Справа № 823/822/15
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року справа № 823/822/15

м. Черкаси

13 год. 13 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Каліновської А.В.,

при секретарі судового засідання Шалько І.П.,

за участю:

представника відповідача: Сіроштан О.М.,

представника відповідача: Стоянова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Білозірської сільської ради Черкаського району, Головного управління Держземагентства у Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати рішення Білозірської сільської ради Черкаського району від 26 березня 2015 №89-10/VІ 89 сесії VІ скликання Про погодження надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області незаконним в повному обсязі, як таке, що не відповідає вимогам Закону та порушує права ОСОБА_3; зобовязати Головне управління Держземагентства у Черкаській області запросити ОСОБА_3 на розгляд його заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту), та завчасно повідомити йому час та місце розгляду заяви відповідно до Закону.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ті обставини, що 10.03.2015 він звернувся до Головного управління Держземагентства у Черкаській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель державної власності площею 2,0 га за межами населеного пункту в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району. 16.03.2015 Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області надіслано до Білозірської сільської ради запит про висловлення позиції органу місцевого самоврядування щодо можливості надання дозволу на розробку документації із землеустрою, на підставі якої зазначена земельна ділянка може бути надана у власність ОСОБА_3 Рішенням Білозірської сільської ради Черкаського району від 26 березня 2015 №89-10/VІ «Про погодження надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3» відмовлено ОСОБА_3 в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту. Позивач вважає, що чинним законодавством України взагалі не передбачено погодження центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин із органом місцевого самоврядування щодо можливості надання дозволу на розробку документації із землеустрою, на підставі якої зазначена земельна ділянка може бути надана у власність. Крім того, 18.03.2015 позивач звернувся до Головного управління Держземагентства у Черкаській області із заявою про участь у розгляді його заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель державної власності за межами населеного пункту в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району. Однак позивач стверджує, що відповідач не запросив його на розгляд заяви, чим порушив вимоги Закону України «Про звернення громадян».

Позивач, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, свого представника до суду не направив, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник Білозірської сільської ради Черкаського району в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечив в частині визнання незаконним рішення Білозірської сільської ради Черкаського району від 26 березня 2015 №89-10/VІ, зазначивши при цьому, що вказане рішення органу прийнято у відповідності до доручення Віце-прем'єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В. Б. від 08.10.2014 №37732/0/1-14, рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014, що введено в дію наказом Держземагенства України від 15.10.2014 № 328 та Закону України «Про місцеве самоврядування», а тому підстав для скасування вказаного рішення органу місцевого самоврядування не вбачається. Оскаржуване рішення не має обовязкового характеру, а носить лише рекомендаційний, а тому не порушує права та інтереси позивача. Приймаючи оскаржуване рішення Білозірська сільська рада дійшла висновку про недоцільність надання позивачу відповідного дозволу, оскільки рішенням Білозірської сільської ради Черкаського району від 30.01.2006 №21-9 встановлено граничний розмір земельної ділянки (0,50 га), яка може бути надана у власність для ведення особистого селянського господарства.

Представник Головного управління Держземагенства у Черкаській області в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечив та зазначив, що під час розгляду клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель державної власності за межами населеного пункту в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району, відповідачем у відповідності до наказу Держземагентства України від 15.10.2014 №328 Про введення в дію рішень колегії Держземагенства України від 14.10.2014 правомірно було направлено до органу місцевого самоврядування запит щодо можливості надання дозволу на розробку документації із землеустрою. Після отримання від Білозірської сільської ради Черкаського району відповідного заперечення, яке викладено у формі рішення від 26 березня 2015 №89-10/VІ, Головне управління Держземагенства у Черкаській області забезпечило у встановленому законом порядку розгляд клопотання позивача з врахуванням зазначених обставин. Щодо присутності позивача на розгляді його заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, то представник відповідача зазначив, що Земельним кодексом України встановлений інший порядок розгляду таких заяв, на відміну від Закону України «Про звернення громадян». Таким чином, представник Головного управління Держземагенства у Черкаській області вважає, що адміністративний позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Заслухавши пояснення представників відповідачів, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держземагентства у Черкаській області із клопотанням від 10.03.2015 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель державної власності площею 2,0 га за межами населеного пункту в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району.

16.03.2015 Головне управління Держземагенства у Черкаській області надіслало до Білозірської сільської ради Черкаського району запит про висловлення позиції органу місцевого самоврядування щодо можливості надання дозволу на розробку документації із землеустрою, на підставі якої зазначена земельна ділянка може бути надана у власність.

Рішенням Білозірської сільської ради Черкаського району Білозірської сільської ради Черкаського району від 26 березня 2015 №89-10/VІ «Про погодження надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3» відмовлено позивачу в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту.

