Справа № 812/10123/13-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 р. Справа № 812/10123/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання -Дудки О.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідачів - Горбенка Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2015р. по справі № 812/10123/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області , Северодонецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області треті особи: Колишній начальник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області ОСОБА_4 , Профспілковий комітет атестованих працівників міліції Северодонецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, Сєвєродонецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, в якому, з урахуванням подальших уточнень просила: визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 30 вересня 2013 року № 2075 "Про покарання окремих працівників ГУМВСУ" в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ; визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 08 листопада 2013 року № 404 о/с "По особовому складу" в частині звільнення позивачки з органів внутрішніх справ; поновити позивачку на посаді начальника відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Северодонецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08 листопада 2013 р. по 04 березня 2015 р. в розмірі 72575, 54 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 листопада 2014 року - постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року позовні вимоги задоволені частково, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області від 30 вересня 2013 року №2075 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ начальника відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу ГУМВС України в Луганській області підполковника міліції ОСОБА_1; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області по особовому складу від 08 листопада 2013 року № 404 о/с про звільнення начальника відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу ГУМВС України в Луганській області підполковника міліції ОСОБА_1 в запас Збройних сил України за ст. 64 п. "Є" (за порушення дисципліни); поновлено підполковника міліції ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ на посаді начальника відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу ГУМВС України в Луганській області, з 08 листопада 2013 року; стягнуто з Сєвєродонецького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області на користь позивачки грошове утримання за час вимушеного прогулу з 08 листопада 2013 року в межах одного року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року виправлено описку у тексті постанови від 05 березня 2015 року, а саме: виправлено описку у тексті постанови від 05 березня 2015 року: замість "Сєвєродонецьке міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області" зазначити "Сєвєродонецький міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області"; замість "Профспілковий комітет атестованих працівників міліції Сєвєродонецького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області" зазначено "Профспілковий комітет атестованих працівників міліції Сєвєродонецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області".

Позивачка не погодившись з рішенням суду першої інстанції, в частині відмови у задоволенні позовних вимог, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в звязку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року у справі № 812/10123/13-а в частині стягнення з Сєвєродонецького МВ ГУМВС України у Луганській області на користь ОСОБА_1 грошового утримання за час вимушеного прогулу в межах одного року, в іншій частині постанову суду першої інстанції позивачка просила залишити без змін та просила прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з Сєвєродонецького МВ ГУМВС України у Луганській області на її користь щомісячно заробітну плату за час вимушеного прогулу з 08 листопада 2013 року по 07 квітня 2015 року у розмірі 83 769, 04 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянтка посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: «Положення про проходження служби особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ», КАС України та не відповідність висновків суду обставинам справи.

Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, в звязку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: «Положення про проходження служби особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ», КАС України та не відповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги позивача підлягають задоволенню, а апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 прийнята на службу в органів внутрішніх справ з 18 серпня 1993 року наказом ГУВМС України в Луганській області №303 та звільнена 08 листопада 2013 року наказом ГУВМС України в Луганській області №404о/с (т.1 а.с.14) на підставі наказу ГУВМС України в Луганській області № 2075 від 30 вересня 2013 року "Про покарання окремих працівників ГУМВС", яким начальника відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу підполковника міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ України за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України після виходу з лікарняного (т.1а.с.13).

Згідно послужного списку, позивачка проходила службу з 08 листопада 2011 року на посаді начальника слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, з 08 лютого 2012 року на посаді начальника слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, з 19 листопада 2012 року на посаді виконуючого обов'язки першого заступника начальника відділу - начальника слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, з 15 грудня 2012 року на посаді першого заступника начальника відділу - начальника слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, з 19 червня 2013 року на посаді першого заступника начальника відділу - начальника слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, з 11 вересня 2013 року на посаді начальника відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області (т. 1 а.с. 49-53).

Звільненню позивачки передувало проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивачки про поновлення її на службі обґрунтовані, у зв'язку з чим суд задовольнив позовні вимоги про поновлення позивачки підполковника міліції ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ на посаді начальника відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу ГУМВС України в Луганській області, з 08 листопада 2013 року, а позовні вимоги про виплату позивачці грошового утримання за весь час вимушеного прогулу з 08 листопада 2013 року по 04 березня 2015 року частково задовольнив, оскільки відсутня можливість визначити конкретну суму грошового утримання належного до виплати позивачу, у звязку з чим конкретну суму має розрахувати відповідач в порядку постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, в ході виконання судового рішення у разі набранням ним законної сили.

Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судовим розглядом встановлено, що 25 вересня 2013 року о 07 годині 40 хвилин до чергової частини надійшла інформація про факт смерті старшини обслуговуючого персоналу і охорони Сєвєродонецького МВ ГУМВС України в Луганській області прапорщика міліції ОСОБА_5, який вчинив самогубство.

На підставі наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області № 2023 від 25 вересня 2013 року за даним фактом проведено службове розслідування, за результатами якого начальником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області затверджено висновок від 30 вересня 2013 року (т. 1 а.с. 54-95; т. 2 а.с. 31).

Згідно висновку про результати службового розслідування за фактом смерті працівника міліції Сєвєродонецького міського відділу прапорщика міліції ОСОБА_5, від 30 вересня 2013 року, на тілі останнього виявлено пістолет "ТТ" (калібр 7,62 мм, НОМЕР_1, 1966 року випуску). Смерть ОСОБА_5, настала ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок самогубства від вогнепального поранення скроневої області правої частини голови в результаті скоєння ним суїциду внаслідок протиправного зберігання без передбаченого законом дозволу та застосування вогнепальної зброї - пістолету "ТТ" (калібр 7,62 мм, НОМЕР_1, 1966 року випуску).

Перевіркою, проведеною в ході службового розслідування, причин та умов, які призвели до протиправного зберігання ОСОБА_5, зазначеного пістолету встановлено, що вказаний пістолет разом з іншими речами 05 листопада 2008 року постановою слідчого СУ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області визнані речовими доказами та приєднані до кримінальної справи № 04/08/0850.

Вироком апеляційного суду Луганської області від 29 січня 2010 року за результатами судового розгляду кримінальної справи № 04/08/0850 прийнято рішення про знищення речових доказів по вказаній кримінальній справи, у тому числі і пістолету "ТТ", магазину та набоїв до нього. Даний вирок набув чинності 13 травня 2010 року та у червні 2010 року надійшов до Сєвєродонецького міського відділу для виконання в частині знищення речових доказів за кримінальною справою № 04/08/0850.

На виконання вироку апеляційного суду Луганської області від 29 січня 2010 року комісією Сєвєродонецького міського відділу знищено окремі речові докази, про що складено акт від 18 жовтня 2011 року № 1100.

До слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області 19 червня 2012 року з апеляційного суду Луганської області надійшов лист (вх. № 3167 від 19 червня 2013 року) про те, що станом на 14 травня 2012 року посадовими особами Сєвєродонецького міського відділу не виконано вирок зазначеного суду від 29 січня 2010 року в частині знищення речових доказів.

Апеляційним судом Луганської області 25 квітня 2013 року до Сєвєродонецького міського відділу направлено повторний лист щодо виконання не в повному обсязі вироку апеляційного суду Луганської області від 29 січня 2010 року, а саме не знищення частини речових доказів, організацію виконання даного листа було доручено позивачці, яка безпосереднє його виконання передоручила старшому слідчому слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу ОСОБА_6

Листом від 23 травня 2013 року № 54/3-7932 за підписом ОСОБА_1 апеляційному суду Луганської області направлено відповідь, яка за змістом не відповідає поставленим судом питанням.

У висновку службового розслідування зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6, якому вона передоручила виконання повторного листа апеляційного суду Луганської області несумлінно поставилися до виконання покладних на них посадових обов'язків, не встановили об'єктивні причини не виконання протягом з 2010 року вироку суду та особисто не перевірили наявність на зберіганні у Сєвєродонецькому міському відділі пістолету "ТТ", НОМЕР_1, магазину НОМЕР_2 та 8 набоїв калібру 7,62 мм, факт порушень вимог Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2008 року № 141, своєчасно не виявили та керівництву органу внутрішніх справ не доповіли.

