Справа № 808/1492/15
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/1492/15

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року , о 13:05 годині,

Справа № 808/1492/15

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Матяш О.В.,

за участю секретаря Ємельянової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя

справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІОН»

до Запорізької митниці Міндоходів

про визнання протиправними та скасування рішення й картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач не згоден з прийнятим рішенням, оскільки товариством надані всі необхідні документи на підтвердження митної вартості товару, який переміщуються через митний кордон України, що відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлення при перевірці розбіжностей є безпідставними - не всі виявлені розбіжності стосувалися розрахунку митної вартості. Додатково витребувані документи позивач надав, й вони мали всі необхідні дані та повністю пояснювали виявлені розбіжності. Між тим, митницею не було зазначено, які саме відомості про митну вартість товарів залишилися неповними чи недостовірними, але було прийнято оскаржувані рішення й картку відмови.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнає й просить відмовити у позові, зазначивши в запереченнях, що під час розгляду додатково наданих декларантом документів було встановлено, що надані документи містять пояснення деяких виявлених розбіжностей в первинно поданих документах, проте не містять інформації, що підтверджує числові значення складових митної вартості. Декларантом не подано в повному обсязі документи, що підтверджують митну вартість, а також декларант відмовився надавати додаткові документи, що підтверджують митну вартість. Просить відмовити в позові.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм оцінку, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке: судом встановлено, що між ТОВ «КЛІОН» та Нам Вієт Корпорейшн (НАВІКО) (В’єтнам) було укладено контракт №123S/2014N від 21.05.2014, відповідно до якого продавець зобов’язується передати у власність покупця, а покупець зобов’язується прийняти у власність свіжоморожену чи охолоджену рибу різних видів та морепродукти. (а.с.13-19). Згідно з інвойсом постачальника №4603 від 31.07.2014, товар (пангасіус) постачався за ціною 1,77 дол. США за кг, на умовах CIF Одеса (а.с.20).

Позивач до митниці подав митну декларацію по формі МД-2 №112050000/2014 (довідковий №3094), відповідно до графи 12 якої заявлена митна вартість - 574726,52 гривень за основним методом (за ціною контракту) (а.с. 12).

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ст. 49 МК, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а згідно з ч. 1 ст. 51 МК, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ст. 57 МК, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов’язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 58 МК, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов’язані між собою особи або хоч і пов’язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Судом встановлено, що 17.09.2014 позивач отримав повідомлення, що, згідно із ст. 53 МК, митний орган дійшов висновку, що документи, які надано до митного оформлення, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності, а саме: 1) в інвойсі №4603 від 31.07.2014 та проформі-інвойсі №NV140566-RIC1/002 від 10.07.2014 найменування товарів зазначені як «frozen pangasius» (морожений пангасіус), «frozen pangasius steaks» (морожені стейки пангасіуса), «frozen pangasius fillet», а у платіжних дорученнях №520 від 21.07.2014 та №604 від 04.09.2014 в графі «призначення платежу» зазначено «for frozen fish proforma», тобто дані розбіжності не дають можливості ідентифікувати відповідну суму оплати за дану партію товару; 2) в платіжних дорученнях №520 від 21.07.2014 та №604 від 04.09.2014 невірно вказані реквізити платника, також на них відсутні печатка та підпис платника та печатка банку про сплату; 3) згідно з умовами контракту №123S/2014N від 21.05.2014, найменування товару, кількість, ціна, строк проведення розрахунків визначаються у інвойсі на кожну партію товару, який є невід’ємною частиною контракту, тобто використання рахунку проформи №NV140566-RIC1/002 від 10.07.2014 не передбачено умовами контракту; 4) висновок Запорізької ТПП №ОИ-502 від 12.09.2014 містить ціновий інтервал на товар від 1,7 дол. США до 2,09 євро за кг, тобто ціна на товар може бути вищою за заявлену; 5) надана до митного контролю калькуляція відправника від 31.07.2014 не містить даних, що піддаються обчисленню – не зазначено у повній мірі кількісні показники складових, що входять до виробництва товару, а саме: зазначена вартість сировини, при цьому не зазначено, що це за сировина, її походження, ступінь обробки. Товар заявлено до митного оформлення як риба морожена без голови, хвоста, потрухів, а у калькуляції зазначені витрати на заморожування, пакування, маркування. У зв’язку з цим митниця витребувала у декларанта додаткові документи, а саме виписку з бухгалтерської документації, каталоги виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта (а.с.54).

