Справа № 2-а-8/10
Суддя: Коваленко В. К.
Дата ухвалення: 2010-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-8/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2010 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Коваленко В. К.,

при секретарі - Марієвській H.A. з участю:

позивача ОСОБА_1 представника відповідачів ОСОБА_2 відповідача - ОСОБА_3 співідповідача- Данилюк H.A. представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Брусилів Житомирської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1,ОСОБА_5 до голови Радомишльської районної ради Житомирської області ОСОБА_3, редакції газети Зоря Полісся про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними,стягнення моральної шкоди та спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2006 року позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулися до суду з адміністративним позовом до голови Радомишльської районної ради в якому просили визнати дії голови районної ради ОСОБА_3 як субєкта владних повноважень, що виразилися у розповсюдженні недостовірних відомостей про позивачів у Відкритому листі прокурору Житомирської області А.І Гілю, надрукованому в газеті Зоря Полісся від 29 липня 2006 року № 61-62. Зазначали, що такими діями їм спричинено моральну шкоду, яку вони оцінюють в 3400 грн.

У процесі розгляду справи позивачі через свого представника неоднаразово уточнювали позовні вимоги і остаточно просили визнати недостовірною інформацію,а саме: автор статті зазначає,що брати ОСОБА_5 на АТЗТ Радомишльський машобудівний завод коять злочини, допустили борг по заробітній платі працівникам підприємства станом на 01.01. 2006 року в розмірі 700 тисяч гривень; підприємство змінило звіт із заборогованйості, зазначивши в ньому лише 180,2 тисяч гривень, причому заробітна плата не була виплачена, а надана працівникам за червень місяць 2006 року як позика на суму 78 567 гривень; ОСОБА_1 надає фінансову допомогу заводу АТЗТ за рахунок незаконного продажу обладнання та інших цінностей заводу; без дозволу бувшої працівниці громадянки ОСОБА_7брати ОСОБА_1 при допомозі керівника банку Аваль оформили на неї кредит в сумі 25 тисяч гривень терміном на 3 роки, а гроші забрали собі. Коли ж ОСОБА_7 спробувала закрити злочинно оформлений на неї кредит то поплатилась своїм місцем праці і через деякий час була звільнена з роботи. Належний при звільненні розрахунок, в тому числі борг по заробітній платі, не отримала; братами ОСОБА_1 в Коростенському відділенні Ощадбанку на фізичних осіб було взято 125 тисяч гривень кредиту, а під заставу поставлено заводське майно. Тобто Одопущено подвійну аферу. Також збільшили вимоги щодо відшкодування моральноїшкоди і просили стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1І 6 тисяч 800 гри на користь ОСОБА_5 5 тисяч 100 гривень.

У судовому засіданні позивачі через свого представника позов підтримали з наведених в позовній заяві.

відповідач ОСОБА_3, його представник та редакція газети Зоря Полісся позовні вимоги позивачів не визнапи. Просили у позові відмовити, так як інформг яку вони опублікували в газеті Зоря Полісся № 61-62 від 29 липня 2006 року, мн достовірну інформацію. Він (ОСОБА_3), як депутат Радомишльської районної ради, я голова, звернувся до правоохоронного органу через засіб массової інформації про

. 'і/Ь . „ . ...

вчинення відповідами правопорушень рро які йому стало відомо від працівників заі достовірності інформації сумнівів не мав.

Вивчивши та оцінивши матеріали справи, представлені сторонами докази, суд приходить до висновку про безпідставність позову.

Згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст.10 ЦПК України обов язок дові що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позиві право подати докази недостовірності поширеної інформації.

Цивільно-правова відповідальність наступає у разі поширення особою саме недостовірної інформації. Що стосується інформації викладеної відповідачем ОСОБА_3 О М- У газеті Зоря Полісся то суд вважає,що позивачем не надано доказів про їїнедостовірністьта про завдання такими діями ОСОБА_3 їм моральної шкоди.

Так, вислів Про злочини які коять брати ОСОБА_5 на АТЗТ Радомишльські машзавод не може вважатися образливою інформацією,оскільки відповідач при вживанні терміну злочини керувався значенням цього слова, приведеного у словни як неприпустимий, недозволений вчинок (а.с. 282), при цьому пояснив суду, що інформація яка надходила до нього від працівників АТЗТ Радомишльський машзав сформувало у нього таку думку. Крім того, йому достовірно було відомо про порушен відносно позивачів кримінальні справи.

Вислів Проте, станом на 1 липня 2006 року борг із зарплати складає більше 7( тисяч гривень, що більше половини районного боргу знайшов своє підтвердження,! як самі позивачі визнавали це, поставивши свої підписи у відповідних фінансових зві (а.с. 298).

Вираз Може виплатили зарплату ? Ні ? Бо за червень було видано всього 78 561 гривень і не як зарплату, а позику. Виявляється , ОСОБА_5 В.1., як фізична особа, нада підприємству фінансову допомогу сформований в якості запитання, є судженням відповідача про фінансовий стан підприємства на підставі достовірної інформації про заборгованість з зарплати та його роздумами про можливість її погашення. А тому, так вислів не може вважатися недостовірною інформацією, яка зачіпає честь та гідність позивачів.

Інформація щодо неправомірного заволодіння позивачами 25000 грн., отримани під кредит для ОСОБА_7 без її згоди, поширена зі слів самої ОСОБА_7, а інформація про отримання кредиту фізичними особами під заставу майна підприємства міститься в постанові про закриття кримінальної справи від 31.05.2006 року (а.с.44). Ця постанова містить інформацію про продаж позивачами майна підприємства. При цьому суд враховує, що кримінальну справу було закрито з підстав малозначності.

Із змісту ст.37 Закону України Про друковані засоби массової інформаці'Апресу Україні випливає,що спростуванню підлягають лише відомості,що не відповідають дійсності або принижують честь та гідність.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичні та юридичної особи" №1 від 27 лютого 2009 року Згідно положення ч.11 ст. 30 Закон України "Про інформацію ,зазначено,що інформацію з обмеженим доступом може бути поширено без згоди її власника, якщо ця інформація є суспільно значимою,тобто якщо вона є предметом громадського інтересу і якщо право громадкості знати цюінформацію переважає право її власника на її захист,що відповідає практиці застосування Європейським судом з прав людини ст.8 Конвенції.

Саме це мав на увазі відповідач ОСОБА_3 звертаючись з відкритим листом до прокурора Житомирської області Гіля А.І. так як невиплатою заробітної плати працівники,керівниками яких були позивачі, мали намір перекрити автодорогу Київ- Житомир.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що пошинена відповідачем інформація в статті Відкритий лист прокурору Житомирської області А.І.Гілю (газета ОСОБА_8 від 29 липня 2006 року) не носить характер недостовірної та такої, що порочить честь та гідність позивачів ОСОБА_5.

Позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди не підлягає до задоволення, скільки є похідним від винного про визнання інформації недостовірною та її спростування.

Керуючись ст.ст. 2,10-12,20,69,99,158-163,186 КАС України,Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" №1 від 27 лютого 2009 року, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1,ОСОБА_5 до голови Радомишльської районної ради Житомирської області ОСОБА_3,редакції газети Зоря Полісся про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними,стягнення моральної шкоди та спростування недостовірної інформації відмовити за беспідставністю позовних вимог.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається через Брусилівський районний суд Житомирської області до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення ,а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення у повному обсязі.Повний текст складено 25 червня 2010 року. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти дні^ після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Коваленко В. К.