Справа № 695/1322/15-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 695/1322/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Степченко М.Ю. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: головуючого Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 квітня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області про перерахунок пенсії державного службовця, -

В С Т А Н О В И В:

16.04.2015 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області (далі Управління), в якому просила суд визнати неправомірною відмову Управління щодо включення суми матеріальної допомоги на оздоровлення на суму 4699,00 грн. в заробітну плату для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та зобов'язати Управління здійснити належним чином розрахунок пенсії, згідно з нормами законодавства, що діяли на дату її призначення, включивши до складу заробітної плати для призначення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення на суму 4699,00 грн. Здійснити виплату недонарахованої суми пенсії з моменту її призначення.

Вважає, що відмова відповідача включення суми матеріальної допомоги на оздоровлення в перерахунок пенсії, як державному службовцю є наслідком порушення вимог норм чинного законодавства.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 квітня 2015 р. позовні вимоги задоволено: визнано дії Управління Пенсійного фонду України у Золотоніському районі Черкаської області з приводу відмови ОСОБА_2 щодо включення суми матеріальної допомоги на оздоровлення на суму 4699,00 грн. в заробітну плату для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» - неправомірними, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Золотоніському районі Черкаської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 із застосуванням показника заробітної плати з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення на суму 4699,00 грн., починаючи з 13 серпня 2012 року з врахуванням даних довідки на ім'я ОСОБА_2 про складові заробітної плати за період з 01.01.2004 року по 31.12.2008 року, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Не погодившись з таким рішенням, Управління подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до вимог ст. 33 Закону України від 19.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі Закон № 3723-ХІІ) матеріальна допомога не є складовими заробітної плати державного службовця, тому враховувати їх при розрахунку пенсії державного службовця немає законних підстав.

Сторони, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, до суду не прибули, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду. Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні та з 13.08.2012 року одержує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про державну службу».

26.03.2015 р. позивач звернулася до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії з моменту її призначення, включивши додатково до заробітної плати для обчислення пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на яку нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Управління листом за вих. № 2247/11 від 30.03.2015 року повідомив позивача, що згідно ст.33 Закону України Про держав ну службу заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок та відмовило позивачу у задоволенні заяви, зробивши висновок, що оскільки матеріальна допомога не являється надбавкою чи премією, включити їх у розрахунок заробітку для обчислення пенсії позивача згідно довідки від 13.08.2012 р. № 399/01-01-11 немає законодавчих підстав.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені, знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно частини другої статті 33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадового окладу, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина сьома статті 33 Закону № 3723-ХІІ встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини шостої статті 33 Закону № 3723-ХІІ державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до вимог статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Із довідки Золотоніської районної державної адміністрації черкаської області від 13.08.2012 р. № 399/01-01-11 «про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ, вбачається, що позивачу сплачувалися суми матеріальної допомоги.

На всі виплати, що включені в ці довідки було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.. Таким чином, вони повинні були прийматися в розрахунок пенсії позивача.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про те, що види оплати праці та інші виплати, які враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для перерахунку пенсії, не повинні виходити із складової заробітної плати, яку отримував державний службовець на час виходу на пенсію, оскільки таке звуження суперечить статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ.

Крім того, матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, видавалась щорічно і являлась об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду. А матеріальна допомога разового характеру надається роботодавцем у непередбачених (екстрених) випадках окремим працівникам у зв'язку із сімейними обставинами, на оплату лікування, оздоровлення дітей, поховання і не є об'єктом для нарахування і утримання страхових внесків до пенсійного фонду.

Таким чином, відповідні матеріальні допомоги, що були виплачені позивачеві згідно наданої довідки, входить до складу фонду оплати праці.

Крім того, за змістом наведених норм статті 66 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», статті 41 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та не включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Проте суд першої інстанції припустився помилки, не врахувавши наступне.

Згідно абз.1 частини другої статті 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як на час подання цього позову, так і на момент прийняття судом оскаржуваної постанови відповідно до частини першої статті 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вказувалось раніше, з позовом до суду позивач звернулася 16.04.2015 року (згідно штампу вхідної кореспонденції суду), хоча ставить питання про порушення його прав за час, більший ніж шість місяців.

Позивач про порушення свого права, якщо вона вважала його порушеним, повинна була дізнатися при виплаті їй відповідачем щомісячно пенсії. Звернення позивача до відповідача із заявою в порядку Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» з проханням сплатити певну суму грошей (виконати вимоги закону тощо) не є передбаченою законом можливістю досудового порядку вирішення спору в розумінні частини четвертої статті 99 КАС України.

Згідно статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при задоволені позовних вимог позивача в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 13.08.2012 року, а не з 16.10.2014 року, допущені порушення вимог процесуального законодавства, що призвели до неправильного вирішення цього питання по суті, оскільки позивач звернувся з адміністративним позовом до суду згідно штампу вхідної кореспонденції лише 16.04.2015 року. Жодних причин щодо поважності пропуску строку для звернення до суду з позовом не навів.

Колегія суддів зазначає, що юридична необізнаність не можуть визначатися поважною причиною строку звернення до суду. Закони, інші нормативно-правові акти, судові рішення є доступними для ознайомлення всіма громадянами, і можливість обізнаності людини про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання такої людини.

Доказів, що засвідчують тривале захворювання, що не давало можливості звернутися з позовом та призначити представника, інші причини, які не залежали від волі позивача, до суду надано не було.

Обставини, які б заважали (робили б неможливим) звернення позивача до суду з цим позовом, за матеріалами справи відсутні.

Таким чином, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з цим позовом щодо частини своїх вимог. Тому вимоги позивача за період з 13.08.2012 року по 15.10.2014 року (тобто за час, який передував шестимісячному терміну до моменту звернення до суду) підлягають залишенню без розгляду, а постанова суду першої інстанції в цій частині позовних вимог - скасуванню. За період з 16.10.2014 року судове рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 198, 199, 203, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 квітня 2015 р. задовольнити частково.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 квітня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області про перерахунок пенсії державного службовця скасувати в частині вирішення позовних вимог за період з 13.08.2012 року по 15.10.2014 року, та в цій частині позов залишити без розгляду.

В решті постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 квітня 2015 р. у справі № 695/1322/15-а, зокрема, в частині задоволення позовних вимог з 16.10.2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Епель О.В.