Справа № 803/1165/15-а
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Справа № 803/1165/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Шепталовій О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцького міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Луцький міський центр зайнятості (Луцький МЦЗ) звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 9 182,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 була зареєстрована як така, що шукає роботу з 08.04.2011 року в Луцькому міському центрі зайнятості. Відповідно до Закону України Про зайнятість населення відповідачу було надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю. 12.03.2015 року спеціалістами центру зайнятості було встановлено, що при реєстрації в Луцькому міському центрі зайнятості ОСОБА_2 приховала факт реєстрації її як субєкта підприємницької діяльності з 11.06.1992 року, а тому допомога по безробіттю в розмірі 9 182,72 грн. отримана нею незаконно. Луцьким міським центром зайнятості було прийнято рішення про повернення коштів відповідачем, однак ОСОБА_2 в добровільному порядку кошти не повернула. Позивач просить стягнути з відповідача в користь Луцького міського центру зайнятості кошти в розмірі 9 182,72 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві та просила їх задоволити.

Відповідач у судовому засіданні позовних вимог не визнала та пояснила суду, що у 2011 році подала заяву до відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців щодо припинення її підприємницької діяльності, як фізичної особи-підприємця та вважала, що у звязку із подачею вказаної заяви її підприємницька діяльність припинена. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 була зареєстрована Луцьким міським центром зайнятості з 08.04.2011 року як така, що шукає роботу.

За заявою від 15.04.2011 року відповідачу згідно із наказом Луцького міського центру зайнятості від 15.04.2011 року №НТ110415 було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю, проте виплата була припинена згідно наказу від 21.12.2011 року №НТ111221 у звязку з працевлаштуванням за направленням центру зайнятості. (а.с.4,7).

10 квітня 2012 року ОСОБА_2 повторно зареєструвалась в Луцькому міському центрі зайнятості як така, що шукає роботу.

За заявою від 17.04.2012 року відповідачу згідно із наказом Луцького міського центру зайнятості від 17.04.2012 року №НТ120417 було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю. 04 липня 2012 року ОСОБА_2 відповідно до наказу Луцького міського центру зайнятості від 04.07.2012 року № НТ120704 було знято з обліку у звязку з поданням письмової заяви про відмову від послуг центру зайнятості та припинено виплату допомоги по безробіттю.(а.с.8,10).

16 грудня 2014 року ОСОБА_2 знову зареєструвалась в Луцькому міському центрі зайнятості як така, що шукає роботу.

За заявою від 16.12.2014 року відповідачу згідно із наказом Луцького міського центру зайнятості від 22.12.2014 року №НТ141222 було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю.(а.с.13,19).

Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття №51 від 12.03.2015 року встановлено, що ОСОБА_2 під час перебування на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості з 08.04.2011р. по 19.12.2011 р., з 10.04.2012 р. по 03.07.2012 р. та з 16.12.2014 р. по 12.03.2015 р. одночасно була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 11.06.1992 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 06.03.2015 року №20222924, підприємницька діяльність якої була припинена 15.01.2015 року (а.с.11,14).

За час перебування на обліку у Луцькому міському центрі зайнятості відповідачем отримано допомогу по безробіттю за період з 15.04.2011 року по 19.12.2011 року в сумі 7 568,12 грн., за період з 17.04.2012 року по 07.05.2012 року в сумі 582,37 грн., за період з 23.12.2014 року по 17.02.2015 року в сумі 1 032,23 грн., всього на загальну суму 9 182,72 грн., що підтверджується розрахунком повернення допомоги по безробіттю ОСОБА_2 (а.с.3).

12.03.2015 року Луцьким міським центром зайнятості видано наказ №НТ150312 про повернення відповідачем коштів в сумі 9 182,72 грн., про що відповідачу надіслано повідомлення про повернення коштів від 03.04.2015 року №1216/01-19, яке було отримано нею 18.04.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, проте відповідач в добровільному порядку кошти не повернула. (а.с.13,15-16).

Відповідно до пункту б частини третьої статті 1 Закону України Про зайнятість населення від 01.03.1991 року № 803-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями, чинного на момент виникнення спірних правовідносин) в Україні до зайнятого населення належать громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України Про особисте селянське господарство.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України Про зайнятість населення від 05.07.2012 року №5067-VІ (з наступними змінами та доповненнями) до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних.

Згідно із частинами 2, 3 статті 36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від 02.03.2000 року №1533-ІІІ (з наступними змінами та доповненнями) застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Як передбачено пунктами 6-9 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року №60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 року №7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року №232/16248, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою. Рішення про повернення коштів особою оформлюється наказом. У разі відмови особи повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства. Рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, оскільки, Луцьким міським центром зайнятості, у звязку із встановленням належності відповідача до категорії зайнятих, правомірно прийнято наказ №НТ150312 від 12.03.2015 року про повернення відповідачем коштів у вигляді незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 9 182,72 грн., який відповідач не оскаржила та в добровільному порядку кошти не повернула, тому позовні вимоги про стягнення зазначених коштів підлягають до задоволення.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 162, 163 КАС України, на підставі Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, Закону України Про зайнятість населення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (43000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Луцького міського центру зайнятості (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ярощука, будинок 2, , р/р 1002 в ГУДКСУ Волинської області у м. Луцьку, МФО 803014) кошти в сумі 9 182 (девять тисяч сто вісімдесят дві) гривні 72 копійки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 15 червня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.М. Димарчук