Справа № 825/1835/15-а
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Чернігів

17 червня 2015 року 11:23 Справа № 825/1835/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участі секретаря Кондартенко О.В.,

представника позивача Шундрик Л.В.,

представників відповідачів Дубрової О.С., Регуш Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Насіння Чернігівщини» до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, Управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного Управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області про стягнення пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість, -

В С Т А Н О В И В:

04.06.2015 Приватне акціонерне товариство «Насіння Чернігівщини» (далі ПрАТ «Насіння Чернігівщини») звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області), Управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного Управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області (далі УДК у м. Чернігові ГУДКС України у Чернігівській області), в якому просить суд стягнути з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Насіння Чернігівщини» пеню на суму заборгованості бюджету за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість за період з 27.02.2015 по 02.04.2015 у сумі 45166,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що оскільки постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.02.2015 у справі № 858/196/15-а було підтверджено право ПрАТ «Насіння Чернігівщини» на бюджетне відшкодування податку на додану вартість за серпень-вересень 2014 року у сумі 1377261 грн. та на пеню на суму заборгованості бюджету за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість, а фактичне відшкодування податку на додану вартість відбулось лише 02.04.2015, то відповідно до статті 200.23 Податкового кодексу України ПрАТ «Насіння Чернігівщини» має право на стягнення пені за період з 27.02.2015 по 02.04.2015 у сумі 45166,62 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, просив у його задоволенні відмовити, оскільки статтею 17 Податкового кодексу України платнику податків не надано право та не наділено повноваженнями щодо нарахування та стягнення з Державного бюджету України пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість, а пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України не підтверджено право та механізм виплати пені, самостійно нарахованої платником податків на суму простроченого бюджетного відшкодування.

Представник відповідача - УДК у м. Чернігові ГУДКС України у Чернігівській області проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, просив у його задоволенні відмовити, оскільки згідно чинного законодавства України органи Казначейства не мають повноважень щодо правомірності нарахування та визначення суми пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування з податку на додану вартість, а тому Управління Державного казначейства у м. Чернігові Головного Управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області, виконуючи покладені на нього функції, не порушувало норм діючого законодавства, законних прав та інтересів позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПрАТ «Насіння Чернігівщини» () зареєстровано платником податку на додану вартість з 01.08.1997, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість від 03.11.2011 № 200007683, наявним у матеріалах справи (а.с.23).

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.02.2015 у справі №825/196/15-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2015, встановлено правомірність заявлених ПрАТ «Насіння Чернігівщини» позовних вимог про стягнення на його користь бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень-вересень 2014 року у сумі 1377261 грн. та пені на суму заборгованості бюджету за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість (а.с.8-13).

З матеріалів справи вбачається, що сума пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість за період з 27.02.2015 по 02.04.2015 становить 45166,62 грн.

Оскільки, сплата бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у сумі 1377261 грн. проведена з порушенням строків, визначених пунктом 200.23. статті 200 Податкового кодексу України, позивач вважає, що з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Насіння Чернігівщини» підлягає стягненню донарахована пеня у сумі 45166,62 грн.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно пунктів 200.11, 200.12 статті 200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу. (пункт 200.13 статті 200 Податкового кодексу України).

Пунктом 200.23 статті 200 ПК України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Аналізуючи вищевказані норми, суд приходить до висновку, що з набранням чинності Податковим кодексом України у платника податку, який не отримує бюджетне відшкодування в порядку та строки, визначені статтею 200 Податкового кодексу України, виникає право на нарахування пені на суму такої заборгованості на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Крім того, суд зазначає, що чинним законодавством передбачено, що стягнення пені, нарахованої на суму наявної бюджетної заборгованості по ПДВ, можливе та здійснюється лише після фактичного повного або часткового погашення цієї заборгованості платнику податку.

Зазначена позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 03 червня 2014 року № 21-131а14.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.02.2015 у справі №825/196/15-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2015, встановлено правомірність заявлених ПАТ «Насіння Чернігівщини» позовних вимог про стягнення на його користь бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень-вересень 2014 року у сумі 1377261 грн. та на пені на суму заборгованості бюджету за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість (а.с.8-13).

Зазначеним судовим рішенням підтверджено право позивача на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень-вересень 2014 року у сумі 1377261 грн. та пені на суму заборгованості бюджету за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість.

Ці обставини згідно з частиною 1 статті 72 КАС України не потребують доказів при розгляді даної справи.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що погашення бюджетного відшкодування податку на додану вартість з Державного бюджету України на користь позивача відбулось лише 03.04.2015, що не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні.

При цьому, як вже зазначалось вище, пунктом 200.23. статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, вказаною нормою визначено період часу, за який платник податку має право на отримання пені за несвоєчасне виконання зобов'язань з перерахування підтверджених сум бюджетного відшкодування ПДВ.

За таких обставин та з урахуванням того, що сума бюджетного відшкодування за серпень-вересень 2014 року у розмірі 1377261 грн. відшкодована позивачу з порушенням строків, визначених пунктом 200.23. статті 200 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що ПрАТ «Насіння Чернігівщини» має право на стягнення пені у зв'язку з наявністю бюджетної заборгованості по день її фактичного погашення.

Судом не приймається до уваги посилання відповідача на те, що при розрахунку пені повинна братися облікова ставка Національного банку України станом на 23.11.2014, оскільки в подальшому постановами Національного банку України вищевказана ставка неодноразово змінювалась.

При цьому, предметом позовних вимог позивача є стягнення з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Насіння Чернігівщини» пені на суму заборгованості бюджету за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість за період з 27.02.2015 по 02.04.2015 у сумі 45166,62 грн.

Разом з тим, згідно виписки по рахунку від 03.04.2015 (а.с.26) кінцевою датою погашення бюджетного відшкодування податку на додану вартість є 03.04.2015, а не дата заявлена позивачем у позовних вимогах (02.04.2015).

Так, відповідно до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов'язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог визначаються позивачем самостійно. Суд під час прийняття постанови вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (частина 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто, процесуальним законом надана суду можливість виходу за межі позовних вимог виключно у випадку, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки, позивач, скористувавшись своїм диспозитивним правом на визначення предмету позову, визначив позовною вимогою стягнення з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Насіння Чернігівщини» пені на суму заборгованості бюджету за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість саме за період з 27.02.2015 по 02.04.2015 у сумі 45166,62 грн., то у суду відсутня процесуальна необхідність у виході за межі позовних вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Насіння Чернігівщини» пені на суму заборгованості бюджету за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість за період з 27.02.2015 по 02.04.2015 у сумі 45166,62 грн.

Крім того, у відповідності до частини 1 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Оскільки, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Насіння Чернігівщини» підлягають задоволенню повністю, то суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Насіння Чернігівщини» судовий збір у розмірі 182,70 грн.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Насіння Чернігівщини» задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Насіння Чернігівщини» () пеню за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість за період з 27.02.2015 по 02.04.2015 у сумі 45166 (сорок пять тисяч сто шістдесят шість) грн. 62 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Насіння Чернігівщини» () судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядок та строки, передбачені статтями 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Падій