Справа № 813/2363/15
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року Справа № 813/2363/15

15 год. 46 хв. м. Львів, вул. Чоловського, 2

Зал судових засідань № 7

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Карп'як О.О.

судді Ланкевича А.З.

судді Мартинюка В.Я.

при секретарі судового засідання Палюк М.М.

за участю представників сторін:

від позивача - Хмура Н.В.

від відповідача 1 - Матлай Й.І.

від відповідача 2 - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області до Міністерства оборони України, ДП «Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України «Армія України» про стягнення податкового боргу за рахунок коштів у розмірі 43750,54 грн.,

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до суду із адміністративним позовом до Міністерства оборони України, ДП «Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України «Армія України» про стягнення податкового боргу за рахунок коштів у розмірі 43750,54 грн.

Ухвалою від 07 травня 2015 року відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за ДП «Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України «Армія України» обліковується податковий борг у розмірі 43750,54 грн. Вказана заборгованість виникла внаслідок несплати відповідачем сум податкових зобов'язань по податку на додану вартість, екологічному податку та по земельному податку з юридичних осіб. Просять стягнути податковий борг ДП "ВПП МО України "Арміч України" за рахунок коштів Міністерства оборони України в управлінні якого перебуває державне підприємство або його майно в сумі - 43750,54 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити повністю.

Представник відповідача Міністерства оборони України в судовому засіданні проти позову заперечив, просить суд в задоволенні відмовити з підстав викладених у запереченні. При цьому, вважає, що положення пункту 96.2 статті 96 ПК України на спірні правовідносини не поширюються, оскільки ДП «Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України «Армія України» не є тим підприємством, яке не підлягає приватизації.

Відповідач 2 явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

ДП «Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України «Армія України» - 14.09.2000 зареєстроване, як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 06.08.2013 року. (а.с. 6-8).

Згідно довідки Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 16.03.2015 року № 3974/8/13-50-20-0041/262 сума податкового боргу відповідача 2 становить 96284,52 грн., в тому числі податковий борг який пред'являється до стягнення 43750,54 грн., зокрема по:

- податку на додану вартість в сумі 113,57 грн., згідно податкового повідомлення - рішення від 26.05.2014 року № (штрафна санкція);

- земельному податку з юридичних осіб в сумі 43148,63 грн., згідно податкових декларацій від 13.02.2012 року на суму 37946,47 грн. (у зв'язку із частковим погашенням заборгованості сума по даній декларації складає 3162,16 грн.), від 13.05.2013 на суму 37946,47 грн., податкових повідомлень - рішень № 0 від 27.04.2013 року на суму 1020,00 грн., та № від 09.09.2014 року на суму 1020,00 грн.

- екологічному податку в сумі 488,34 грн., згідно податкового повідомлення - рішення № від 26.04.2013 року на суму 1020 грн. (у зв'язку із частковим погашенням заборгованості сума поданому рішенню складає 457,8 грн.), податкової декларації від 13.05.2013 року на суму 24,34 грн., податкового повідомлення рішення № 2 від 24.09.2014 року на суму 3,78 грн.

У відповідності до підп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (надалі ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як передбачено п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначеного у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з положенням підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 41.2 ст.41 ПК України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи інкасових доручень, такі були повернуті контролюючому органу без виконання у зв'язку із відсутністю коштів на рахунках платника податків.

Як передбачено п.96.2 ст.96 ПК України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про: надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків; досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; виключення платника податків із переліку об'єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України.

Позивач звернувся до Міністерства оборони України з поданнями про прийняття рішення про погашення податкового боргу від 28.01.2015 року за №1112/13-50-25-00/161, від 28.01.2015 року № 1110/13-50-25-00/160.

Пунктом 96.3 ст.96 ПК України визначено, що відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді, продовжується у наведеній нормі, у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Згідно з відповіді Департаменту економічної діяльності Міністерства оборони України від 24.02.2015 року за №225/3/637, міністерством не було прийнято жодного з рішень, зазначених у п.96.1 ст.96 ПК України.

Однак, застосування контролюючим органом порядку погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, передбаченого ст.96 ПК України не може вважатись правомірним, з врахуванням наступного.

ДП «Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України «Армія України» у відповідності до Закону України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 07.07.1999 року за №847-ХІV, з наступними змінами та доповненнями, не є підприємством, яке не підлягає приватизації.

Відтак, враховуючи те, що порядок передбачений п.96.2 ст.96 ПК України, застосовується лише щодо державних підприємств, які не підлягають приватизації, а ДП «Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України «Армія України» не є таким, у контролюючого органу відсутні правові підстави застосовувати цей порядок у спірних правовідносинах.

Крім того, як вбачається зі змісту положень п.96.2 ст.96 ПК України, обов'язковою умовою для такого звернення до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення, є неможливість погашення податкового боргу з суми коштів, отриманої від продажу внесеного в податкову заставу майна.

Такий порядок передбачено п.95.1 та абзацом другим п.95.3 ст.95 ПК України.

Так, у відповідності до п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У свою чергу абзац другий п.95.3 ст.95 ПК України, передбачає, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

При цьому, позивачем у підтвердження даного порядку подано копії інкасових доручень, які повернулись до податкового органу без виконання, оскільки, кошти на банківських рахунках відповідача 2 відсутні.

Однак, дані інкасові доручення не можуть підмінити, передбачений законодавством документ в підтвердження обставин продажу майна, а саме судового рішення з питань надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Зазначені документи також не можуть підтверджувати обставини відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, оскільки допустимим доказом, в силу положень ч.4 ст.70 КАС України та у відповідності до п.89.3 ст.89 ПК України, є акт опису. Такого акту позивачем суду надано не було.

Враховуючи те, що ДП «Видавничо-поліграфічне підприємство Міністерства оборони України «Армія України» не є підприємством, яке не підлягає приватизації, контролюючим органом не доказано обставини неможливості погашення податкового боргу з суми коштів, отриманої від продажу внесеного в податкову заставу майна та обставин відсутності майна, суд вважає позов не обґрунтованим, а тому таким, який не підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог частин 2,4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 7-14, 18, 19, 94, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 червня 2015 року.

Головуючий - суддя О.О. Карп'як

Суддя В.Я. Мартинюк

Суддя А.З. Ланкевич