Справа № 803/1201/15-а
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/1201/15-a

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року

Справа № 803/1201/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Денисюка Р.С.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі Волинської області до Колективного підприємства “Ковельбуд” про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зобов’язаний проводити відшкодовування Пенсійному фонду сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пунктів “б” - “з” частини першої статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та пункту 2 Розділу ХV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”. Відповідно до підпункту 6.7 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду № 21-1 від 19.12.2003 року, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

В поданому до суду письмовому запереченні від 15.06.2015 року відповідач позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що позивачем не було вказано в розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій причин збільшення нарахувань по окремих пенсіонерах, вважає, що позивачем не надано належних доказів на обґрунтування позовних вимог.

Позивач 17.06.2015 року подав суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що у зв’язку з зміною сум нарахувань пенсій відповідачу надсилались окремі розрахунки по місяцях – з березня 2015 року, з квітня 2015 року, з травня 2015 року, я яких чітко вказано зміни сум виплат по окремих пенсіонерах в порівнянні з надісланим розрахунком за 2015 рік, та вони були отримані відповідачем.

Позивач свого представника у судове засідання не направив, просить розгляд справи провести за відсутності представника управління.

Ухвалою суду від 17.06.2015 року відповідно до частини 6 статті 128 КАС України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що КП “Ковельбуд” зареєстроване як юридична особа, що підтверджується довідкою про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України № 1932 від 12.10.1999 року (а. с. 13), взяте на облік в УПФУ в м. Ковелі та Ковельському районі як платник страхових внесків та зобов’язане відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пункту 2 розділу ХV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

УПФУ в м. Ковелі та Ковельському районі проведено та направлено відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів “б” - “з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, з 2015 року (а. с. 5-10) по пенсіонерах, які перебували у трудових відносинах з відповідачем, та вони були отримані відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями повідомлень про вручення поштових відправлень

Відповідно до пункту 2 розділу ХV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV (з наступними змінами та доповненнями) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України “Про пенсійне забезпечення”. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 року № 400/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями) платниками збору на обов’язкове державне пенсійне страхування є суб’єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об’єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об’єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи – суб’єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 цього ж Закону для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об’єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів “б” - “з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Як передбачено статтею 3 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”, платники збору на обов’язкове державне пенсійне страхування сплачують внески до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України.

Згідно з підпунктами 6.4, 6.7 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі – Інструкція), затвердженої постановою правління Пенсійного фонду № 21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (з наступними змінами та доповненнями), розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача проти позову з посиланням на розбіжності в надісланих позивачем розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки вони надсилались КП “Ковельбуд” у зв’язку із перерахунками пенсій особам, яким вони призначені (у випадку індексації, доплати за стаж), що прямо передбачено підпунктом 6.7 пункту 6 Інструкції. Крім того, вказане не позбавляє відповідача обов’язку сплачувати заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідачем не оскаржувались, ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Керуючись статтями 128, 162, 163 КАС України, на підставі Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”, Закону України “Про пенсійне забезпечення”, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк