Справа № 395/471/15-а
Суддя: Забуранний Р. А.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 395/471/15-а
Провадження № 2-а/395/9/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Взводу ДПС відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Кіровограда та Кіровоградського району управління міністерства внутрішніх справ у Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до Взводу ДПС відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Кіровограда та Кіровоградського району управління міністерства внутрішніх справ у Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення вказавши, що 25 березня 2015 року був зупинений працівником ДАІ неподалік перехрестя вулиць Беляєва та вулиці Волкова у м. Кіровограді, де інспектор повідомив причину зупинки, а саме що позивач рухаючись на своєму автомобілі НОМЕР_1, порушив п. 6.11 Правил дорожнього руху України, а саме, що не надав переваги автомобілю при проїзді нерівнозначного перехрестя. Інспектор ДАІ склав протокол про адміністративне порушення та виніс постанову у відповідності до якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Позивач зазначає, що діяв в межах Правил дорожнього руху і він одразу пояснив інспектору ДАІ, що нікому перешкод не створював, однак інспектор ДАІ не зважив на його доводи та виніс постанову про адміністративне правопорушення, при цьому не було враховано пояснення позивача, в яких він вину свою не визнав.

Вважає, що вказана постанова є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки викладені в протоколі та постанові обставини не відповідають дійсності та просив суд скасувати постанову серії ПС2 № 246998 від 25 березня 2015 року.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд вважає можливим вирішити спір по суті на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, а саме: постанову інспектора Взводу ДПС відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Кіровограда та Кіровоградського району управління міністерства внутрішніх справ у Кіровоградській області ОСОБА_2 серії ПС2 № 246998 від 25 березня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 790295 від 25 березня 2015 року, інші матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 71 КАС України, обов'язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, зазначені вимоги закону при оформленні адміністративних матеріалів та постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 працівниками ДАІ були порушені.

Фактично дійсні обставини даного порушення за участю позивача працівниками ДАІ залишились не встановленими за тих підстав, що в постанові не наведено жодного доказу вчинення позивачем правопорушення, при складанні протоколу та винесенні постанови він вину свою не визнав, і прямо зазначив, що діяв в межах правил дорожнього руху, при цьому пояснивши інспектору, що нікому перешкод в русі він не створював.

Крім того, при складанні протоколу та винесенні постанови не були залучені свідки очевидці скоєного правопорушення, що є порушенням ч.2 ст.256 КУпАП. Також всупереч вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення та протокол про адміністративне правопорушення виконані нерозбірливо і під «копірку», що навіть неможливо досконало зрозуміти обставини правопорушення, що є порушенням допущеними працівниками ДАІ в оформленні постанови та протоколу.

Виходячи із норм, викладених в ст.71 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, при чому він має спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постанова серії ПС2 № 246998 від 25 березня 2015 року не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.158-163, 171-2 ч.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Взводу ДПС відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Кіровограда та Кіровоградського району управління міністерства внутрішніх справ у Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 № 246998 в справі про адміністративне правопорушення від 25 березня 2015 року інспектора взводу ДПС ВДАІ із закриттям провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Р. А. Забуранний

копія Справа № 395/471/15-а

Провадження № 2-а/395/9/2015

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Взводу ДПС відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Кіровограда та Кіровоградського району управління міністерства внутрішніх справ у Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до Взводу ДПС відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Кіровограда та Кіровоградського району управління міністерства внутрішніх справ у Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення вказавши, що 25 березня 2015 року був зупинений працівником ДАІ неподалік перехрестя вулиць Беляєва та вулиці Волкова у м. Кіровограді, де інспектор повідомив причину зупинки, а саме що позивач рухаючись на своєму автомобілі НОМЕР_1, порушив п. 6.11 Правил дорожнього руху України, а саме, що не надав переваги автомобілю при проїзді нерівнозначного перехрестя. Інспектор ДАІ склав протокол про адміністративне порушення та виніс постанову у відповідності до якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Позивач зазначає, що діяв в межах Правил дорожнього руху і він одразу пояснив інспектору ДАІ, що нікому перешкод не створював, однак інспектор ДАІ не зважив на його доводи та виніс постанову про адміністративне правопорушення, при цьому не було враховано пояснення позивача, в яких він вину свою не визнав.

Вважає, що вказана постанова є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки викладені в протоколі та постанові обставини не відповідають дійсності та просив суд скасувати постанову серії ПС2 № 246998 від 25 березня 2015 року.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд вважає можливим вирішити спір по суті на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, а саме: постанову інспектора Взводу ДПС відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Кіровограда та Кіровоградського району управління міністерства внутрішніх справ у Кіровоградській області ОСОБА_2 серії ПС2 № 246998 від 25 березня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 790295 від 25 березня 2015 року, інші матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 71 КАС України, обов'язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, зазначені вимоги закону при оформленні адміністративних матеріалів та постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 працівниками ДАІ були порушені.

Фактично дійсні обставини даного порушення за участю позивача працівниками ДАІ залишились не встановленими за тих підстав, що в постанові не наведено жодного доказу вчинення позивачем правопорушення, при складанні протоколу та винесенні постанови він вину свою не визнав, і прямо зазначив, що діяв в межах правил дорожнього руху, при цьому пояснивши інспектору, що нікому перешкод в русі він не створював.

Крім того, при складанні протоколу та винесенні постанови не були залучені свідки очевидці скоєного правопорушення, що є порушенням ч.2 ст.256 КУпАП. Також всупереч вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення та протокол про адміністративне правопорушення виконані нерозбірливо і під «копірку», що навіть неможливо досконало зрозуміти обставини правопорушення, що є порушенням допущеними працівниками ДАІ в оформленні постанови та протоколу.

Виходячи із норм, викладених в ст.71 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, при чому він має спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постанова серії ПС2 № 246998 від 25 березня 2015 року не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.158-163, 171-2 ч.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Взводу ДПС відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Кіровограда та Кіровоградського району управління міністерства внутрішніх справ у Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 № 246998 в справі про адміністративне правопорушення від 25 березня 2015 року інспектора взводу ДПС ВДАІ із закриттям провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Суддя: Р. А. Забуранний