Справа № 2а-2501/11 6а/303/8/15
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 р. Справа № 876/3136/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 20.02.2015 року у справі за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області Білинець В.О. про зміну способу і порядку виконання рішення суду,-

ВСТАНОВИЛА:

11.02.2015 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Закарпатській області Білинець В.О. звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення, посилаючись на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Закарпатській області перебуває виконавчий лист виданий 13.12.2013 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про позовну заяву ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Мукачівської міської ради про стягнення суми невиплаченої щорічної одноразової допомоги.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2015 року в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Закарпатській області Білинця В.О. про зміну способу та порядку виконання рішення суду відмовлено.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржив відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з помилковим застосуванням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою змінити спосіб і порядок виконання рішення суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.12.2011 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської міської ради Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії було винесено постанову, якою вимоги позивача задоволено та визнано дії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради щодо нарахування ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік в неповному обсязі неправомірними. Крім того зобовязано управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради провести нарахування та виплату ОСОБА_2 разову грошову допомогу до 05 травня 2011 року відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, з врахуванням виплаченої суми.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2013 року апеляційна скарга управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради залишено без задоволення, а постанову Мукачівського міськрайонного суду від 28.12.2011 року залишено без змін.

Судова колегія апеляційного суду погоджуючись з висновком суду першої інстанції покликаючись на наступне.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами п.2 ч.4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналізуючи наведені приписи та обставини справи необхідно вказати, що начальник відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Закарпатській області просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови.

Частиною 1 ст. 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Відтак, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

Як вбачається з матеріалів справи, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Таким чином, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

Посилання апелянтів на неможливість виконання рішення суду зобов'язального характеру щодо проведення соціальних виплат у зв'язку з відсутністю такого виду рішень у визначеному статтею 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що "захист порушеного права у судовому рішенні" і "спосіб виконання судового рішення" не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 11.11.2014р. у справі №21-394а14.

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційних скарг слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області залишити без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2015 року у справі №2а-2501/11 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич