Справа № 809/1609/15
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2015-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2015 р. Справа № 809/1609/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Черепія П.М.

при секретарі судового засідання Дубінській І.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Макрохім"

до відповідача: Івано-Франківської митниці ДФС

про скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 206000003/2015/000016/1 від 20.03.2015 року та картки відмови за № 206000003/2015/00021,-

ВСТАНОВИВ:

20.04.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Макрохім" (надалі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці ДФС (надалі відповідач) про скасування рішення про коригування митної вартості товарів №206000003/2015/000016/1 від 20.03.2015 року та картки відмови за №206000003/2015/00021.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.03.2015 року позивачем подано до митного поста Івано-Франківськ центральний митну декларацію та необхідний перелік документів для здійснення митного оформлення товару (каучук синтетичний хлоропреновий марки Baypren 711). Незважаючи на представлені всі необхідні документи, які не були взяті до уваги, 20.03.2015 року Івано-Франківською митницею прийнято рішення № 206000003/2015/000016/1 про коригування митної вартості товарів та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206000003/2015/00021. Вважає таке рішення та картку відмови необгрунтованими та просить суд визнати їх протиправними та скасувати.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.06.2015 року допущено заміну відповідача Івано-Франківської митниці Міністерства доходів та зборів України на її правонаступника Івано-Франківську митницю Державної фіскальної служби.

Представники позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з підстав викладених в адміністративному позові. Просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, щодо задоволення адміністративного позову заперечив з підстав наведених в письмовому запереченні від 13.05.2015 року, що долучене до матеріалів справи. (а.с. 46 - 52).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Засади державної митної справи, зокрема, статус митної служби України та основні питання організації її діяльності, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ Митного кодексу України (надалі МК України), врегульовує митні процедури, пов'язані з митною вартістю товарів та методами її визначення.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно положень статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу(частина 1 статті). Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 2 статті).

У відповідності до статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Макрохім" придбало у BK Polymer Export GmbH товар (каучук синтетичний хлоропреновий марки Baypren 711) відповідно до контракту № 01/01/2015 від 29.01.2015 року та додатку до контракта № 1 від 02.02.2015 року. Вартість даного товару становила 45600,00 євро. (а.с. 15 19).

Позивачем для здійснення митного оформлення даного товару подано Івано-Франківській митниці електронну вантажну митну декларацію № 206050001/2015/001816 на каучук синтетичний хлоропреновий марки Baypren 711 та ряд наступних документів: міжнародну автомобільну накладну № 296369 від 14.03.2015 року, рахунок-фактуру (інвойс) № 14 від 02.02.2015 року, зовнішньоекономічний договір № 01/01/2015 від 29.01.2015 року, доповнення № 1 від 02.02.2015 року до зовнішньоекономічного договору, калькуляцію транспортних витрат № 4 від 13.03.2015 року, договір про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом № 1 від 03.01.2015 року, декларацію митної вартості від 18.03.2015 року, платіжне доручення в іноземній валюті № 24 від 26.02.2015 року, декларація країни відправлення № MRN 15 DE19E8 від 14.03.2015 року. (а.с. 54 70).

Як зазначено представником відповідача, під час здійснення митного контролю за вказаною ВМД, спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) за кодом форми контролю 105-2 - контроль правильності визначення митної вартості товарів, що передбачає перевірку достовірності складових митної вартості товарів, а саме додаткові нарахування до ціни угоди, відповідно до умов поставки, до ціни угоди не включені витрати на транспортування та/або навантаження, при цьому відповідні витрати не включені до митної вартості (не зазначені у ДМВ), перевірити повноту декларування складових митної.

Відповідно до Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, передбачено, що однією з формальностей, що виконуються митним органом при здійсненні митного оформлення митної декларації, є контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за митною декларацією шляхом аналізу електронної копії митної декларації та електронної копії декларації митної вартості (електронна митна декларація та електронна декларація митної вартості) за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (надалі - АСАУР).

Відповідно до статті 246 Митного Кодексу України (надалі МК України), метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно положень статті 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, серед іншого, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (ст.257 МК України).

Відповідно до статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно положень частини 2 статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, згідно частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Разом з тим, у відповідності до частини 7 статті 54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

В судовому засіданні встановлено, що під час здійснення аналізу ВМД поданої позивачем (декларантом) і документів, які були подані до митного оформлення, посадовими особами Івано-Франківської митниці прийнято рішення про запит додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, що надійшли на адресу ТзОВ Макрохім та направлено запит позивачу. (а.с. 71).

20.03.2015 року декларантом подано до митного органу додаткові документи, а саме: лист ТзОВ Макрохім № 20/03 від 20.03.2015 року; інвойс підприємства-виробника товару LANXESS Energising Chemistry до першого посередника на території Німеччини BK Polymer Export GmbH; лист від посередника - BK Polymer Export GmbH від 14.10.2014 року щодо придбання товару в LANXESS та подальше його направлення ТзОВ Макрохім, сертифікати якості на каучук Байпрен 711. (а.с. 72 76).

Судом встановлено, що фактичною підставою для запиту додаткових документів, стали розбіжності в документах, наданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних товарів, а саме в графі 20 ВМД № 206050001/2015/001816 від 18.03.2015 року вказано, що місцем відправки товару є м. Магдебург, ФРН, а в калькуляції транспортних витрат № 4 від 13.03.2015 року зазначається, що транспортування здійснювалось з м. Дормаген, ФРН.

Однак, слід зазначити, що на підтвердження складових митної вартості товару позивачем надано всі документи, передбачені статтею 53 МК України.

Під час здійснення митного контролю посадовими особами Івано-Франківської митниці встановлено, що виробником оцінюваних товарів торгівельної марки Baypren є компанія Lanxess Deutschland GmbH (Німеччина), посередником на території Німеччини є BK Polymer Export GmbH, а також встановлено відсутність у поданих документах відомостей щодо розподілу транспортних витрат.

Як наслідок, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 06000003/2015/000016/1 від 20.03.2015 року в сторону збільшення та скореговано заявлену митну вартість на суму 46451,57 євро та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206000003/2015/00021. (а.с. 34 - 37).

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів № 206000003/2015/000016/1 від 20.03.2015 року зазначено, що митна вартість товару визначена за резервним методом (стаття 64 МК України). Перший метод не застосований, у звязку з відсутністю в документах зазначених в частинах 2, 3 статті 53 МК України всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за ці товари та ненаданням декларантом додаткових документів та відомостей; 2 метод визначення вартості (ст. 59 МК України) не застосовано у звязку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні товари та зазначено в якості джерела інформації митні декларації.

Суд зазначає, що застосування другорядного методу визначення митної вартості імпортованих позивачем товарів здійснено відповідачем необґрунтовано з порушенням порядку черговості послідовного використання методів, зазначених у статті 57 Митного кодексу України.

Згідно з статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не повязаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

При визначенні митної вартості за ціною договору (контракту) митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на повязаних із продавцем осіб для виконання зобовязань продавця (частина 4,5 статті 58 МК України).

З урахуванням вищевикладеного, на думку суду, встановлена відповідачем обставина та визначена ним як наявність розбіжностей в поданій документації, жодним чином, не впливає на визначену в декларації митну вартість товару, не свідчить про недостовірність визначеної ціни. А витрати на транспортування товару, підтверджено міжнародною автомобільною накладною № 296369 від 14.03.2015 року, калькуляцією транспортних витрат № 4 від 13.03.2015 року, договором про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом № 1 від 03.01.2015 року. (а.с. 56, 62 -65 ).

Окрім того, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем. Так, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару, на думку митного органу, від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що прийняті відповідачем рішення № 206000003/2015/000016/1 від 20.03.2015 року про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №206000003/2015/00021 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, внаслідок чого позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа.

До позовної заяви додано квитанцію від 16.04.2015 року про сплату судового збору у розмірі 251,69 грн. (а.с. 3).

У зв'язку із задоволенням позовних вимог, з Державного бюджету України підлягають стягненню на користь позивача витрати у вигляді судового збору у розмірі 251,69 грн.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 206000003/2015/000016/1 від 20.03.2015 року Івано-Франківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 206000003/2015/00021.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Макрохім" сплачений судовий збір в розмірі 251,69 грн. (двісті п'ятдесят одну гривню шістдесят дев'ять копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Черепій П.М.

Постанова складена в повному обсязі 17.06.2015 року.