Крім того, 18.03.2015 позивач звернувся до Головного управління Держземагентства у Черкаській області із заявою, в якій у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» просив здійснювати розгляді його заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у його присутності, однак Головне управління Держземагенства у Черкаській області не запросило позивача на розгляд його клопотання.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Громадянам для ведення особистого селянського господарства передаються у власність та надаються у користування землі, віднесені до категорії земель сільськогосподарського призначення (п. «а» ч. 3 ст. 22 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Статтею 116 ЗК України, зокрема частиною 1 передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів (ст. 121 ЗК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

На виконання доручення Віце-прем'єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В. Б. від 08.10.2014 №37732/0/1-14, наказом Держземагентства України № 328 від 15.10.2014 Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України введені в дію рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014 (протокол засідання № 2) Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності № 2/1.

Відповідно до пункту 2 рішення колегії № 2/1 Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності начальники головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15.10.2014 року, забезпечують обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування.

Таким чином, необґрунтованим є твердження позивача про те, що законодавством України не передбачено погодження центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин із органом місцевого самоврядування щодо можливості надання дозволу на розробку документації із землеустрою, оскільки відповідно до вимог рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014 № 2/1 начальники головних управлінь Держземагентства в областях забезпечують обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Щодо відмови Білозірської сільської ради Черкаського району ОСОБА_3 в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту, оформленої рішенням від 26 березня 2015 №89-10/VІ «Про погодження надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3», то суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 2.3 п. 2 рішення колегії Держземагентства України № 2/1 Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, у разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказана норма кореспондується із ч. 3 ст. 123 ЗК України, якою визначено, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку

Із наведених вище норм ЗК України слідує, що підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою.

Разом з цим, в рішенні від 26 березня 2015 №89-10/VІ мотивованих заперечень стосовно надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України - Білозірською сільською радою Черкаського району не наведено.

Крім того, з даного рішення органу місцевого самоврядування від 26 березня 2015 №89-10/VІ взагалі не можливо встановити, у звязку з чим ОСОБА_3 відмовлено в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту, а тому посилання представника Білозірської сільської ради на рішення від 30.01.2006 №21-9 щодо встановлення граничного розміру земельної ділянки, що може бути надана у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,50 га не береться судом уваги.

Конституцією України закріплено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина друга статті 14).

В абзаці 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини другої ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Відповідно до п. 1 частини другої ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень і його скасування, тобто, скасування рішення суб'єкта владних повноважень є наслідком саме визнання його протиправним, в зв'язку з чим, суд дійшов висновку про необхідність виходу для повного захисту інтересів позивача за межі позовних вимог та визнання оскарженого позивачем рішення протиправним і його скасування.

Таким чином, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Білозірської сільської ради Черкаського району від 26 березня 2015 №89-10/VІ «Про погодження надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3» та зобов'язання Білозірської сільської ради Черкаського району повторно розглянути запит Головного управління Держземагентства у Черкаській області від 16.03.2015 №577/0/300-15-СГ про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 із земель державної власності за межами населеного пункту в адміністративний межах Білозірської сільської ради Черкаського району, у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Щодо вимоги позивача зобовязати Головне управління Держземагентства у Черкаській області запросити ОСОБА_3 на розгляд його заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту), та завчасно повідомити йому час та місце розгляду заяви відповідно до Закону, суд зазначає наступне.

Статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі Закон №393/96-ВР) визначено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

У свою чергу, ст. 19 Закону №393/96-ВР встановлено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Разом з цим, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 ЗК України, так, пунктом 7 вказаної статті встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Отже, нормами Земельного кодексу України не передбачено порядок запрошення громадянина на засідання відповідного органу під час розгляду клопотання громадянина щодо передачі земельних ділянок державної або комунальної власності у власність.

Суд зазначає, що питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність регулюються нормами Земельного кодексу України, а не нормами Закону України «Про звернення громадян», оскільки кодекс є основним, спеціальним нормативним актом, що регулює порядок набуття права власності громадян України на земельні ділянки.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України № 758-0-0-08-19 від 26.12.2008, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом, перевага надається спеціальному, якщо він не скасований пізніше виданим загальним актом.

Крім того, постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 по справі №823/662/15, яка набрала чинності 19.05.2015, у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держземагентства у Черкаській області, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Білозірська сільська рада Черкаського району Черкаської області, про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити дії і прийняти рішення - в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. Як вбачається з вказаної постанови суду, Головне управління Держземагенства у Черкаській області вже розглянуло заяву ОСОБА_3 від 10.03.2015 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель державної власності площею 2,0 га за межами населеного пункту в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району та відмовило у наданні такого дозволу. Вказана відмова оформлена листом від 02.04.2015 (вих. №720/0/300-15-СГ).

Таким чином, у задоволенні адміністративного позову в частині зобовязання Головне управління Держземагентства у Черкаській області запросити ОСОБА_3 на розгляд його заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки власність слід відмовити.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись ст. ст. 14, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Білозірської сільської ради Черкаського району від 26 березня 2015 №89-10/VІ «Про погодження надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3».

Зобов'язати Білозірську сільську раду Черкаського району повторно розглянути запит Головного управління Держземагентства у Черкаській області від 16.03.2015 №577/0/300-15-СГ про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 із земель державної власності за межами населеного пункту в адміністративний межах Білозірської сільської ради Черкаського району, у відповідності до вимог чинного законодавства України.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст рішення виготовлено 16 червня 2015 року.