Справа № 816/571/15-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р. Справа № 816/571/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Пирятинського районного центру зайнятості на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2015р. по справі № 816/571/15-а

за позовом Пирятинського районного центру зайнятості

до ОСОБА_1

про повернення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Пирятинський районний центр зайнятості (надалі - позивач) звернувся до суду першої інстанції в якому просив:

- стягнути з ОСОБА_1 незаконно отриману допомогу по безробіттю та вартість наданих послуг в сумі 5 346,83 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2015 р. та винести нову постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм матеріального права, неповне зясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, що привело до невірного вирішення справи.

Відповідачем подано заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити постанову суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомили, в зв'язку з чим справа розглянута в письмовому провадженні відповідно до ст.197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі поданої заяви від 15.11. 2013 року ОСОБА_1 був наданий статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до пунктів 1, 3, 4 статті 22 та пункту 1 статті23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» .

13.08. 2014 року ОСОБА_1 було припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до підпункту 10 пункту 1 статті 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у зв'язку із поданням безробітним письмової заяви про відмову від послуг служби зайнятості.

За період перебування на обліку в Пирятинському районному центрі зайнятості з лютого по серпень 2014р. відповідачу було нарахована та виплачена допомога по безробіттю в сумі 5 346,83 грн.

В ході проведення перевірки достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків, за результатами якої складено акт № 2 від 14.01.2015 року, було встановлено, що відповідач отримував доходи від СТОВ « Дружба-Нова» з 01.11.2013р. по 05.08.2014р. під час отримання допомоги по безробіттю.

15.01. 2015 року директором Пирятинського районного центру зайнятості прийнято наказ № 13 «Про повернення допомоги по безробіттю ОСОБА_1» сумі 5346,83 грн. (а.с.17)

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції, виходив з відсутності передбачених статтею 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» обов'язкових умов для стягнення з особи виплаченої допомоги по безробіттю.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» є допомога по безробіттю.

За правилами частин другої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5.5 розділу 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307, виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Згідно частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Як було встановлено судом, під час отримання допомоги по безробіттю , ОСОБА_1 отримував дохід в СТОВ «Дружба-Нова» (надання майна в лізінг), Березоворудській сільській раді (заробітна плата), що підтверджується Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат, даними звірки позивача з ДПА щодо ОСОБА_1, відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів. (а.с.21-23)

Доводи суду першої інстанції , що відповідач не перебував в трудових відносинах з СТОВ « Дружба-нова», оскільки не писав заяву про прийом на роботу, в трудовій книжці відсутній запис про прийняття на роботу, накази про його прийняття, звільнення видані підприємством помилково в звязку з програмною помилкою при переведенні працівників з СТОВ «Україна» до СТОВ « Дружба-нова», колегія суддів вважає такими, що не спростовують доводів позивача про отримання відповідачем під час перебування на обліку як безробітного іншого доходу.

Відповідно до ст.11 КАС України суд першої інстанції мав зясувати чи отримував в спірний період ОСОБА_1 дохід, направивши відповідні запити до органів податкової служби.

Проте судом першої інстанції зазначені обставини зясовані не були, що привело до невірного вирішення справи.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в 4 кварталі 2013р. , 3 кварталі 2014р. отримував дохід від СТОВ « Дружба-Нова» (надання майна в лізінг), з 03.04.2014р. по 31.05.2014р. отримував заробітну плату в Березоворудській сільській раді, що підтверджується відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів.

Таким чином факт зайнятості ОСОБА_1 на момент його звернення з заявою про взяття на облік як безробітного, виявлено під час обміну даними між Пирятинського РЦЗ та Державною податковою адміністрацією, а також згідно з актом перевірки страхових випадків від 14.01. 2015 року № 2.

Отже, ОСОБА_1 перебуваючи на обліку в центрі зайнятості, не мав права на отримання допомоги по безробіттю, суми допомоги по безробіттю йому виплачені незаконно і підлягають стягненню.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що позов підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 198, п.1, 2 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Пирятинського районного центру зайнятості задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2015р. по справі № 816/571/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Пирятинського районного центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю та вартість наданих послуг в сумі 5 346,83 грн. (пять тисяч триста сорок шість гривень 83 копійки).

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Курило Л.В. Присяжнюк О.В.