Справа № 361/6901/2014-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Київ К/800/65620/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Карася О.В., Рибченка А.О.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Броварського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області з обслуговування м. Бровари та Броварського району, Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок грошового утримання та надати довідку про розмір грошового утримання за виконання службових обов'язків, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсій, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції із позовом в якому просив:

- визнати протиправними дії Броварського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області з обслуговування м. Бровари та Броварського району (далі - Броварський МВ ГУ МВС України) щодо відмови йому в перерахунку грошового утримання з урахуванням одноразової винагороди у звязку з отриманням гранично допустимої дози іонізуючого випромінювання при виконанні службових обовязків по ліквідації ЧАЕС з 26.04.1986 року по 29.04.1986 року;

- зобовязати Броварське МВ ГУ МВС України здійснити перерахунок його грошового утримання з урахуванням одноразової грошової винагороди у звязку з отриманням гранично допустимої дози іонізуючого випромінювання при виконанні службових обовязків по ліквідації ЧАЕС з 26.04.1986 року по 29.04.1986 року в розмірі 570 карбованців;

- зобовязати Броварське МВ ГУ МВС України виплатити йому одноразову грошову винагороду у звязку з отриманням гранично допустимої дози іонізуючого випромінювання при виконання службових обовязків по ліквідації ЧАЕС 26.04.1986 року по 29.04.1986 року в розмірі 570 карбованців;

- зобовязати Броварське МВ ГУ МВС України надати йому довідку про грошове утримання в період з 26.04.1986 року по 29.04.1986 року з включенням одноразової грошової винагороди у звязку з отриманням гранично допустимої дози іонізуючого випромінювання в розмірі 570 карбованців;

- зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області (далі УПФ України у м. Броварах та Броварському районі Київської області) здійснити перерахунок та виплату його пенсії з урахуванням у складі грошового утримання, з якого обраховувалася пенсія, одноразової грошової винагороди у звязку з отриманням гранично допустимої дози іонізуючого випромінювання в розмірі 570 карбованців, починаючи з 27.02.2014 року з урахуванням проведених раніше виплат.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2014 року, адміністративний позов задоволено.

Суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення тим, що позивач має право на зазначену доплату до грошового утримання, яка має бути врахована при обчисленні пенсії.

У поданій касаційній скарзі УПФ України у м. Броварах та Броварському районі Київської області заявило вимоги про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції, як таких, що постановлені із порушенням норм матеріального і процесуального права, ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

Позивач є пенсіонером і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в місті Броварах та Броварському районі Київської області та отримує пенсію як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році першої категорії, є інвалідом II групи із захворюванням, повязаним з наслідками Чорнобильської катастрофи.

В січні 2014 року позивач звернувся до Броварського МВ ГУ МВС України із заявою про видачу довідки про грошове утримання з урахуванням виплат, передбачених розпорядженнями Ради Міністрів СРСР № 964 рс від 17.05.1986 року, Постанови Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професійних спілок № 207-7 від 10.06.1986 року, включити в довідку про грошове утримання для обчислення пенсії одноразову грошову винагороду за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення, виплатити недоотримані кошти.

Листом від 22.01.2014 року № с51 Броварське МВ ГУ МВС України відмовило позивачу в наданні зазначеної довідки та здійсненні перерахунку.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами.

Згідно з пп. 8 п. 1 Постанови УРСР і Української Ради професійних союзів № 207-7 від 10.06.1986 року «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища» час роботи в 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС військовослужбовцям і військовим будівельникам військово-будівельних загонів і частин, а також військовозобовязаним, призваним на збори, зараховується до трудового стажу і до стажу, що дає право на пільгову пенсію за Списком № 1, у трикратному розмірі.

Відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» було введено зони небезпечності в залежності від рівня радіоактивного забруднення території з відповідною оплатою, а саме: в 3-й зоні небезпечності - з пятикратному розмірі в порівнянні з встановленими діючим законодавством нормами, у 2-й зоні - чотирикратному розмірі і в 1-й зоні - трьохкратному розмірі. Ці норми в оплаті роботи з зонах небезпечності були поширені на осіб начальницького і рядового складу органів Внутрішніх справ СРСР, які були задіяні на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідності до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 року № 1031-рс.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.11.1993 року № 1006-р «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше органам внутрішніх справ дозволено перераховувати їх грошове утримання за періоди роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні ЧАЕС у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності де вони несли службу. Крім того, доручено МВС та Мінсоцзахисту призначити і перерахувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з названим розпорядженням грошового утримання.

Також, розпорядженням Ради Міністрів СРСР «Про оплату праці військовослужбовців-учасників ліквідації аварії на ЧАЕС» від 23.05.1986 року № 1031 рс передбачено поширити, в тому числі і на військовослужбовців керівного і рядового складу органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, порядок і розміри підвищення оплати праці, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964-рс. Грошове утримання у збільшених розмірах виплачувати виходячи із посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам і мічманам також із окладів по військовому і спеціальному званню.

Відповідно до п. 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року (далі Постанова № 1210), пенсії призваних на військові збори військовозобовязаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Згідно з п. 2 Постанови № 1210 визначено Пенсійному фонду України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Відповідно до Розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17.05.1986 року зазначені виплати здійснювалися за рахунок фонду заробітної плати і визначалися як підвищення оплати праці.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до довідки від 13.02.2012 року № 40, виданої ГУ МВС України в Київській області з обслуговування м. Бровари та Броварського району, за роботу в населеному пункті Припять 26.04.1986 року по 29.04.1986 року по місцю роботи фактична заробітна плата в зоні відчуження, із якої визначається пенсія позивача нарахована в сумі 127,88 карбованців.Позивач протягом часу з 26.04.1986 року по 29.04.1986 року, відповідно до маршрутного листа, приймав участь у місті Припять в заходах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та знаходився в 30-ти кілометровій зоні (зоні відчуження), що відноситься до 3-ї зони небезпечності. Під час виконання своїх службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 по 29 квітня 1986 року позивач отримав радіаційну дозу опромінення в 34,35 бер, що підтверджується відповідною карткою дозиметричного контролю.

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції вважає правильним висновок судів попердніх інстанцій, що позивач має право на отримання вказаної одноразвової грошової допомоги, а тому відмова Броварського МВ ГУ МВС України у перерахунку грошового утримання позивача та видачі нової довідки про його складові є протиправною.

Крім того, суд касаційної інстанції вважає що позивачем не пропущено строки звернення до суду, оскільки ч. 2 ст. 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в

адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 220-1, 230, 231 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області відхилити, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2014 року у справі № 361/6901/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає, може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: І.Я. Олендер О.В. Карась

А.О. Рибченко