земельної ділянки площею 482 840 кв. м, яка знаходиться у постійному користуванні ПАТ «Ковельсільмаш» за адресою по вул. Варшавська, 1, м. Ковель. Волинська область займають об'єкти нерухомості, які придбані ТОВ «Сільмашпром» (перейменоване з ПП «Юридична компанія «Восток» (за адресою по вул. Варшавській, 1 в м. Ковелі Волинської області, відповідно до договору купівлі-продажу від 16.10.2012 р.) із схематичним зображенням їх конфігурації та меж;

- які площі з земельної ділянки площею 482 840 кв. м за адресою по вул..Варшавська, 1, м.Ковель, Волинська область необхідні для обслуговування власниками обєктів нерухомого майна, а саме: ТОВ «Сільмашпром» (перейменоване з ПП «Юридична компанія «Восток» (за адресою по вул. Варшавській, 1 в м. Ковелі Волинської області, відповідно до договору купівлі-продажу від 16.10.2012 р.) із схематичним зображенням їх конфігурації та меж;

- яка площа земельної ділянки фактично належить ПАТ «Ковельсільмаш» за адресою по вул.Варшавська, 1, м.Ковель, Волинська область, з урахуванням відчужених обєктів нерухомого майна та території для їх обслуговування ТОВ «Сільмашпром» (перейменоване з ПП «Юридична компанія «Восток» (за адресою по вул. Варшавській, 1 в м. Ковелі Волинської області, відповідно до договору купівлі-продажу від 16.10.2012 р.).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач у періоді, що перевірявся, не був власником земельної ділянки за адресою: м.Ковель, вул.Варшавська, 1, межі земельної ділянки встановлені не були, відповідно, земельний кадастр не містив даних для нарахування земельного податку.

Висновок податкового органу про те, що право користування земельною ділянкою у позивача виникло з моменту державної реєстрації права власності на обєкти нерухомості згідно договорів купівлі-продажу від 14.03.2012, 16.10.2012, 10.08.2012 є безпідставним, а тому обов'язок сплачувати земельний податок у ТзОВ «Сільмашпром» відсутній.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що для цілей оподаткування земельним податком особа повинна мати статус землевласника (землекористувача), набутого в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів того, що позивач станом на момент здійснення перевірки набув статус землекористувача щодо земельної ділянки по вул.Варшавська, 1, в м.Ковель, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності винесення ним спірного податкового повідомлення-рішення.

Приймаючи рішення у даній справі, суд виходить із повноважень, визначених суду частиною 2 статті 162 КАС України, а саме: у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про скасування рішення субєкта владних повноважень, попередньо визнавши його протиправним. Тому, адміністративний позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.01.2015.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення увалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Таким чином, з Державного бюджету України на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн., сплачений згідно платіжного доручення №628 від 26.05.2015.

Керуючись статтями 11, 17, 94, 158, частиною 3 статті 160, статтями 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області № від 16.01.2015.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільмашпром» витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 16 червня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий О.А.Лозовський