Справа № П/811/4217/14
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"25" травня 2015 р.справа № П/811/4217/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року

справа № П/811/4217/14

за позовом Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості

до ОСОБА_1

про стягнення виплаченого матеріального забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року Кіровоградський міськрайонний центр зайнятості звернувся у Кіровоградський окружний адміністративний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого матеріального забезпечення та наданих соціальних послуг в розмірі 1823,12 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Кіровоградський міськрайонний центр зайнятості подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі заяви, відповідно до частини 1 статті 22, частини 1 статті 23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ОСОБА_1 перебувала на обліку, як безробітна у Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості та в період з 29 серпня 2014 року по 30 жовтня 2014 року отримала допомогу по безробіттю в сумі 2593,52 грн.

22 вересня 2014 року ОСОБА_1 за направленням Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості зараховано до Кіровоградського кооперативного коледжу економіки і права імені М.П. Сая для професійного навчання.

Відповідно до відомостей, отриманих з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України на день подання заяви про надання статусу безробітної, а також на період перебування на обліку в Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю ОСОБА_1 перебувала на посаді керівника приватної виробничої фірми «Віватон».

В результаті виявленого факту проведено розслідування страхового випадку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та складено акт від 31 жовтня 2014 року №1036.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітною визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань, зокрема ведуть облік осіб, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні, та наданих їм послуг; здійснюють реєстрацію безробітних, ведуть облік наданих їм послуг; проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Частинами 2, 3 статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що зареєстровані безробітні зобовязані, зокрема інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Відповідно до частин 2, 3 статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. При цьому, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307 встановлено, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості видано накази від 03 листопада 2014 року № 915-Д про повернення коштів у сумі 2593,52 грн. та № 913-Д, яким утримано кошти в розмірі 770,40 грн.

Кіровоградський міськрайонний центр зайнятості направив на адресу відповідача лист від 05 листопада 2014 року № 06-31/4368/03 з пропозицією добровільного повернення коштів, з урахуванням вже утриманих коштів, повязаних з навчанням в розмірі 1823,12 грн.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України про суми виплачених доходів та утриманих податків, ОСОБА_1 у ІІІ кварталі 2014 року працювала та отримувала дохід в Обласному центрі інвалідів ВОІ СОІУ та в приватній виробничій фірмі «Віватон». Разом з тим, відповідно до даних відомостей, ОСОБА_1 звільнена з цих підприємств 24 липня 2014 року та 01 липня 2014 року відповідно, тобто до отримання статусу безробітного.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що інформація про зміну директора, яка не внесена до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України новим керівником, не свідчить про допущення зловживання самим відповідачем.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції у розгляді цієї справи дійшов обґрунтованих висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим