Справа № 820/18951/14
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 р. Справа № 820/18951/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2015р. по справі № 820/18951/14

за позовом ОСОБА_1

до Державної виконавчої служби України , Міністерства юстиції України

про визнання бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому з урахування уточнень просив:

- визнати бездіяльність Державної виконавчої служби України щодо виконання Рішення Євро пейського Суду з Прав Людини від 31 липня 2014 року у справі Штефан та інші проти України, яким задоволена заява позивача №3986 від 05.01.2013 р.

- скасувати вимогу державного виконавця №1987/11 відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Єжова М.В. у виконавчому провадженні №44548855;

- зобов'язати Державну виконавчу службу України забезпечити виконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 31 липня 2014 року у справі Штефан та інші проти України за заявою позивача №3986 від 05.01.2013 р. в частині виконання рішень національних судів, а саме: Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 16 червня 2010 року у справі № 2-377/10, яким зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському райо ні Харківської області провести перерахунок та виплату призначеної позивачу державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи із 6,5 мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої ч.1ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як інваліду третьої групи, починаючи з 1 жовтня 2010 року по 01 січня 2012 року, а також Рішень Барвінківського районного суду Харківської області від 02.08.2010 р. у справах №2-664/10 та №2-665/10, якими зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківсь кої області нарахувати та виплатити позивачу, як батькові двох дітей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, державну компенсацію у вигляді щомісячної виплати у розмірі разом 100% мінімальної заробітної плати згідно довідки від 06.11.2014 року № 01-30/08/1997 в сумі 42 939 грн.

- зобов'язати Державну виконавчу службу України та виконавчу службу України та Міністерство юстиції України у місячний строк з моменту набрання цим рішенням законної сили подати звіт про виконання даного судового рішення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 р. та винести нову постанову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального права, неправильне встановлення обставини справи, а саме щодо виконання рішення ЕСЗПЛ, невідповідності висновків обставинам справи, що призвело до безпідставної відмови в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання суду апеляційної інстанції 09.06.2015р. сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Європейського Суду з Прав Людини № 36762/06 від 31 липня 2014 року у справі Штефан та інші проти України задоволена заява ОСОБА_1 №3986 від 05.01.2013 року та визнано порушення державою відповідачем пункту 1 статті 6 Конвенції і статті 1 Першого протоколу, а також порушення статті 13 Конвенції.

Згідно даного рішення суд постановив:

(a) протягом трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалені на користь заявників, які залишаються невиконаними, та сплатити 2000 (дві тисячі) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю; ці суми є відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди, а також компенсацією судових витрат, і мають бути сплачені разом з будь-якими податками, що можуть нараховуватись, та конвертовані в національну валюту за курсом на день здійснення платежу;

(d) зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої може бути додано три відсоткові пункти.

29.08.2014 року постановою Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження №44548855 про примусове виконання зазначеного вище рішення.(т.1 а.с.130)

24.10.2014р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Єжовим М.В., під час виконання рішення Суду, винесено вимогу № 1987/11 до Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України про виконання наступних рішень національних судів, ухвалені на користь заявників, які залишаються невиконаними, а саме: Барвінківського районного суду Харківської області, як таких:

- постанови від 22.06.2010 року у справі №2-409/10, відповідно до якої на користь ОСОБА_1 підлягає перерахуванню та виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2009 та 2010 роки в сумі 7628 грн.;

- постанови від 15.04.2010 року у справі № 2002/2а-286/11, відповідно до якої на користь ОСОБА_1 підлягає перерахуванню та виплата щорічної разової грошової допомоги за 2011 рік в сумі 3674 грн.;

- постанови від 24.05.2011 року у справі № 2002/2а-374/11, відповідно до якої на користь ОСОБА_1 підлягає перерахуванню та виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік в сумі 4838 грн.;

- постанови від 02.08.2010 року у справі № 2-664/10, відповідно до якої на користь ОСОБА_1 підлягає нарахування та виплата державної компенсації в сумі 22885 грн.;

- постанови від 02.08.2010 року у справі № 2-665/10, відповідно до якої на користь ОСОБА_1 підлягає нарахування та виплата державної компенсації в сумі 8540,15 грн. ( т.1 а.с. 13)

Судом встановлені, що Міністерством юстиції України позивачу були перераховані платіжними дорученнями кошти в рахунок виконання рішення Європейського Суду від 31.07.2014р.:

- 26.09.2014 року № 6480 грошові кошти у розмірі 2000,00 Євро, що дорівнює 33220,81 грн.;

- № 9212 від 02.12.2014 р. перерахована пеня за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини у розмірі 51,60 грн.;

- № 8155 від 31.10.2014 р. перерахована заборгованість за рішенням національного суду у розмірі 47565,15 грн. (т.1 а.с. 78,79)

26.12.2014 року державним виконавцем прийнято постанову про закриття виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: у зв'язку з виконанням рішень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не допущено бездіяльності по примусовому виконанню рішення суду на користь позивача, судове рішення виконано повністю, позивачем не оскаржені постанови про повернення виконавчого листа, закінчення виконавчого провадження, а тому права позивача не порушено.

Колегія суддів частково погоджується з судом першої інстанції, зважаючи на таке.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності відповідача при виконанні рішення Європейського суду з прав людини № 36762/06 від 31.07.2014 р.

Згідно ч.1, 2 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці , визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Стаття 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносити постанову про відкриття виконавчого провадження.

Частинами 1,3 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Пунктом 9 частини 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення Європейського суду з прав людини підлягають виконанню державною виконавчою службою відповідно до цього Закону, з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Частиною 3-6 ст. 8 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що протягом одного місяця від дня відкриття виконавчого провадження за Рішенням Орган представництва надсилає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, постанову про відкриття виконавчого провадження та документи, передбачені у п. "б" ч. 1 ст. 7 цього Закону.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом 10 днів від дня надходження зазначених у ч. 3 цієї статті документів здійснює списання на вказаний стягувачем банківський рахунок, а в разі його відсутності - на депозитний рахунок державної виконавчої служби коштів з відповідної бюджетної програми Державного бюджету України.

Підтвердження списання відшкодування, отримане від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та підтвердження виконання всіх вимог, зазначених у резолютивній частині остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, резолютивній частині остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, у рішенні Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, у рішенні Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України, є для державної виконавчої служби підставою для закінчення виконавчого провадження.

Державна виконавча служба протягом трьох днів надсилає Органу представництва постанову про закінчення виконавчого провадження та підтвердження списання коштів.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем вчинилися дії щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини № 36762/06 від 31.07.2014 р., зокрема, 29.08.2014 р. відкрито виконавче провадження ВП № 44548855, надіслано вимоги державного виконавця від 24.10.2014 р. та від 21.11.2014 р. Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України щодо забезпечення перерахунку коштів позивачу, що підтверджується копією виконавчого провадження (т.1, а.с. 130-194).

За наслідками проведених відповідачем виконавчих дій позивачу перераховано кошти в сумі 33 220,81 грн. (присуджені 2 тисячі євро в еквіваленті національної валюти) та 47 565,15 грн. на виконання рішень національних судів, що підтверджується копіями платіжних доручень (т.1., а.с. 197,199).

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не допущено бездіяльності щодо виконання Рішення Євро пейського Суду з Прав Людини від 31.07. 2014 року на користь позивача, тому підстави для задоволення позову в частині таких вимог відсутні.

Проте колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про скасування вимоги державного виконавця та зобовязання відповідача виконати рішення Європейського Суду України в частині виконання рішень національних судів.

Згідно п. 1.7. 1.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обовязкові для всіх органів, установ, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Вимога державного виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обовязковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

У вимозі зазначаються: а) найменування органу ДВС; б) дата відкриття та номер виконавчого провадження; в) реквізити виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження (його резолютивна частина у разі потреби); г) прізвище, імя та по батькові державного виконавця; ґ) перелік дій, які необхідно вчинити; д) строк виконання вимоги; е) наслідки невиконання вимоги.

Вимога підписується державним виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами звязку або вручається державним виконавцем особі, яка зобовязана вчинити дії.

Судом встановлено, що вимога державного виконавця від 24.10.2014р. містить відомості, зокрема щодо не виконання судових рішень Барвінківського районного суду Харківської області по справах № 2-664/2010 р. в сумі 22 885 грн. та , № 2-665/2010р.- в сумі 85 40,15 грн., разом на загальну суму 31 425, 15 грн.

