Справа № 804/5909/15
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2015 р. Справа № 804/5909/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СУБОС-ТЕХНО" до Дніпропетровській Митниці Державної Фіксальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення № 110070000/2015/300021/1 від 17.04.2015р.,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «СУБОС-ТЕХНО» з позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить суд:
В обґрунтування своїх позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «СУБОС-ТЕХНО» зазначило, що оскаржувані рішення, картка відмови митниці є незаконними, тому підлягають скасуванню, а дії відповідача по коригуванню митної вартості товару є такими, що здійснювались упереджено, не обєктивно, без аналізу наданого пакету документів. Адже ТОВ «СУБОС-ТЕХНО» та його представником/декларантом ТОВ «Аріадна» на виконання вимог ч.2 ст.53 Митного кодексу України було подано всі документи, які обєктивно підтверджують митну вартість товарів, чітко ідентифікують оцінюваний товар та які не містили жодних розбіжностей в числових значеннях складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тому, у митного органу були відсутні підстави щодо витребування додаткових документів.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у запереченнях та зазначив, що митний орган діяв на підставі та в межах наданих йому законом повноважень.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, встановив наступне.
30 січня 2015 року між ТОВ «СУБОС-ТЕХНО» та Компанією HAINAN YISHENG PETROCHEMA CO., LTD було укладено прямий контракт №15YSH019 від 30.01.2015 року. Відповідно до умов контракту субєкт зовнішньоекономічної діяльності (виробник продукції) здійснює на користь ТОВ «СУБОС-ТЕХНО» поставку поліетилентерефталату (ПЕТ) у первинній формі у гранулах для виготовлення преформ за кількістю та асортиментом згідно з додатком до контракту, який є невід'ємною частиною даного контракту.
Додатком №1 від 30.01.2015 року до вказаного контракту сторонами була передбачена поставка на умовах CIF Інкотермс 2010, поліетилентерефталату (ПЕТ) у гранулах, марки YS-W01 в кількості 132 метричних тони за ціною 925 доларів США за 1 МТ, на загальну суму 122100 доларів США.
За додатковою угодою №1 від 20 лютого 2015 року до контракту №15YSH019 від 30.01.2015 року оплата товару здійснюється на умовах: 30% - передплата до відвантаження товару, 70% - передплата до заходу вантажу в порт України.
Згідно коносаменту SHKUODS1500054 від 05.03.2015 року вбачається, що товар за контрактом був завантажений на борт судна та відправлено в Україну, м. Одеса (Іллічівськ).
Як було встановлено, декларантом позивача виступає ТОВ «Аріадна», яке 16.04.2015 року подало до митного органу митну декларацію (МД) за №110070000/2015/303181.
Однак, після розгляду МД за визначеним методом та доданих до неї документів митниця прийшла до висновку щодо невідповідності митної вартості визначеної декларантом, заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, неподання декларантом всіх необхідних документів на підтвердження обґрунтованості заявлених відомостей.
Так, відповідно до картки відмови, митна вартість імпортованого товару не відповідає тій митній вартості, що була заявлена позивачем, адже за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у томі числі невірно визначено митну вартість товарів, а також у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У звязку з чим, на підставі ст.59 Митного кодексу України зі застосуванням методу 2 (б), відповідачем було здійснено коригування заявленої митної вартості у сторону збільшення та встановлено, що митна вартість поліетилентерефталату (ПЕТ) у гранулах, марки YS-W01 складає 204600,00 доларів США.
З урахуванням вищевказаних оскаржуваних картки відмови та рішення, позивачем була подана нова МД №110070000/2015/303226 від 17.04.2015 року, за якою імпортований товар було випущено у вільний обіг із застосуванням гарантійних зобовязань.
Не погодившись із зазначеними рішеннями митного органу, ТОВ «СУБОС-ТЕХНО» звернулось до суду із даним адміністративним позовом, оскаржуючи такі дії відповідача. Отже, предметом судового розгляду є правомірність/протиправність винесених картки відмови та рішення про коригування митної вартості імпортованого товару.
Так, відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 50 Кодексу відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу).
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Згідно з частиною 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
При цьому, Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (статті 53 Митного кодексу України).
Із системного аналізу вказаних статей вбачається, що обов'язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу, а митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може витребувати додаткові документи.
При цьому, згідно із вищенаведеними приписами, у випадку виникнення обґрунтованих сумнівів митний орган повинен витребовувати, а позивач - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати сумніви митниці.
На такі зауваження відповідача, представником позивача в судовому засіданні наданні пояснення, що додатком №1 від 30 січня 2015року до контракту №15YSH019 від 30 січня 2015року передбачена поставка, на умовах CIF Інкотермс 2010, поліетилентерефталату (ПЕТ) у гранулах, марки YS-W01 в кількості 132 метричних тони за ціною 925 доларів США за 1 МТ, а загальна сума становить 122100,00 доларів США.
Рахунок-фактура (інвойс) №15YSH019-01Р також передбачає поставку на умовах CIF Інкотермс 2010, поліетилентерефталату (ПЕТ) у гранулах, марки YS-W01 в кількості 132 метричних тони за ціною 925 доларів США за 1 МТ, на загальну суму 122100,00 доларів США.
Рахунок-проформа №P15YSH019 від 30.01.2015р. містить аналогічне положення, що поставка поліетилентерефталату (ПЕТ) у гранулах, марки YS-W01 в кількості 132 метричних тони за ціною 925 доларів США за 1 МТ, на загальну суму 122100,00 доларів США здійснюється на умовах CIF Інкотермс 2010.
При цьому, поставка товару на умовах CIF («вартість, страхування, фрахт») зобов'язує продавця оплатити фрахт, необхідний для доставки товару до названого порту призначення, витрат за страхування та забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті. Продавець зобов'язаний за власний рахунок застрахувати вантаж у відповідності з умовами поставки CIF Інкотермс 2010, на умовах надання права покупцю або іншій особі, що володіє страховим інтересом відносно товару, заявляти вимоги безпосередньо до страховика, а також надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття.
Отже, відповідно до умов CIF Інкотермс 2010, витрати повязані з страхуванням включаються до основної суми яка повинна бути сплачена покупцем. Це положення кореспондується в ст. 58 МК України, згідно якої, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на страхування цих товарів.
Слід зазначити, що така технічна помилка не може вплинути на складову митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Для підтвердження відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари до митного органу надавались банківські платіжні документи SWIFT. Банківським платіжним документом SWIFT від 23.02.2015р. здійснено платіж у розмірі 36 630 доларів США, з призначенням платежу «Оплата по контракту 15YSH019 від 30 січня 2015року за поліетилентерефталат (ПЕТ)». Таким чином товариством з обмеженою відповідальністю «СУБОС-ТЕХНО» було здійснено передоплату в розмірі 30%. Іншим банківським платіжним документом SWIFT від 27 березня 2015 року, здійснено платіж у розмірі 85 470 доларів США, з призначенням платежу «Оплата по контракту 15YSH019 від 30 січня 2015року за поліетилентерефталат (ПЕТ)». Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю «СУБОС-ТЕХНО» повністю виконало перед Компанією HAINAN YISHENG PETROCHEMA CO., LTD обовязок з оплати за товар.
Також до відповідача надавався прейскурант (прас-лист) виробника товару, який свідчить що до на 30 січня 2015року ціна на поліетилентерефталат (ПЕТ) марки YS-W01 становить 925 доларів США за 1 МТ., митну декларацію країни відправлення від 03.03.2015р., згідно якої митна вартість встановлена в розмірі 122100,00 доларів США.
Згідно пояснень представника відповідача, митним органом було повідомлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.58 МК України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту який збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. І що за результатами проведеного контролю співставлення у відповідності до положень ст.337 МК України виявлено наявність митного оформлення товару ідентичного оцінюваному поліетилентерефталат марки YS-W01 у гранулах, виробник HAINAN YISHENG PETROCHEMA CO., LTD ввезеного на митну територію України за посередницьким контрактом з митною вартістю, визнаною митним органом за ціною угоди на рівні 1,55 долар США/кг. Крім того зазначено, що у митниці відсутні відомості про ввезення ідентичного оцінюваному товару за контрактом з виробником.
Однак, судом взято до уваги, що товариством з обмеженою відповідальністю «СУБОС-ТЕХНО» та Компанією HAINAN YISHENG PETROCHEMA CO., LTD було укладено прямий контракт №15YSH019 від 30 січня 2015року, відповідно до умов якого субєкт зовнішньоекономічної діяльності (виробник продукції) здійснює на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СУБОС-ТЕХНО» поставку поліетилентерефталат (ПЕТ) у первинній формі у гранулах для виготовлення преформ. Тобто до ціни даного контракту включена лише вартість товару.
Згідно статті 59 МК України при застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник. Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті. Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.
Тому, проведене митницею коригування митної вартості імпортованого товару вбачається безпідставним. Адже позивачем були надані всі необхідні документи на підтвердження правомірності використання методу 1 за ціною контракту, а доводи відповідача не знайшли свого належного підтвердження під час судового розгляду справи. Тому, прийняті митницею оскаржувані рішення та картка відмови є протиправними, підлягають скасуванню, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги.
Що стосується питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає, що відповідно до норм Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 87, 94 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи рішення суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, необхідно з Державного бюджету України на користь позивача присудити сплачений судовий збір у повному обсязі за платіжним дорученням від 29.04.2015 року №249 на суму 487,20 грн..
Керуючись ст.ст.71, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СУБОС-ТЕХНО" до Дніпропетровській Митниці Державної Фіксальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення № 110070000/2015/300021/1 від 17.04.2015р.-задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено згідно з ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1