Справа № 2-а-1743/11
Суддя: Пироженко (В.Д.) В. Д.
Дата ухвалення: 2011-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2а -1743/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2011 Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

при секретарі Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ у Черкаській області, 3-я особа : інспектор ОДР Шполянського ВДАІ Черкаської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління ДАІ у Черкаській області, 3-я особа : інспектор ОДР Шполянського ВДАІ Черкаської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення , вказуючи про те, ,що він 18 січня 2010 року, керуючи автомобілем Мерседес-Бенз, державний номер НОМЕР_1, рухався по вулиці Леніна у м. Шпола, здійснив вимушену зупинку близько місця зупинки маршрутних транспортних засобів із увімкненою аварійною сигналізацією.

Під час виконання вимушеної зупинки біля його транспортного засобу зупинився службовий автомобіль ДАІ, із якого вийшов працівник ДАІ, який підійшовши сказав, що він порушив правила дорожнього руху. Після цього він попросив пред'явити службове посвідчення та пояснити суть порушення. Зі слів працівника ДАІ він здійснив зупинку у заїзному кармані для зупинки маршрутних транспортних засобів та не встановив знаку аварійної зупинки, чим порушив вимоги п. 15.9 та 9.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою №1306 Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року.

Вважає постанову інспектора ДАІ не законною, а обставини, зазначені в протоколі такими, що не відповідають дійсності. Просить суд скасувати постанову.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, причини неявки суджу не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає що даний позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що Постановою серії СА №336506 від 18.01.2011 року по справі про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, 18 січня 2010 року, керуючи автомобілем Мерседес-Бенз, державний номер НОМЕР_1, рухався по вулиці Леніна у м. Шпола, здійснив вимушену зупинку близько місця зупинки маршрутних транспортних засобів із увімкненою аварійною сигналізацією.

Там же зупинився службовий автомобіль ДАІ, із якого вийшов працівник ДАІ, який повідомив, що позивач порушив правила дорожнього руху. Зі слів працівника ДАІ позивач здійснив зупинку у заїзному кармані для зупинки маршрутних транспортних засобів та не встановив знаку аварійної зупинки, чим порушив вимоги п. 15.9 та 9.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою №1306 Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року.

Позивач в судовому засіданні вказував про те, що

При складенні Протоколу серії СА1 №012067 від 18.01.2011 року про адміністративне правопорушення працівником ДАІ було допущено наступні порушення. Зокрема:

По-перше, працівником ДАІ на вимогу позивача, не було пред'явлено службового посвідчення.

Суд вважає, що такими діями останній порушив вимоги пп. 28.2 п. 28 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №111 від 27.03.2009 року (далі за текстом ? Інструкція №111).

Відповідно до пп. 28.2 п. 28 Інструкції №111, на вимогу громадянина працівник підрозділу ДПС зобов'язаний пред'явити службове посвідчення.

По-друге, не ознайомив позивача з правами та обов'язкам відповідно до ст. 63 Конституції України та ст.ст. 268, 279 КУпАП, чим порушив вимоги ст. 57 Конституції України.

По-третє, до Протоколу та Постанови була внесена інформація, що позивач порушив вимоги п. 15.9 та 9.10 ПДР.

Хоча, як встановлено судом під час руху по вул. Леніна у м. Шпола Черкаської області, позивач почув дивний звук, який доносився чи то з салону чи то з багажного відділення транспортного засобу. Для встановлення причини та ліквідування будь-якої можливої технічної несправності автомобіля або небезпеки, яка могла б створитися вантажем, який перевозився, позивач, увімкнувши аварійну сигналізацію, виконав вимушену зупинку свого транспортного засобу. Вимушена зупинка прийшлася у безпосередній близькості до місця для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до пп. Е п. 15.9. ПДР, зупинка забороняється: ближче ЗО м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче ЗО м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;

Відповідно до п. 1.10. ПДР, вимушена зупинка - це припинення руху транспортного засобу через його технічний стан або небезпеку, що створюється вантажем, який перевозиться, станом водія (пасажира) або перешкодою на дорозі.

Відповідно до п. 15.14. ПДР, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9.-9.11. ПДР.

Відповідно до пп. А п. 9.9. ПДР, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Таким чином, очевидно, що позивачем виконано усі вимоги ПДР , виключаючи вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень ОБОВ'ЯЗОК ЩОДО ДОКАЗУВАННЯ правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності ПОКЛАДАЄТЬСЯ НА ВІДПОВІДАЧА, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. З ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на оказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. З ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства, докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Таким чином, судом встановлено, що факт існування правопорушення заснований лише на припущеннях інспектора ДАІ, тобто з порушенням вимог ст. 62 Конституції України, ст.ст. 69-72 КАС України, що виключає його подальше використання в якості доказу у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, варто звернути увагу, що ані у п. 15.9., ані у п. 9.10. ПДР не міститься вимоги (беззаперечного обов'язку водія) щодо «...встановлення знаку аварійної зупинки»

Відповідно до п. 9.10 ПДР, разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі: а) скоєння дорожньо-транспортної пригоди; б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

Слід зазначити, що скоєння дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку не мало місця, а оглядовість даної місцевості значно перевищує встановлені даним пунктом правил ліміти відстані.

Згідно статті 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким, чином судом достеменно встановлено, що в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення відсутні достатні докази, які б безумовно вказували на наявність в діях позивача складу та ознак адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач в судове засідання не зявився та не надав письмових заперечень проти позову та доказів правомірності свого рішення.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи доводи позивача та докази в їх сукупності, суд вважає, визнати неправомірними дії інспектора щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача та скасувати постанову про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 293 КУпАП, ст.ст. 86,160,161,162 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія СА № 336506 від 18.01.2011 року, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: