Справа № 757/33159/14-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Оксененка О.М.,

Федотова І.В.,

при секретарі : Агаркові Б.М.

за участю: позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 28 квітня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва про визнання дій неправомірними та зобовязати здійснити перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з даним адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва, згідно Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність»; зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії, починаючи з 13.02.2006, з перенесенням нарахованих сум наукових пенсій на 2006 і 2007 рік, з неврахуванням за цей час 18,5 місяців та стягнути з відповідача заборгованість недоплаченої щомісячної наукової пенсії, що виникла через невірний розрахунок. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 28 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, на обґрунтування якої зазначає, що суд першої інстанції неповністю та неправильно зясував обставини справи, що в цілому призвело до порушення норм матеріального права, тому просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт наголошує, що під час обрахунку розміру наукової пенсії відповідачем неправомірно використовувався коефіцієнт 0,53 замість 0,8, що призвело до зменшення нарахованої суми. В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав і просив її задовольнити. Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду інші учасники до суду не прибули, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду справи. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Печерському районі м.Києва та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», при цьому, обчислено виходячи із середньомісячного заробітку 2004,00 грн. визначеного згідно довідки про заробітну плату за період наукової роботи з 31.01.1995 по 31.12.1999 та персоніфікованих відомостей з 16.01.2006 по 31.01.2006, при загальному страховому стажі роботи 44 роки 3 місяці 5 днів (в тому числі наукового стажу 20 років 3 дні). В подальшому розрахунок пенсії позивача неодноразово здійснювався у зв'язку зі зростанням середньої заробітної плати. За заявою позивача від 04.01.2012 та оновлених довідок про заробітну плату позивачу проведено оптимізацію заробітної плати з 01.10.1999 по 31.10.1999 у відповідності до ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», яка визначає, що пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначається в розмірі 80 % від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до ст. 23 цього Закону та частини другої ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад стаж наукової роботи пенсія збільшується на один відсоток заробітної плати, але не може бути більше 90 відсотків середньомісячної заробітної плати. Для обчислення пенсії враховується заробітна плата наукового (науково-педагогічного) працівника за основним місцем роботи за ввесь період страхового стажу на посадах наукового (науково-педагогічного) працівника, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01.01.2016 або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. Апелянт наполягає, що УПФУ при розрахунку його пенсії застосовувало коефіцієнт 0,53 замість коефіцієнту 0,8, проте, ці доводи є помилковими, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема, розпорядженням УПФУ від 17.07.2007 №145565 (а.с.90). Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень, довів суду, що діяв правомірно у відповідності до закону, в той час, як позивач своїх доводів належним чином не обґрунтував. З огляду на викладене, судова колегія вважає рішення суду першої інстанції правильним, ухваленим у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування постанови відсутні. Крім того, апелянт в апеляційній скарзі наполягає на задоволенні своїх вимог, починаючи з 13.02.2006 року, проте, ухвалою суду від 03.03.2015 року в цій справі позовні вимоги ОСОБА_3 за період з 13.02.2006 по 11.05.2014 залишено без розгляду (а.с.73). Зазначена ухвала набрала законної сили, тому має преюдиційне значення. Керуючись ст.ст,195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 28 квітня 2015 року в адміністративній справі №757/33159/14-а - залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду міста Києва від 28 квітня 2015 року, залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Ухвала в повному обсязі виготовлена 18 червня 2015 року.

Головуючий суддя: Л.В.Губська

Судді: О.М.Оксененко

І.В.Федотов

.

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Федотов І.В.