Справа № 1909/2-а-4623/11
Суддя: Мочальська В. М.
Дата ухвалення: 2011-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №1909/2-а-4623/11

17.08.2011

м. Кременець

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Мочальська В.М., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Кременці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області про зобовязання здійснити перерахунок та виплатиту підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області про зобовязання здійснити перерахунок та виплатити підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що розраховується згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 01.01.2010 року по даний час включно, із урахуванням проведених виплат за вказаний період без обмеження будь-яким строком та продовжувати проводити таке нарахування та виплату в подальшому.

Ухвалою суду від 28 липня 2011 року позов в частині зобовязання здійснити перерахунок та виплатити підвищення до пенсії відповідно до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 01.01.2010 року по 24.01.2011 року залишено без розгляду у звязку з відсутністю заяви про поновлення строку звернення до суду та з пропущенням строку звернення до суду без поважних причин, тому позов розглядається в частині вимог за період з 25 січня 2011 року по даний час включно, із урахуванням проведених виплат без обмеження будь-яким строком.

Представник відповідача у встановлені йому строки не надіслав заперечення.

Суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення в порядку скороченого провадження щодо позовних вимог в межах строку звернення до суду за період з 25 січня 2011 року по даний час включно, із урахуванням проведених виплат без обмеження будь-яким строком.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги в межах строку звернення до суду, підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно пенсійного посвідчення, позивач відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№ 2195 ІV від 18 листопада 2004 року відноситься до соціальної категорії «Дитина війни».

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»викладено в новій редакції, а саме: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто право на отримання підвищення до пенсії дітям війни було обмежено.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року вказані зміни в статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про неконституційність.

Таким чином, положення п.41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року припинили свою чинність з 22 травня 2008 року.

В Законі України «Про Державний бюджет на 2009 рік»та Законі України «Про державний бюджет на 2010 рік»редакцію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не викладено в новій редакції, а встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

З наведеного слідує, що починаючи з 22 травня 2008 року і по даний час діє положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якого позивачка має право на одержання підвищення до пенсії як дитина війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісячно.

Однак, таке підвищення до пенсії позивачці виплачувалось у неповному розмірі згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка є підзаконним нормативно-правовим актом та її норми суперечать вимогам ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що відповідачем було порушено права позивачки на отримання підвищення до пенсії відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 25 січня 2011 року, які підлягають захисту шляхом зобовязання відповідача нараховувати та виплачувати відповідне підвищення до пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 107 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обовязків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Таким чином, для покладення на органи Пенсійного фонду обовязку із нарахування та виплати недоплачених сум пенсій, необхідно встановити факт протиправності дій вказаних органів по не нарахуванню та невиплаті пенсії чи гарантованих Законом підвищень до пенсії.

Враховуючи, що управлінням Пенсійного фонду України в Кременецькому районі не виплачено у встановленому Законом порядку підвищення до пенсії, суд приходить до висновку, що слід визнати дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу підвищення до пенсії відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 25 серпня 2011 року - неправомірними.

При цьому, суд вважає, що відсутність бюджетного фінансування на виплату, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»підвищення до пенсії не може бути причиною невиконання відповідачем покладених на нього зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Керуючись ст.19, ч.2 ст.152 Конституції України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року, статтями 6, 11, 71, 158, 160 - 163, 167, 183 - 2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком на підставі положень статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 25 січня 2011 року, з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та продовжувати проводити таке нарахування в подальшому.

Стягнути з державного бюджету в користь ОСОБА_1 03 гривні 40 копійок сплаченого судового збору.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Кременецький районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Головуючий: ОСОБА_2