Відповідно до вимог пункту 2.1.1 Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2008 року № 141, наказом Сєвєродонецького міського відділу від 05 січня 2012 року № 11 відповідальним за порядок зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, які приєднані до кримінальної справи як речові докази, була призначена ОСОБА_1.

Наказом Сєвєронецького міського відділу від 17 червня 2013 року № 836 у вказаному органі внутрішніх справ створено постійно діючу комісію по перевірці обліку, зберігання, передачі вогнепальної зброї та боєприпасів, які приєднані до кримінальних справ як речові докази, головою якої призначено ОСОБА_1 та члени комісії ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Як вбачається з висновку службового розслідування, зазначені накази до відома позивачки та членів комісії під підпис не доведені, відповідні функції та обов'язки до їх посадових інструкцій не вносились. Опитані в ході службового розслідування дані особи свою обізнаність з вимогами наказів Сєвєродонецького міського відділу від 05 січня 2012 року № 11 та від 17 червня 2013 року № 836, а так само і безпосередню участь у роботі даної комісії категорично заперечили.

Судовим розглядом встановлено, що під час проведення наради керівництва Міністерства внутрішніх справ України 06 серпня 2013 року прийнято рішення упродовж серпня поточного року вивчити проблемні питання, пов'язані зі зберіганням та знищенням речових доказів, провести додаткові звірки наявності зброї та інших предметів, у тому числі наркотичних засобів, що вилучались як речові докази в кримінальних справах і провадженнях. Інформацію про результати звірок та пропозиції щодо вирішення зазначених питань направити до Головного штабу до 06 вересня 2013 року для узагальнення та доповіді керівництву Міністерства внутрішніх справ України (протокол від 06 серпня 2013 року № 32).

На виконання вимог зазначеної наради Міністерства внутрішніх справ України слідчим управлінням Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області було підготовлено доручення від 07 серпня 2013 року № 4/10281 про проведення слідчими підрозділами органів внутрішніх справ області позапланової інвентаризації речових доказів у вигляді вогнепальної і холодної зброї та боєприпасів, наркотичних засобів, їх аналогів та прекурсорів.

На виконання зазначеного доручення слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, позивачем підготовлено відповідь від 19 серпня 2013 року № 54/3-13602, в якій зазначено, що слідчим відділом спільно з працівниками дозвільної системи проведено позапланову інвентаризацію речових доказів у вигляді вогнепальної і холодної зброї та боєприпасів, наркотичних засобів, їх аналогів та прекурсорів, за результатами якої випадків неприйняття рішення щодо речових доказів, за якими прийняте відповідне судове рішення, не встановлено, що фактично не відповідає дійсності.

На виконання робочих заходів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 23 серпня 2013 року та доручення слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 07 серпня 2013 року № 4/10281 "Про проведення позапланової інвентаризації речових доказів у вигляді вогнепальної і холодної зброї та боєприпасів, наркотичних засобів, їх аналогів та прекурсорів" комісією Сєвєронецького міського відділу на чолі з позивачем проведено інвентаризацію речових доказів у вигляді вогнепальної і холодної зброї та боєприпасів, які знаходяться на зберіганні в приміщенні для зберігання речових доказів Сєродонецького міського відділу. Вивченням даного акта встановлено, що пунктом 3 визначено наявність на зберіганні пістолету "ТТ", НОМЕР_1, магазину № та 8 набоїв калібру 7,62 мм, що фактично не відповідає раніше встановленим обставинам даної події.

Під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що інвентаризація вогнепальної зброї відповідачем фактично не проводилась.

Крім того, листом начальника відділу юридичного забезпечення ГУМВС України у Луганській області, підтверджено, що відсутні акти інвентаризації речових доказів у вигляді вогнепальної і холодної зброї та боєприпасів за 2012 рік та прийому передачі при призначенні ОСОБА_1 на посаду першого заступника начальника міського відділу - начальника слідчого відділу Северодонецького МВ ГУМВС України.

На виконання доручення слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 13 вересня 2013 року № 4/12010 "Про забезпечення належного зберігання зброї і боєприпасів, що приєднані до кримінальних проваджень (кримінальних справ) як речовий доказ", Сєвєродонецьким міським відділом за підписом позивача направлений лист вих. № 54/3-15685 від 19 вересня 2013 року, яким встановлено, що вся вогнепальна зброя і боєприпаси, які приєднані до кримінальних справ як речові докази, здана на зберігання до складу озброєння управління матеріально-технічного забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, що фактично не відповідає дійсності.

За наслідками проведеного службового розслідування за фактом смерті працівника міліції Сєвєродонецького міського відділу прапорщика міліції ОСОБА_5 наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 30 вересня 2013 року № 2075 за ігнорування вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, безвідповідальне ставлення до виконання службових обов'язків в частині виконання вироків суду щодо знищення долучених до кримінальних проваджень у якості речових доказів вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, систематичне самоусунення від виконання вимог наказу Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2008 року №141 в частині забезпечення контролю за порядком зберігання та наявністю зброї і боєприпасів, які долучені до кримінальних справ як речові докази, формальне ставлення до проведення на виконання вимог розширеної наради керівництва Міністерства внутрішніх справ України від 06 серпня 2013 року № 32 та доручення слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України від 07 вересня 2013 року № 4/10281 позапланової інвентаризації речових доказів у вигляді вогнепальної і холодної зброї та боєприпасів, а також доручення слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України від 13 вересня 2013 року № 4/12010 щодо забезпечення термінової передачі до складу управління матеріально-технічного забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України зброї і боєприпасів, що приєднані до кримінальних проваджень, та свідоме надання керівництву Головного управління Міністерства внутрішніх справ України викривленої та такої, що не відповідає реальному стану справ, інформації про результати виконання у підпорядкованому слідчому підрозділі вищевказаних доручень під час перебування у посаді першого заступника начальника відділу - начальника слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу, що призвело до несвоєчасного встановлення факту викрадення визнаного речовим доказом по кримінальній справі пістолета ТТ, магазину і набоїв до нього та потягло за собою тяжкі наслідки у вигляді скоєння самогубства з використанням вказаної вогнепальної зброї працівником міліції ОСОБА_5, начальника відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу підполковника міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ України за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України після виходу з лікарняного (т. 1 а.с. 116-128).

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 08 листопада 2013 року № 404 о/с, ОСОБА_1, начальника відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу, з 08 листопада 2013 року згідно з Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено з органів внутрішніх справ України у запас збройних сил за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) (т.1 а.с. 14).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 звільнена за порушення ст. 7 Дисциплінарного статут органів внутрішніх справ України ( в подальшому Дисциплінарний статут), з висновків службового розслідування та оскаржуваного наказу про притягнення позивачки до відповідальності від 30 вересня 2013 року, встановлено, що відповідач ГУ МВС України в Луганській області вважає, що дії позивачки призвели до тяжких наслідків у вигляді самогубства ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується з висновками суд першої інстанції стосовно того, що в ході розгляду справи не підтверджено причинний зв'язок дій позивача з вказаними наслідками, оскільки службовим розслідуванням не встановлено дату, коли саме ОСОБА_5 присвоїв пістолет, з якого в подальшому скоїв суїцид. Крім того, судовим розглядом вствановлено, що відповідно до своїх посадових обовязків ОСОБА_5 мав доступ до речових доказів.

Вирок апеляційного суду Луганської області від 29 січня 2010 року для виконання в частині знищення речових доказів по справі - пістолету ТТ", НОМЕР_1, магазину НОМЕР_2 та 8 набоїв калібру 7,62 мм, надійшов до Сєвєронецького МВ ГУ МВС України в Луганській області лише в червні 2010 року, тобто під час, коли позивачка не проходила службу в Сєвєродонецькому міському відділі Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, що підтверджується послужним списком, та не була обізнана про те, яка особа на той час відповідала за облік та збереження вогнепальної зброї, що долучена у якості речових доказів та чому відповідне рішення суду не було виконано на той час, а згодом, після її призначення на посаду керівника слідчого відділу вказаного міського відділу її не було ознайомлено з наказом її відповідальність за облік та збереження вогнепальної зброї, яка долучена у якості речових доказів.

Порядок проведення службового розслідування встановлено Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України. Відповідно до положень зазначеної Інструкції, перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Судовим розглядом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачка не була присутня при проведенні службового розслідування та не мала можливості надати відповідні пояснення, оскільки перебувала на амбулаторному та стаціонарному лікуванні у період з 20 вересня 2013 року по 01 жовтня 2013 року, що підтверджується довідками по тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовця внутрішніх військ МВС (т.1 а.с.158-159). У зв'язку з цим позивачка декілька разів зверталася до керівництва з проханням провести додаткову службову перевірку, в чому їй було відмовлено, як і в видачі копії висновку службового розслідування, з відповідними ж матеріалами її було ознайомлено згодом 01 листопада 2013 року.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з абз. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Позивачка ОСОБА_1 з 18 серпня 1993 року по08 листопада 2013 рок проходила службу в органах внутрішніх справ.

Згідно ч.10 ст. 18 Закону України "Про міліцію", працівники міліції вправі створювати професійні спілки.

Особливості правового регулювання, засади створення, права та гарантії діяльності професійних спілок визначаються Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15.09.1999 року № 1045-ХІV. За приписами ч. 3 ст. 41 зазначеного Закону, звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів) його керівників, профспілкового представника (там де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членом якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об'єднання профспілки).

У Галузевій угоді між МВС та Професійною спілкою атестованих працівників органів внутрішніх справ України і Професійною спілкою працівників державних установ України передбачено, що звільнення членів виборного профспілкового органу структурних і територіальних органів, установ, навчальних закладів, що перебувають у сфері діяльності сторін, його керівників, профспілкового представника (там де не обирається виборний орган профспілки) за відсутністю попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також виборного органу профспілки вищого рівня не допускається.

Колегія суддів погоджується з висновками суд першої інстанції стосовно того, що звільнення атестованих працівників органів внутрішніх справ, членів виборного профспілкового органу, його керівників, крім додержання загального порядку, допускається відповідно до ч. 3 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки.

Позивачка була членом профспілки атестованих співробітників Сєверодонецького МВ ГУМВСУ в Луганській області .

05 листопада 2013 року на засіданні профспілкового комітету атестованих працівників Сєверодонецького МВ ГУМВСУ було розглянуто питання щодо узгодження звільнення начальника відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу підполковника міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ України за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України після виходу з лікарняного, за результатами якого більшістю голосів, три проти двох прийнято рішення про надання згоди на звільнення з органів внутрішніх справ у запас збройних сил підполковника міліції ОСОБА_1 за вказаною нормою, що підтверджується протоколом № 10 (т. 1 а.с. 148-149).

07 листопада 2013 року одним з членів вказаного профспілкового комітету подано заяву про відкликання свого голосу за звільнення позивача з лав ОВС за новими фактами по справі, а також з підстав того, що він не розібрався в ситуації та просив врахувати свій голос як "проти звільнення", у зв'язку з чим 08 листопада 2013 року повторно проведено засідання комітету, на якому більшістю голосів три проти двох прийнято рішення про повторне голосування, що викладено в протоколі № 11 ( т.2 а.с.87).

На засіданні профспілкового комітету в той же день, 08 листопада 2013 року, проведено повторне голосування, за результатами якого більшістю голосів, три проти двох прийнято рішення про відмову в наданні згоди на звільнення з ОВС у запас збройних сил підполковника міліції ОСОБА_1, що підтверджується протоколом № 12 (т.2 а.с. 88-89).

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни є дисциплінарним проступком.

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Колегія суддів зазначає, що обов'язковою умовою для притягнення працівників органів внутрішніх справ до дисциплінарної відповідальності та накладення на них дисциплінарного стягнення є наявність встановленого факту невиконання чи неналежного виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, а також наявність обґрунтованих підстав для застосування до працівника міліції такого крайнього заходу дисциплінарного впливу, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції, відповідачами не надано обґрунтованих доказів правомірного притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності та подальше її звільнення з органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що відповідачем порушено процедуру проведення службового розслідування, та відповідачем при застосуванні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення не враховано попередню поведінку позивача, її характеристику, рівень кваліфікації, а також рішення профспілкового комітету від 08 листопада 2013 року про відсутність згоди на звільнення позивачки, у звязку з чим, притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності та подальше її звільнення з органів внутрішніх справ України є необґрунтованим, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно зроблені висновки про необхідність задоволення позовних вимог позивачки в частині визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області від 30 вересня 2013 року №2075 та від 08 листопада 2013 року №404 о/с.

Проте колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з Сєвєродонецького міського управління ГУМВС України в Луганській області на користь позивачки грошового утримання за час вимушеного прогулу з 08 листопада 2013 року в межах одного року з наступних підстав.

Згідно п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обовязків, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Судовим розглядом встановлено, що згідно наказу начальника ГУМВС України у Луганській області №122 о/с від 07 квітня 2015 року відмінено наказ ГУМВС України від 08 листопада 2013 року № 404 о/с в частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_1, начальника відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Сєвєродонецького міського відділу ГУМВС України у Луганській області за п . 64 «є» (за порушення дисципліни).

Таким чином, вимушений прогул позивачки з 08 листопада 2013 року по 07 квітня 2015 року становить 17 місяців, без врахування 07 та 08 квітня 2015 року.

Згідно довідки Сєвєродонецького міського відділу внутрішніх справ ГУ МВС України у Луганській області про середньоденне грошове забезпечення розрахунку виплат на випадок безробіття № 82/2 від 06 травня 2014 року, яка на момент видачі була дійсна, грошове утримання ОСОБА_1 за 2 повних місяці (серпень 2013 р. та вересень 2013 р.), що передували звільненню становить 6529, 89 грн., середньоденне грошове забезпечення становить 202, 66 грн.

Згідно довідки Державного центру зайнятості Сєвєродонецького МЦЗ від 26 січня 2015 року дохід ОСОБА_1 за період з 06 травня 2014 року по 31 грудня 2014 року становить 22377, 13 грн. та з 01 січня 2015 по 31 січня 2015 року 1227, 68 грн.

З 09 квітня 2014 року по 30 квітня 2014 року ОСОБА_1 працювала юристом в ТОВ «Фенікс Схід» та отримала заробітну плату у розмірі 1219, 05 грн., що підтверджується довідкою № 3 від 27 січня 2015 року.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суду першої інстанції, встановивши, що на користь позивачці повинно бути стягнуто грошове утримання за час вимушеного прогулу в межах одного року, суд помилково застосував п. 24 Положення в редакції не чинній на момент виникнення спірних правовідносин, без змін внесених Постановою Кабінетів Міністрів України № 1137 від 05 грудня 2012 року.

Так як судовим розглядом встановлено, що заява ОСОБА_1 про поновлення на службі розглядається більше року не з вини позивачки, колегія суддів вважає, що вона має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу, у звязку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з Сєвєродонецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області на користь ОСОБА_1 грошове утримання за час вимушеного прогулу з 08 листопада 2013 року в межах одного року, з прийняттям в цій частині нової постанови про стягнення з відповідача на користь позивачки середньомісячного грошового утримання за весь час вимушеного прогулу. З урахуванням того, що під час вимушеного прогулу позивачка отримувала дохід, відшкодуванню з відповідача на її користь підлягає середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з відрахуванням суми отриманого позивачкою доходу.

Таким чином, сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню на користь позивачки складає ((6529, 89 грн. х 17 місяців) - (202, 66 грн. х2 дні) -(22377, 13 грн. +1219, 05 грн. +1227, 68грн.)) = 85778,95 грн.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, про необхідність стягнення на користь позивачки грошового утримання за весь час вимушеного прогулу з 08 листопад 2013 року в межах одного року, у звязку з чим в цій частині постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанов про стягнення на користь позивачки грошового утримання за весь час вимушеного прогулу з 08 листопад 2013 року по 07 квітня 2015 року в розмірі 85778, 95 грн.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. ст. 200, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2015р. по справі № 812/10123/13-а скасувати в частині стягнення з Сєвєродонецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області (Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 16, індекс 93400) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) грошове утримання за час вимушеного прогулу з 08 листопада 2013 року в межах одного року.

В цій частині прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з з Сєвєродонецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області (Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 16, індекс 93400) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) грошове утримання за час вимушеного прогулу в розмірі 85 778 (вісімдесят пять тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень 95 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Русанова В.Б. Курило Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 08.06.2015 р.