Справа № 826/4349/14
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Київ К/800/9090/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Карася О.В., Рибченка А.О.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом Відкритого акціонерного товариства «Трест Міськбуд-4» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року Відкрите акціонерне товариство «Трест Місьбуд-4» (далі ВАТ «Трест Міськбуд-4», позивач) пред'явив позов до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ в Печерському районі м. Києва, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07 березня 2014 року № /0 про застосування штрафу на суму 3 950, 80 грн. та № /0 про застосування штрафу на суму 132 479, 95 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року, позов задоволено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями у справі, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, прийняти нове про відмову в позові. Свої вимоги обґрунтовує порушенням судами норм матеріального і процесуального права, зокрема, пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14, п. 54.1 ст. 54, п. 102.1 ст. 102, ст. 126 Податкового кодексу України (далі ПК України), ст. ст. 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за результатами проведеної відповідачем камеральної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати земельного податку ВАТ «Трест Міськбуд-4» складено Акт від 24.02.2014 року № 000057/15-824, яким зафіксовано порушення строків сплати податкових зобов'язань по земельному податку.

На підставі акта перевірки відповідачем 07.03.2014 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № /0, яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за порушення ВАТ «Трест Міськбуд-4» граничного строку сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 39 508, 00 грн. по земельному податку, всього на 12 календарних днів, нарахувано підприємству штраф на суму 3 950, 80 грн. (що складає 10% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання);

- № /0, яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за порушення ВАТ «Трест Міськбуд-4» граничного строку сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 132 479, 95 грн. по земельному податку, всього на 274 календарних днів, нарахувано підприємству штраф на суму 132 479, 95 грн. (що складає 20% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання).

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що спірні податкові повідомлення рішення були прийняті поза межами строків визначених п. 102.1 ст. 102 ПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів, враховуючи наступне.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пп. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Статтею 126 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

При цьому слід зазначити, що положеннями вищевказаної статті визначено послідовне застосування штрафних санкцій у різних розмірах, - відповідно при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ВАТ «Трест Міськбуд-4» подано до Державної податкової інспекції Печерського району у м. Києві податкову звітність: податковий розрахунок земельного податку (за нововідведені земельні ділянки) за 2009 рік (уточнюючий розрахунок)(вх. № 267033 від 22.06.2009р.), податковий розрахунок земельного податку за 2009 рік (вх. № 268762 від 23.06.2009р.), податковий розрахунок земельного податку (за нововідведені земельні ділянки) за 2010 рік (звітний розрахунок)(вх. № 5076 від 29.01.2010р.), податковий розрахунок земельного податку (за нововідведені земельні ділянки) за 2010 рік (звітний розрахунок)(вх. № 5079 від 29.01.2010р.), податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2011 рік (звітна)(вх. № 3809 від 31.01.2011р.), податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2011 рік (звітна)(вх. № 7494 від 31.01.2011р.), в яких були задекларовані суми податкових зобовязань по земельному податку.

В акті перевірки зазначено, що грошові зобов'язання були сплачені позивачем із затримкою менш ніж 30 календарних днів та більше ніж 30 календарних днів.

Факт наявності заборгованості позивачем не заперечується.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що грошове зобов'язання із земельного податку було сплачено позивачем:

- по строку сплати 30.07.2009 р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суми податкових зобовязань в розмірах 142 600, 05 грн., 2 059, 85 грн. і 10 595, 00 грн. (кількість днів затримки 592 дні);

- по строку сплати 30.08.2009р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суми податкових зобовязань в розмірах 5 297, 50 грн. і 10 595, 00 грн. (кількість днів затримки 561 дні);

- по строку сплати 30.09.2009р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суми податкових зобовязань в розмірах 5 297, 50 грн. і 10 595, 00 грн. (кількість днів затримки 530 дні);

- по строку сплати 30.10.2009р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суми податкових зобовязань в розмірах 5 297, 50 грн. і 10 595, 00 грн. (кількість днів затримки 500 дні);

- по строку сплати 30.11.2009р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суми податкових зобовязань в розмірах 5 297, 50 грн. і 10 595, 00 грн. (кількість днів затримки 469 дні);

- по строку сплати 30.12.2009р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суми податкових зобовязань в розмірах 5 297, 50 грн. і 10 595, 00 грн. (кількість днів затримки 439 дні);

- по строку сплати 30.01.2010р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суми податкових зобовязань в розмірах 5 297, 50 грн. і 10 595, 00 грн. (кількість днів затримки 408 дні);

- по строку сплати 02.03.2010р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суму податкового зобовязання в розмірі 34 523, 50 грн. (кількість днів затримки 377 дні);

- по строку сплати 30.03.2010р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суму податкового зобовязання в розмірі 34 523, 50 грн. (кількість днів затримки 349 дні);

- по строку сплати 30.04.2010р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суму податкового зобовязання в розмірі 34 523, 50 грн. (кількість днів затримки 318 дні);

- по строку сплати 30.05.2010р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суму податкового зобовязання в розмірі 34 523, 50 грн. (кількість днів затримки 288 дні);

- по строку сплати 30.06.2010р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суму податкового зобовязання в розмірі 34 523, 50 грн. (кількість днів затримки 257 дні);

- по строку сплати 30.07.2010р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суму податкового зобовязання в розмірі 34 523, 50 грн. (кількість днів затримки 227 дні);

- по строку сплати 30.08.2010р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суму податкового зобовязання в розмірі 34 523, 50 грн. (кількість днів затримки 423 дні);

- по строку сплати 30.09.2010р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суму податкового зобовязання в розмірі 34 523, 50 грн. (кількість днів затримки 165 дні);

- по строку сплати 30.10.2010р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суму податкового зобовязання в розмірі 34 523, 50 грн. (кількість днів затримки 135 дні);

- по строку сплати 30.11.2010р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суму податкового зобовязання в розмірі 34 523, 50 грн. (кількість днів затримки 104 дні);

- по строку сплати 30.12.2010р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суму податкового зобовязання в розмірі 34 523, 50 грн. (кількість днів затримки 74 дні);

- по строку сплати 30.01.2011р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суму податкового зобовязання в розмірі 34 523, 50 грн. (кількість днів затримки 43 дні);

- по строку сплати 02.03.2011р. фактично було сплачено 14.03.2011р. суми податкових зобовязань в розмірах 34 523, 50 грн. і 4 984, 50 грн. (кількість днів затримки 12 днів).

Перевірка була проведена відповідачем 24.02.2014 року, про що складено акт № 000057/15-824, а податкові повідомлення-рішення прийняті 07.03.2014 року.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію (пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Оскільки ВАТ «Трест Міськбуд-4» подано до Державної податкової інспекції Печерського району у м. Києві податковий розрахунок земельного податку (за нововідведені земельні ділянки) за 2009 рік (уточнюючий розрахунок)(вх. № 267033 від 22.06.2009р.), податковий розрахунок земельного податку за 2009 рік (вх. № 268762 від 23.06.2009р.), податковий розрахунок земельного податку (за нововідведені земельні ділянки) за 2010 рік (звітний розрахунок)(вх. № 5076 від 29.01.2010р.), податковий розрахунок земельного податку (за нововідведені земельні ділянки) за 2010 рік (звітний розрахунок)(вх. № 5079 від 29.01.2010р.), податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2011 рік (звітна)(вх. № 3809 від 31.01.2011р.), податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2011 рік (звітна)(вх. № 7494 від 31.01.2011р.), в яких були задекларовані суми податкових зобовязань по земельному податку, визначення штрафних санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями 07.03.2014 року суперечить вищенаведеним положенням п. 102.1ст. 102 Податкового кодексу України.

Отже, висновок судів про протиправність визначення платнику штрафу зроблений з врахування положення абз. 2 п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України і є правильним.

Оскільки в порушення ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України податковим органом не доведено висновків, що стали підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення, колегія суддів погоджується з висновком судів про задоволення позову.

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди попередніх інстанцій не допустили порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 220-1, 230, 231 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року у справі № 826/4349/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає, може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст 235-244-2 КАС України.

Судді І.Я. Олендер

О.В. Карась

А.О. Рибченко