Виконавче провадження, копія якого знаходиться в матеріалах справи, не містить відповідних доказів, на підставі яких державним виконавцем визначено саме такий розмір заборгованості.

Проте, відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Барвінківської РДА від 06.11.2014р., за даними судовими рішеннями , позивачу здійснено нарахування в сумі 42 939,00 грн. (т.1 а.с.14).

Також із постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.04.2015р. вбачається, що Управлінням соціального захисту населення Барвінківської РДА надавалися довідки щодо загальної суми коштів, що підлягала сплаті позивачу на виконання судових рішень Барвінківського районного суду, з зазначенням різних суми до виплати: наданих державному виконавцю- 47565,17 грн.; наданих позивачу - 59 169,00 грн., наданих до суду - 59 407,00 грн.

Таким чином, вимога державного виконавця ґрунтується на суперечливих відомостях УПСЗН Барвінківської РДА Харківської області з приводу нарахування позивачу виплат за вищезазначеними судовими рішеннями.

Зазначені обставини також підтверджується постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.04.2015 р. по справі № 820/73/15.

Також в порушення вимог законодавства вимога державного виконавця не містить строку її виконання.

З огляду на зазначене, Вимога Державної виконавчої служби України №1987/11 від 24.10.2014 у виконавчому провадженні №44548855 підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції в цій частині скасуванню з прийняттям нової про задоволення позову.

Щодо відмови суду в задоволенні позову про зобов'язання Державної виконавчої служби України забезпечити виконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 31 липня 2014 року у справі Штефан та інші проти України за заявою позивача №3986 від 05.01.2013 р. в частині виконання рішень національних судів колегія суддів зазначає наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем здійснено повне виконання рішення Європейського суду з прав людини № 36762/06 від 31.07.2014 р., кошті виплачені , існує постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 44548855, яка не оскаржена позивачем.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим.

Вирішуючи спір суд першої інстанції не зясував, під час розгляду цієї справи, що позивачем оскаржується в судовому порядку постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 44548855 від 26.12.2014 р., зважаючи на що, прийшов до передчасних висновків в частині відмови в задоволенні позову.

Так, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.04.2015 р. (набрала законної сили) по справі № 820/73/15 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1, скасовано постанову Державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження ВП № 44548855 від 26.12.2014 р.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 44548855 від 26.12.2014р. скасована в судовому порядку, 08.06.2015р. відповідачем відновлено виконавче провадження по виконанню рішення Європейського Суду від 31.07.2014р.

Доказів виконання рішення Європейського Суду від 31.07.2014р. в повному обсязі суду не надано, а отже позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача виконати рішення Європейського Суду від 31.07.2014р. є правомірними.

Щодо вимог про зобов'язання відповідачів подати звіт про виконання рішення суду колегія суддів зазначає наступне.

Порядок і підстави встановлення та здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначені ст. 267 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд першої чи апеляційної інстанції може виключно під час її прийняття. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Зокрема, зі змісту ч.1 вказаної статті вбачається саме право, а не обов'язок суду, який ухвалив рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зобов'язання відповідачів подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 3 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2015р. по справі № 820/18951/14 скасувати в частині відмови в позові про скасування вимоги державного виконавця №1987/11 відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Єжова М.В. у виконавчому провадженні №44548855 та зобов'язання Державну виконавчу службу України забезпечити виконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 31 липня 2014 року у справі Штефан та інші проти України за заявою позивача №3986 від 05.01.2013 р. в частині виконання рішень національних судів, а саме: рішень Барвінківського районного суду Харківської області від 16 червня 2010 року у справі № 2-377/10, від 02.08.2010 р. у справах №2-664/10 та №2-665/10.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов задовольнити.

Скасувати вимогу державного виконавця №1987/11 від 24.10.2014р. відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України у виконавчому провадженні №44548855.

Зобов'язати Державну виконавчу службу України забезпечити виконання Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 31 липня 2014 року у справі Штефан та інші проти України за заявою позивача №3986 від 05.01.2013 р. в частині виконання рішень національних судів, а саме: рішень Барвінківського районного суду Харківської області від 16 червня 2010 року у справі № 2-377/10, від 02 серпня 2010 р. у справах №2-664/10 та №2-665/10.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015р. по справі № 820/18951/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
СуддіКурило Л.В. Присяжнюк О.В.
Повний текст постанови виготовлений 15.06.2015 р.