Справа № 2а-1938/10
Суддя: Кальчук А. П.
Дата ухвалення: 2011-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-1938/10
П О С Т А Н О В А

16 грудня 2010 року Соснівський районний суду м.Черкаси в складі:

головуючого судді Кальчук А.П.

при секретарі Онищенко Ю.А.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, Виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання незаконними рішення та дій посадових осіб та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Черкаської міської ради, Виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання незаконними рішення та дій посадових осіб та відшкодування моральної шкоди, зазначаючи, що 17.11.2007 року на адресу її проживання (АДРЕСА_1). надійшла постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради № 481 від 4.11.2007 року, про накладення на неї штрафу в сумі 51 грн., за порушення п. 2.5 рішення міськради № 3-181 від 20.03.2003р., «Про правила утримання території м. Черкаси», а саме за відсутність договору на вивіз сміття зі спеціалізованим підприємством у власниці приватного будинку по вул. Ільїна, 376.

21.11.2007 року не погоджуючись з вказаною постановою адмінкомісії № 481 від 14.11.2007 року, про накладення штрафу позивачкою було подано заяву до виконавчого комітету Черкаської міської ради, з проханням переглянути та скасувати постанову.

В грудні 2007 року надійшла відповідь з адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради, лист № 8386-2 від 10.12.2007 року, про відмову в скасуванні адміністративного стягнення. В листі зазначається, що нібито вона забрала протокол з письмовими поясненнями у інспектора з охорони природи ОСОБА_2, яка була змушена повторно його скласти та передати на розгляд адмінкомісії без пояснень позивачки. Дана інформація неправдива та не відповідає дійсності. Ніякого протоколу інспектор Кліменко А.О. не складала, а пояснення позивачкою були написані на незаповненому бланку, який у неї залишився до цього часу та являється доказом по справі. Дії представників адмінкомісії обурили позивачку та завдали значної психологічної травми, до цього часу вона не розміє як державним службовцям, що не дотримуються правил добропорядності, чесності та справедливості, надають повноваження, тим самим дозволяють дескредитувати органи державної влади.

02.04.2008 року, всі вищеперелічені обставини нею були викладені у зверненні до прокурора міста Черкаси. За результатами розгляду був винесений протест на постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради. Відповідь про результати розгляду протесту адмінкомісія позивачці не надала.

29.10.2009 року позивачка повторно звернулась до прокуратури міста Черкаси, з проханням повідомити про результати розгляду протесту на постанову адміністративної комісії виконкому Черкаської міської ради № 481 від 14.11.2007 року. Відповідь їй надійшла 03.11.2009 року, в якій повідомлялося, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1319 від 09.09.2008 року «Про протест прокурора на постанову адміністративної комісії № 481 від 14.11.2007 року»вказана постанова залишена без змін, а протест прокурора без задоволення.

Позивачка просила визнати незаконним та скасувати п. 2.5 «Правил утримання території міста Черкаси», затверджених рішенням Черкаської міської ради від 20.03.03 № 3-181, щодо зобов'язання власників приватних домоволодінь укладати угоди на вивезення сміття зі спеціалізованим підприємством; визнати незаконними дії виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутність договору на вивіз сміття зі спеціалізованим підприємством у власниці приватного будинку по вул. Ільїна, 376, в результаті яких винесено постанову про адміністративне стягнення № 481 від 14.11.2007 року; скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради про адміністративне стягнення № 481 від 14.11.2007 року, щодо накладення штрафу на ОСОБА_1 в сумі 51 грн.; стягнути з виконавчого комітету Черкаської міської ради на її користь моральну шкоду в сумі 2000 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримала та просили повністю задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову мотивуючи тим, що згідно частини 2 ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень. Отже, позовна заява про скасування постанови про адміністративне стягнення не підлягає розгляду в судах в порядку адміністративного судочинства. Згідно ст.ст.10, 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, міські ради та виконавчі комітети цих рад мають окремі функції і повноваження і є окремими юридичними особами. Оскільки вимога позивача звернена на рішення іншої юридичної особи - виконавчого комітету Черкаської міської ради, то Черкаська міська рада не може бути відповідачем по даній справі.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини, що регулюються законодавством про адміністративне судочинство.

В судовому засіданні встановлено, що 17.11.2007 року на адресу проживання позивачки (АДРЕСА_1) надійшла постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради № 481 від 4.11.2007 року, про накладення на неї штрафу в сумі 51 грн., за порушення п. 2.5 рішення міськради № 3-181 від 20.03.2003р., «Про правила утримання території м. Черкаси», а саме за відсутність договору на вивіз сміття зі спеціалізованим підприємством у власниці приватного будинку по вул. Ільїна, 376.

21.11.2007 року не погоджуючись з вказаною постановою адмінкомісії № 481 від 14.11.2007 року, про накладення штрафу позивачкою було подано заяву до виконавчого комітету Черкаської міської ради, з проханням переглянути та скасувати постанову.

В грудні 2007 року надійшла відповідь з адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради, лист № 8386-2 від 10.12.2007 року, про відмову в скасуванні адміністративного стягнення.

02.04.2008 року позивачка звернулась до прокурора міста Черкаси. За результатами розгляду її заяви був винесений протест на постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради. Відповідь про результати розгляду протесту адмінкомісія позивачці не надала.

29.10.2009 року позивачка повторно звернулась до прокуратури міста Черкаси, з проханням повідомити про результати розгляду протесту на постанову адміністративної комісії виконкому Черкаської міської ради № 481 від 14.11.2007 року. Відповідь їй надійшла 03.11.2009 року, в якій повідомлялося, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 1319 від 09.09.2008 року «Про протест прокурора на постанову адміністративної комісії № 481 від 14.11.2007 року»вказана постанова залишена без змін, а протест прокурора без задоволення.

16.12.20009р. на звернення ОСОБА_1 до Черкаської міської ради від 20.11.2009р. щодо надання їй копії протоколу про адміністративне правопорушення їй була надіслана відповідь і відмовлено у видачі копії протоколу.

25.01.2010р. позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом.

Суд вважає, що позивачка не пропустила строк на звернення до суду, оскільки до моменту отримання нею відповіді Черкаської міської ради про відмову у задоволенні протесту прокурора, у неї не було підстав для звернення до суду. В зв»язку з цим суд вважає, що позивачкою не пропущені строки звернення до суду.

Судом встановлено, що дійсно, на підставі п. 2.5 «Правил утримання території м. Черкаси», затверджених рішенням міської ради від 20.03.2003р. №3-181 власники приватних домоволодінь зобов»язані укладати угоди на вивезення сміття зі спеціалізованим підприємством. Таким підприємством на даний час являється КП «Черкаська служба чистоти».

Однак, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності в зв»язку з відсутністю договору на вивіз сміття зі спеціалізованим підприємством, адміністративна комісія не врахувала наступні обставини.

По-перше, в будинковолодінні по вул. Ільїна, 376 є ще й інша співвласниця крім ОСОБА_1, а саме ОСОБА_3, яка також повинна піклуватись про прибирання території та вивіз сміття. Інформації про притягнення іншої співвласниці до відповідальності відповідачем не було надано.

По-друге, на момент притягнення до відповідальності ОСОБА_1, в будинковолодінні по вул. Ільїна, 378/2 вона не проживала, там була зареєстрована одна особа син позивачки, ОСОБА_4, який являється інвалідом ІІ групи, фактично в будинку не проживає, а знаходиться або в лікарні, або на дачі з позивачкою. Таким чином, при прийнятті рішення про притягнення до адмінвідповідальності не було враховано ту обставину, що у позивачки були відсутні підстави для укладання договору на вивіз сміття. Ця обставина підтверджується також актом опитування сусідів від 11.01.2008р., в якому вказано, що ОСОБА_4 в будинковолодінні не проживає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КпАІІ.

Згідно ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складання, посада, прізвище, ім»я та по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу правопорушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, свідки і потерпілі, якщо вони є, пояснення правопорушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи. При складені протоколу правопорушнику роз»яснюються права і обов»язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала та правопорушником, у разі відмови правопорушника від підписання протоколу про це робиться відмітка в протоколі.

Згідно ст. ст. 268 КУпАП справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язаний з»ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з»ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в зв»язку з порушенням порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності та відсутності вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, вказаного в ч.1 ст.165-2 КУпАП.

Що стосується стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди, то суд вважає, що ця позовна вимога не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 254-256, 268, 280, 287, 288, 289, 293 КУпАП, 17, 69, 71, 159,160, 161-163 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

Визнати незаконними дії виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради про адміністративне стягнення № 481 від 14.11.2007 року, щодо накладення штрафу на ОСОБА_1 в сумі 51 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Головуючий