Згідно з ч.ч. 3, 6 ст. 53 МК, у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Судом встановлено, що ТОВ «КЛІОН» було подано до митниці додаткові документи, а саме: платіжні доручення №520 від 21.07.2014 та №604 від 04.09.2014; лист постачальника від 19.09.2014 з поясненнями щодо складу бухгалтерської документації та виявлених розбіжностей; листи №06-1726 від 22.09.2014, №06-1634 від 05.09.2014 та №06-1404 від 22.07.2014 (а.с.55-62).

Так, листом №06-1726 від 22.09.2014 ТОВ «КЛІОН» повідомило митницю про те, що на виконання вимог контракту №123S/2014N від 21.05.2014 було видано інвойс №4603 від 31.07.2014, в якому зазначені найменування, кількість, ціна, вартість та інші дані про товар. Наявність проформи-інвойса №NV140566-RIC1/002 від 10.07.2014 вказаному договору не суперечить. Також, пангасіус морожений, пангасіус стейки морожені та філе пангасіуса морожене, відповідно до кодів УКТЗЕД, відносяться до риби мороженої, тому призначення платежу в платіжних дорученнях №520 від 21.07.2014 та №604 від 04.09.2014 відповідає найменуванню оформленого товару (а.с.55). А листами №06-1634 від 05.09.2014 та №06-1404 повідомило митницю про те, що в платіжних дорученнях №604 та №520 в графі 50 були допущені помилки в адресі платника. Усі інші банківські реквізити помилок не містять (а.с.56).

Відповідно до листа постачальника від 19.09.2014, витрати на обробку пангасіуса включені в п. 3 калькуляції від 31.07.2014. Також постачальник повідомив, що товар відпускається зі складу на підставі інвойсу, який і є бухгалтерською документацією компанії.

В судовому засіданні було досліджено додатково надані позивачем до митниці копії платіжних доручень №520 від 21.07.2014 та №604 від 04.09.2014, що містять підпис та печатку платника та банку (а.с.59, 61).

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Суд зазначає, що частина 2 ст. 53 Митного Кодексу України містить вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митниці право направляти декларанту вимогу про надання додаткових документів. Серед зазначеного переліку документів відсутній такий документ, як висновок торгово-промислової палати. До того ж, вказаний документ не впливає на числові значення складових митної вартості та не підтверджує обраний метод її визначення у розумінні ст. 53 МК.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Тобто, на виконання вимог контролюючого органу та на усунення розбіжностей, які були виявлені митним органом, декларантом надані необхідні документи та пояснення.

З огляду на вищевикладені норми права та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості та картка відмови є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки позивач правомірно та обґрунтовано застосував основний метод визначення митної вартості в поданій ним декларації, також позивач подав усі документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК, та додатково надано документи, якими встановлені розбіжності були усунені.

Суд зазначає, що невірно зазначений поштовий індекс в платіжних дорученнях не може бути розцінений як розбіжність в числових значеннях заявленої митної вартості. Теж саме стосується й відсутності ціни в каталогах виробника, оскільки приблизний діапазон цін на таку продукцію було визначено в експертному висновку Запорізької ТПП. Щодо нелогічності закладення у вартість товару його обробки вже після замороження цілої риби, слід зазначити, що ані в листі постачальника від 19.09.2014, ані в калькуляції від 31.07.2014 не зазначено, що ціла риба підлягає замороженню, а вже потім обробці. Зазначення в п. 3 вказаної калькуляції витрат на обробку риби, а в п. 2 витрат на охолодження та заморозку не свідчить про те, що ці дії здійснюються в такому порядку. Калькуляція постачальника містить лише розрахунок складу ціни на товар.

Таким чином, жодної розбіжності, що стосується числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом, виявлено не було. А виявлені розбіжності декларантом були усунені, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, присудженню на користь позивача підлягають здійснені ним документально підтверджені судові витрати: судовий збір у розмірі 560,28 гривень (згідно з платіжного доручення №1029 від 02.02.2015 (а.с.8).

Керуючись ст.ст.17,158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» судові витрати у розмірі 560 (п’ятьсот шістдесяти) гривень 28 копійок.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання постанови у повному обсязі шляхом подання апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш