Справа № 496/5715/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Київ К/800/17103/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Карася О.В., Кошіля В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, скасування рішення, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 (далі позивач) звернувся до суду першої інстанції з позовом, у якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області (далі відповідач, УПФ) щодо відмови йому у призначенні пільгової пенсії, скасувати рішення № 16 від 30.11.2012 року та зобовязати призначити позивачу пільгову пенсію відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з вересня 2012 року.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 17 грудня 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, цехів, професій, посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах (далі Список № 2), відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2014 року апеляційну скаргу позивача задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову постанову про задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, мотивував своє рішення тим, що у позивача наявний пільговий стаж за Списком № 2, що дає йому право на зменшення пенсійного віку на 3 роки, а тому відповідачем протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У поданій касаційній скарзі відповідач заявив вимоги про скасування рішення суду апеляційної інстанції, як такого, що постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі, як скасованого помилково.

У доводах касаційної скарги, скаржник зазначає, що відомості зазначені в довідці та в трудовій книжці мають розбіжності в тому, що в довідці зазначено професія, посада апаратника-оліфовара, а в трудовій книжці вказано, що ОСОБА_4 працював оліфоваром, а тому у позивача відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4 звернувся з заявою до відповідача про призначення пільгової пенсії.

УПФ провело зустрічну перевірку за результатами якої складено акт від 16.11.2012 року, у якому зазначено, що по відомостям та особовим рахункам по заробітній платі ОСОБА_4 нараховувалась заробітна плата: в вересні-грудні 1982 р.- як столяру в деревообробному цеху; з 01.01.1983 року по 31.12.1989 року - як оліфовару в оліфоварочному цеху; з 01.01.1990 року по 31.12.1990 року,- як слюсарю - наладчику оліфоварочного цеху; з 01.01.13.1991 року по 31.12.1991 року - як робітнику оліфоварочного цеху; в січні-лютому 1992 року - як оліфовару оліфоварочного цеху. Інших документів, що підтверджують пільговий характер роботи згідно довідки № 46 від 05.07.2012 року, виданої заводом «Дністровець» для перевірки не було надано (а.с. 20).

У звязку із виявленими розбіжностями, рішенням відповідача № 16 від 30.11.2012 року позивачу було відмовлено в призначені пенсії у 57 років на пільгових умовах, у звязку з тим, що у позивача пільговий стаж становить 7 років, а не 7 років 6 місяців, та заявнику запропоновано звернутися до УПФ за призначенням пенсії в 58 років подавши нову уточнюючу довідку (а.с. 14).

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім наступного випадку, коли пенсія призначається з більш раннього строку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, за умови наявності необхідного пільгового стажу.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із записів трудової книжки, позивач з 15.10.1982 року по 02.01.1992 року працював оліфоваром на заводі «Дністровець» та з 02.01.1992 року по 11.05.1993 року працював оліфоваром на МП «Астра». Аналогічні відомості містяться у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за № 26 від 02.12.2013 року, яка надана ТОВ завод «Дністровець» ОСОБА_4, де зазначена професія апаратника-оліфовара, період роботи з 15.10.1982 року по 02.01.1992 року.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року за № 383 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731 (далі Порядок), визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 року).

Пунктом 20 постанови КМ України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 (із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 року № 920) передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Дослідивши матеріали справи суд касаційної інстанції приходить до висновку, що уточнююча довідка № 26 від 02.12.2013 року, яка видана ТОВ завод «Дністровець», за формою і змістом відповідає вимогам п. 20 постанови КМ України № 637, зокрема, в ній зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків та їх номери, куди включаються ці період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У спірні періоди роботи позивача оліфоваром, була чинною Постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, якою затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, відповідно до якого, вищезазначена посада відноситься до переліку професій, посад, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, пп. «а» п. 5 розд. XXVIII.

З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що в трудовій книжці позивача та уточнюючій довідці від № 26 від 02.12.2013 року наявні відомості, які підтверджують його трудовий стаж за Списком № 2.

На підставі наведеного, правильним є висновок суду апеляційної інстанції, що наявність у позивача стажу роботи більше 7 років 6 місяців на роботах передбачених Списком № 2, надає йому право на призначення пільгової пенсії із зменшенням пенсійного віку на 3 роки відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд касаційної інстанції вважає необґрунтованими висновки викладені в акті зустрічної перевірки Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області від 16.11.2012 року, оскільки відповідачем, як субєктом владних повноважень, не надано та матеріали справи не містять первинних документів на підставі яких такі зроблено. Відповідачем не спростовано відомості викладені в трудовій книжці позивача та уточнюючій довідці № 26 від 02.12.2013 року.

Крім того, наявність необхідного пільгового трудового стажу позивача також підтверджена архівною довідкою Комунальної установи Біляївської районної ради «Трудовий архів Біляївського району» від 02.12.2013 року (а.с. 33).

Доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваного судового рішення.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2014 року у справі № 496/5715/13-а без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235 -244-2 КАС України.

Судді: І.Я. Олендер

О.В. Карась

В.В. Кошіль