Справа № 825/1865/15-а
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2015 року Чернігів Справа № 825/1865/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Заяць О.В.,

за участю секретаря Прокіної А.С.,

представника позивача Слісаренко Л.Л.,

представника відповідача Ісаєва О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" до Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції, Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_3 про зняття арешту з предметів іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Мегабанк" (далі - ПАТ "Мегабанк", позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції, Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_3, в якому просити суд: скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.07.2012 винесену головним державним виконавцем Ільченко Р.О. Деснянського відділу державної виконавчої служби ЧМУЮ по виконавчому провадженню № 31912322; зобовязати Відділ державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції звільнити з-під арешту нерухоме майна, що належить на праві власності ОСОБА_3 та перебуває в іпотеці ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА МЕГАБАНК (згідно іпотечного договору, посвідчений 09 жовтня 2007 року Петрушиною Л.М., приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі №3969), а саме:

-житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається із: будинку, зазначеного на плані під літерою А-1,загальною площею 120,0 квадратних метрів, житловою площею 64,4 квадратних метра, із надвірних будівель - баня, зазначена на плані літерою В-1, площею 20,3 квадратних метра, тамбур, зазначений на плані літерою в-1 , площею 10,9 квадратних метра, сарай, зазначений на плані літерою В-1, площею 15,8 квадратних метра, огорожа, зазначена на плані літерою 1 -3 ;

- земельна ділянка, площею 0,6598 га, кадастровий номер НОМЕР_1, надана для ведення особистого селянського господарства та розташована в АДРЕСА_1 на території Андріївської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він як іпотекодержатель в силу договору та закону, зокрема статті 572 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про іпотеку», статей 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», має переважене право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки, а тому арешт предметів іпотеки з метою їх реалізації для задоволення вимог інших стягувачів, які не є іпотекодержателями, призводить до порушення речового права позивача на чуже майно.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції в судовому засіданні при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Представник Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. При вирішенні даного питання поклався на розсуд суду.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 02.07.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеною головним державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Ільченко Р.О. 02 липня 2012 року по виконавчому провадженню № 31912322 з виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м. Чернігова № 2-312/10 від 07.04.2010 р., накладений арешт та встановлена заборона на відчуження майна боржника (а.с.18).

При цьому, судом встановлено, що 09 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством "Мегабанк" було укладено договір кредиту № 96-24П/2007.

В якості забезпечення виконання позичальником зобовязань за договором кредиту, між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством "Мегабанк" укладено іпотечний договір, який посвідчений 09 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Петрушиною Л.М. Відповідно до вказаного договору предметом іпотеки є:

- житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається із: будинку, зазначеного на плані під літерою А-1,загальною площею 120,0 квадратних метрів, житловою площею 64,4 квадратних метра, із надвірних будівель - баня, зазначена на плані літерою В-1, площею 20,3 квадратних метра, тамбур, зазначений на плані літерою в-1 , площею 10,9 квадратних метра, сарай, зазначений на плані літерою В-1, площею 15,8 квадратних метра, огорожа, зазначена на плані літерою 1 -3 ;

- земельна ділянка, площею 0,6598 га, кадастровий номер НОМЕР_1, надана для ведення особистого селянського господарства та розташована в АДРЕСА_1 на території Андріївської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області.

У зв'язку з посвідченням вищевказаного договору іпотеки, 09 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Петрушиною Л.М. на предмет іпотеки накладено заборону відчуження, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 14823712, 14823794 від 09.10.2007 року.

Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV зі змінами і доповненнями (далі - Закон) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частиною першою статті 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно частини 1 та 2 статті 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна.

Так, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.07.2012 було накладено арешт та оголошено заборону на відчуження всього майна боржника ОСОБА_3, в тому числі на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається із: будинку, зазначеного на плані під літерою А-1,загальною площею 120,0 квадратних метрів, житловою площею 64,4 квадратних метра, із надвірних будівель - баня, зазначена на плані літерою В-1, площею 20,3 квадратних метра, тамбур, зазначений на плані літерою в-1 , площею 10,9 квадратних метра, сарай, зазначений на плані літерою В-1, площею 15,8 квадратних метра, огорожа, зазначена на плані літерою 1 -3 та земельна ділянка, площею 0,6598 га, кадастровий номер НОМЕР_1, надана для ведення особистого селянського господарства та розташована в АДРЕСА_1 на території Андріївської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області, що є предметом іпотеки.

При цьому, порядок звернення стягнення на заставлене майно визначено статтею 54 Закону, відповідно до положень якої, звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 №898-ІV.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду.

У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, іпотечний договір, укладений між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством "Мегабанк" був зареєстрований нотаріусом 09.10.2007, у зв'язку з чим 09.10.2007 накладено заборону на відчуження предмету іпотеки, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається із: будинку, зазначеного на плані під літерою А-1,загальною площею 120,0 квадратних метрів, житловою площею 64,4 квадратних метра, із надвірних будівель - баня, зазначена на плані літерою В-1, площею 20,3 квадратних метра, тамбур, зазначений на плані літерою в-1 , площею 10,9 квадратних метра, сарай, зазначений на плані літерою В-1, площею 15,8 квадратних метра, огорожа, зазначена на плані літерою 1 -3 та земельна ділянка, площею 0,6598 га, кадастровий номер НОМЕР_1, надана для ведення особистого селянського господарства та розташована в АДРЕСА_1 на території Андріївської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області., дані про що містяться у витязі з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с. 16). Тобто, в межах спірних правовідносин, право застави, видом якої є іпотека, виникло до винесення виконавчого документу, на підставі якого відкрито виконавче провадження та накладено арешт згідно постанови від 02.07.2012 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державним виконавцем, при вчиненні виконавчих дій щодо накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_3, не було своєчасно зясовано про наявність обмежень та заборон на реалізацію належного йому майна, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається із: будинку, зазначеного на плані під літерою А-1,загальною площею 120,0 квадратних метрів, житловою площею 64,4 квадратних метра, із надвірних будівель - баня, зазначена на плані літерою В-1, площею 20,3 квадратних метра, тамбур, зазначений на плані літерою в-1 , площею 10,9 квадратних метра, сарай, зазначений на плані літерою В-1, площею 15,8 квадратних метра, огорожа, зазначена на плані літерою 1 -3 та земельна ділянка, площею 0,6598 га, кадастровий номер НОМЕР_1, надана для ведення особистого селянського господарства та розташована в АДРЕСА_1 на території Андріївської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області, чим порушено права ПАТ "Мегабанк", як заставодержателя.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом при розгляді справи були враховані положення частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частинами першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами не надано суду доказів, які б спростовували доводи позивача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" задовольнити.

Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.07.2012 винесену головним державним виконавцем Ільченко Р.О. Деснянського відділу державної виконавчої служби ЧМУЮ по виконавчому провадженню № 31912322.

Зобовязати Відділ державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції звільнити з-під арешту нерухоме майна, що належить на праві власності ОСОБА_3 та перебуває в іпотеці ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕГАБАНК» (згідно іпотечного договору, посвідчений 09 жовтня 2007 року Петрушиною Л.М., приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі №3969), а саме:

-житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається із: будинку, зазначеного на плані під літерою «А-1»,загальною площею 120,0 квадратних метрів, житловою площею 64,4 квадратних метра, із надвірних будівель - баня, зазначена на плані літерою «В-1», площею 20,3 квадратних метра, тамбур, зазначений на плані літерою «в-1» , площею 10,9 квадратних метра, сарай, зазначений на плані літерою «В-1», площею 15,8 квадратних метра, огорожа, зазначена на плані літерою «1 -3 »;

- земельна ділянка, площею 0,6598 га, кадастровий номер НОМЕР_1, надана для ведення особистого селянського господарства та розташована в АДРЕСА_1 на території Андріївської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя підпис О.В. Заяць

З оригіналом згідно

Суддя О.В. Заяць