Справа № 2а/0370/2599/12
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Київ К/800/20671/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Державної фінансової інспекції (далі ДФІ) у Волинській області до Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про зобовязання виконати вимогу за касаційною скаргою Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області (далі Оваднівська сільська рада) на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2013 року

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року ДФІ у Волинській області в Волинському окружному адміністративному суді предявила позов до Оваднівської сільської ради про зобовязання виконати вимогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що за результатом планової ревізії відповідача та згідно з актом від 10 лютого 2012 року № 910-14-с/3 встановлено ряд порушень, а саме, не відображення Оваднівською сільською радою по даним бухгалтерського обліку заборгованості з орендної плати. За матеріалами ревізії 23 лютого 2012 року відповідачу надіслано вимогу № 910-13/176 про усунення до 25 березня 2012 року виявлених ревізією порушень. Листом від 21 березня 2012 року № 69 Оваднівська сільська рада повідомила позивача, що акт ревізії розглянуто на засіданні виконавчого комітету. Товариству з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) Пан Продукт+ надіслано повідомлення про несплату нарахованої суми орендної плати за землю. Однак, пункт 2 вимоги залишився невиконаним.

Просила суд відповідно до пункту 10 статті 10 Закону України Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні зобовязати відповідача виконати пункт 2 вимоги Володимир-Волинської ОДФІ в повному обсязі.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2012 року, залишеною без зміни ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2013 року, позовні вимоги ДФІ у Волинській області задоволено.

Зобовязано Оваднівську сільську раду повністю виконати пункт 2 вимоги № 910-13/176 від 23 лютого 2012 року.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Оваднівська сільська рада подала касаційну скаргу. Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, просить їх скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи Володимир-Волинської ОДФІ на І квартал 2012 року було проведено планову ревізію формування та виконання бюджету Оваднівською сільською радою за період з 01 травня 2010 року по 01 січня 2012 року, за результатами якої складено акт № 910-14с/3 від 10 лютого 2012 року, в якому зафіксовано ряд порушень, зокрема, недоотримання від ТОВ Пан Продукт+ плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення згідно договорів, укладених з Володимир-Волинською райдержадміністрацією та зареєстрованих в управлінні Держкомзему в Володимир-Волинському районі 25 грудня 2007 року (№ 88,

№ 89, № 90, № 91, № 92) на загальну суму 16785,89 грн. Також встановлено факт не відображення Радою всупереч вимогам пункту 5 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні пункту 3.5 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку по даним бухгалтерського обліку заборгованості у розрахунках з ТОВ Пан Продукт+.

На підставі висновків акта ревізії начальником Володимир-Волинської ОДФІ 23 лютого 2012 року було надіслано Оваднівській сільській раді вимогу

№ 910-13/176 про усунення порушень, якою зобовязано до 25 березня 2012 року відобразити в обліку дебіторську заборгованість по розрахунках з ТОВ Пан Продукт+ за несплачену орендну плату на суму 16790,00 грн. Провести претензійно-позовну роботу з орендарем для відшкодування несплачених коштів, про що вказано у пункті 2 вимоги.

Відповідачем надано відповідь від 21 березня 2012 року про вжиття заходів щодо усунення порушень.

Разом з тим, пункт 2 вимоги Володимир-Волинської ОДФІ від 23 лютого 2012 року № 910-13/176 відповідачем виконаний не був, заборгованість в сумі 16790,00 грн. ТОВ Пан Продукт+ на користь ради не сплачена і ця заборгованість у бухгалтерському обліку підконтрольної установи належним чином не відображена.

Факт невиконання пункту 2 вимоги керівника Державної фінансової інспекції у Волинській області відповідачем не заперечувався.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що спірна вимога відповідає вимогам чинного законодавства.

З такими висновками суду першої інстанції погодився апеляційний суд.

Така правова позиція судів попередніх інстанцій є правильною, оскільки вона ґрунтується на повно та всебічно встановлених обставинах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) головним завданням державної контрольно-ревізійної служби (тепер - державної фінансової інспекції) є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у субєктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Пунктом 10 статті 10 цього Закону Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обовязковими для виконання службовими особами обєктів, що ревізуються.

Оскільки на момент розгляду справи доказів виконання відповідачем в повному обсязі пункту 2 законної вимоги Володимир-Волинської обєднаної держаної фінансової інспекції від 23 лютого 2012 року № 910-13/176 не надано, суд першої інстанції правильно задовольнив позов, а суд апеляційної інстанції залишив його рішення в законній силі.

Колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій у цій справі повно та всебічно встановлені обставини, які підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами, а їхній висновок відповідає вимогам чинного процесуального законодавства.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без зміни.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2013 року в адміністративній справі за позовом Державної фінансової інспекції у Волинській області до Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про зобовязання виконати вимогу без зміни.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Є.Ю.