Справа № 490/1520/14-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 490/1520/14-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Батченко О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у звязку з неявкою сторін в судове засідання апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради (треті особи ОСОБА_1, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області) про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради (далі адміністрація Центрального району Миколаївської МР) про визнання неправомірними дій та скасування розпорядження від 19 квітня 2013 року № 64-р про готовність до експлуатації квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначалось, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 Власником квартири № 19 цього ж будинку, без згоди власників суміжних квартир, здійснено реконструкцію названої квартири шляхом добудови до неї лоджії площею 10 кв. м.. Постановою Інспекції ДАБК у Миколаївській області від 21 січня 2013 року за № 57 встановлено, що виконання будівельних робіт з будівництва вказаної прибудови здійснено без реєстрації відповідних документів, які надають право виконувати такі роботи, та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.. Проте, розпорядженням відповідача від 19 квітня 2013 року за № 64-р визнано готовою до експлуатації вказану квартиру. На думку позивача, назване розпорядження підлягає скасуванню, оскільки прийнято відповідачем з перевищенням повноважень та порушує права власників суміжних квартир.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано неправомірним та скасовано розпорядження адміністрації Центрального району Миколаївської МР від 19 квітня 2013 року № 64-р про визнання готовою до експлуатації квартири АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом не прийнято до уваги, що згідно п. 4.9.11 Положення про адміністрацію Центрального району Миколаївської МР, затвердженого рішенням Миколаївської МР від 21 квітня 2011 року № 5/3, до повноважень відповідача в галузі житлово-комунального господарства відносять видання розпоряджень про готовність квартир, кімнат та приміщень у гуртожитках, житлових будинків, господарських споруд і будівель, садових (дачних) будинків, будинків рибалок та гаражів, у тому числі споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт, до експлуатації на підставі позитивних висновків відповідних служб (СЕС МНС, управління містобудування та архітектури) та висновку про технічний стан будівлі, наданого організацією, яка має відповідну ліцензію на цей вид діяльності. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2

Власником квартири № 19 у цьому ж будинку ОСОБА_1, без згоди власників суміжних квартир, здійснено реконструкцію названої квартири шляхом добудови до неї лоджії розміром 10,1 кв. м..

Постановою Інспекції ДАБК у Миколаївській області від 21 січня 2013 року за № 57 встановлено, що виконання будівельних робіт з будівництва вказаної прибудови здійснено без реєстрації відповідних документів, які надають право виконувати такі роботи, та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн..

Розпорядженням адміністрації Центрального району Миколаївської МР від 19 квітня 2013 року за № 64-р визнано готовою до експлуатації квартиру АДРЕСА_1 після перепланування.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що вказана прибудова виконана без дозвільних документів на виконання таких робіт. При цьому ОСОБА_1 замість перепланування фактично проведено реконструкцію належної їй на праві приватної власності квартири.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) обєкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно ч. 1 ст. 100 Житлового кодексу Української РСР, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сімю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сімї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

На підставі ст. 152 названого Кодексу, у вказаній вище редакції, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, визначено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Підпунктом 1.4.1 п. 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, встановлено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Частиною 1 ст. 376 Цивільного кодексу України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 549 утворений територіальний орган - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області, яка є правонаступником прав та обовязків територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції - урядового органу, що діяв у системі Міністерства регіонального розвитку та будівництва. Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 02 червня 2011 року № 22 затверджене Положення про Інспекцію.

Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08 квітня 2011 року № 439/2011 визначено, що остання відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, в межах своїх повноважень державний контроль за дотриманням юридичними і фізичними особами державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт, перепланування та реконструкції (дообладнання) житлового фонду, будівель громадського призначення, елементів упорядження територій для задоволення потреб осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення.

Пунктом 5 названого Положення визначено, що для виконання покладених на неї завдань Інспекція має право в установленому порядку: видавати обовязкові до виконання приписи щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; складати акти перевірок у сферах містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства; складати протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства, накладати штрафи відповідно до законодавства.

Як встановлено матеріалами справи, за результатами позапланової перевірки 16 січня 2013 року Інспекцією ДАБК у Миколаївській області було встановлено, що ОСОБА_1 виконуються будівельні роботи з будівництва прибудови до квартири АДРЕСА_1 без реєстрації документів, що дають право виконувати такі роботи. Відповідно до ст. ст. 34 та 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Інспекцією ОСОБА_1 надано припис про зупинення будівельних робіт та оформлення відповідних дозвільних документів на проведення будівельних робіт згідно з чинним законодавством (а. с. 14).

Матеріалами справи також встановлено, що 21 січня 2013 року Інспекцією ДАБК у Миколаївській області винесено постанову за № 57, якою за виконання вказаних будівельних робіт без реєстрації відповідних документів, які надають право виконувати такі роботи, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 96 КУпАП, та накладено на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. (а. с. 13).

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, такі делеговані повноваження, як участь у прийнятті в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів у порядку та у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 4.9.11 Положення про адміністрацію району Миколаївської МР, затвердженого рішенням Миколаївської МР від 21 квітня 2011 року за № 5/3, до повноважень відповідача відноситься видання розпоряджень про готовність квартир, кімнат та приміщень у гуртожитках, житлових будинків, господарських споруд і будівель, садових (дачних) будинків, будинків рибалок та гаражів, у тому числі споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт, до експлуатації на підставі позитивних висновків відповідних служб (СЕС, МНС, управління містобудування та архітектури) та висновку про технічний стан будівлі, наданого організацією, яка має відповідну ліцензію на цей вид діяльності.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні вказані вище позитивні висновки зазначених служб та висновок про технічний стан будівлі, наданий організацією, яка має відповідну ліцензію на цей вид діяльності.

На підставі ч. 4 ст. 11 та ч. 5 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2015 року зобовязано відповідача в строк до 03 червня 2015 року надати до суду копії документів, на підставі яких прийнято розпорядження від 19 квітня 2013 року за № 64-р (висновки ЖЕКу, СЕС, МНС, управління містобудування та архітектури, висновок про технічний стан будівлі, наданий організацією, яка має відповідну ліцензію на цей вид діяльності, згоду сусідів на прибудову балкону) та відомості щодо технічних характеристик квартири АДРЕСА_1 до її перепланування.

Названу ухвалу суду отримано відповідачем 08 травня 2015 року, однак станом на 17 червня 2015 року документи до апеляційного суду надані не були, що свідчить про прийняття оскарженого розпорядження без наявності вказаних документів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких даних, адміністрацією Центрального району Миколаївської МР не доведено правомірність прийняття розпорядження від 19 квітня 2013 року № 64-р про готовність до експлуатації квартири АДРЕСА_1, що є підставою для визнання вказаного розпорядження протиправним та його скасування.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 383 Цивільного кодексу України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Проте, як встановлено матеріалами справи, здійснивши прибудову до квартири, ОСОБА_1 збільшила її площу з 44,3 кв. м. до 53,8 кв. м. (а. с. 18, 105), що свідчить не про перепланування квартири, як зазначено в оскарженому розпорядженні відповідача, а про її реконструкцію.

При цьому, вказана прибудова порушує права власників інших квартир, про що свідчить колективне звернення мешканців будинку до виконавчого комітету Миколаївської міської ради з приводу заборони прийняття в експлуатацію самовільно збудованої прибудови (а. с. 16).

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на правомірність прийняття оскарженого розпорядження, оскільки адміністрацією Центрального району Миколаївської міської ради не надані до суду апеляційної інстанції документи, на які посилався відповідач в апеляційній скарзі в обґрунтування своїх доводів.

Із врахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 є правильним.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову районного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко