Справа № 367/2305/15-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/2305/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Чернов Д. Є.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Тур В. В.

позивача ОСОБА_2, представника відповідача Сабриги В. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 28 квітня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області про зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області про визнання неправомірними дій щодо не зарахування ОСОБА_2 пільгового обчислення стажу за період з 16.09.1965 р. по 15.10.1990 р., як стажу роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, починаючи з листопада 2014 року; зобовязання зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) періоди роботи ОСОБА_2 з 16.09.1965 р. по 15.10.1990 р., як трудовий стаж, вироблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, починаючи з листопада 2014 року; зобовязання здійснити перерахунок, нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 з врахуванням пільгового обчислення стажу з листопада 2014 року.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 28 квітня 2015 р. позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що зявились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову суду скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працювала в установі АН-243 (підрозділі АН-243/7) МВД СРСР з 16.09.1965 р. по 15.10.1990 р., про що свідчить довідка обєднання виконавчих колоній № 37 Федеральної державної установи управління по Республіці Комі Федеральної служби виконання покарань (а. с. 12).

З вказаної довідки також вбачається, що позивач звільнена у звязку зі звільненням її чоловіка зі служби в МВС СРСР та виїздом на нове місце проживання.

На підставі трудової книжки, копія якої наявна в матеріалах справи (а. с. 9 11) та вказаної довідки позивачу була призначена пенсія за віком з врахуванням пільгового стажу за роботу в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

При перевірці пенсійної справи відповідачем була встановлена відсутність в ній трудових договорів, що стало підставою для обчисленні пенсії позивача на загальних підставах з листопада 2014 року.

Позивач звернулася до відповідача із заявою про зарахування їй пільгового обчислення стажу за період з 16.09.1965 року по 15.10.1990 року, як стажу роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, починаючи з листопада 2014 року. Однак, 30 січня 2015 року листом управління ПФ України в м. Ірпінь Київської області № 4/3-01 їй було відмовлено з підстав відсутності інформації про факт укладання письмових трудових договорів про роботу в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (а.с.13).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абзацу першого пункту 5 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 р. Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 р. № 148 Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 р. Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 р. Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (абзац другий пункту 5 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування).

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абзац третій пункту 5 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з вищезазначених норм.

Натомість, судом першої інстанції не було враховано, що статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість обєднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 цього Указу зазначено про надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на пять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 р. № 1908-VII Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р., з пяти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10.02.1960 р., незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960 р., - за умови укладання трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 р. № 530/П-28 (далі Інструкція).

За змістом пункту 7 Інструкції трудові договори на певний строк (три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствами, установами та організаціями, які розташовані в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з працівниками, які прибули на роботу в ці місцевості з інших районів держави.

Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 02.06.2015 р. у справі № 338/1687/14-а зазначив, що акт укладання такого договору є предметом доказування у випадку спору між особою і пенсійним органом. Відповідними доказами може бути трудова книжка, в якій наявний штамп підприємства про розповсюдження пільг по обчисленню стажу роботи або довідка роботодавця, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період, на який він був укладений, та розповсюдження на особу пільг по обчисленню стажу за цей період. Наявність лише запису у трудовій книжці про факт роботи в районах Крайньої Півночі не є достатньою підставою для обчислення стажу з урахуванням кратності.

З метою уточнення наявності підстав для обчислення пільгового стажу, відповідачем начальнику обєднання виправних колоній № 37 направлено запит про надіслання копій трудових договорів чи довідку про їх укладення (а. с. 22).

У відповідь на звернення колонія поселення № 38 надіслало відповідь про відсутність трудових договорів (а. с. 23).

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог .

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом приймаються в якості належних.

У відповідності до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 28 квітня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області про зобовязання вчинити дії задовольнити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 28 квітня 2015 р. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська
(Повний текст постанови виготовлено 18.06.2015 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.