Справа № 2-а-418/11
Суддя: Волощук В. В.
Дата ухвалення: 2011-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-418/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Охрімчук І.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олевську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації в Житомирській області про визнання дій відповідача незаконними, зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії по інвалідності,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації в Житомирській області незаконними, стягнути з відповідача 8 049, 10 грн. невиплаченої пенсії за період з 01 червня 2010 року по 01 грудня 2010 року, зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Олевської РДА в Житомирській області провести перерахунок і виплату пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита допустити виконання постанови суду в частині стягнення до негайного виконання, мотивуючи свої вимоги тим, що її малолітня дитина є дитиною інвалідом захворювання пов'язаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації в Житомирській області як дитина інвалід та отримує пенсію у звязку з настанням інвалідності.

Позивачка зверталася до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації в Житомирській області з проханням провести перерахунок пенсії її дитині інваліду відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита нарахувати і виплатити їй недоотриману пенсію, однак Управлінням праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації в Житомирській області їй було відмовлено та зазначено, що пенсія призначена і виплачується правильно.

Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх повністю задовольнити, про що написала до суду заяву.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації в Житомирській області в судове засідання не зявилися, хоча були повідомлені у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи судом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що дитина позивачки є дитиною інвалідом захворювання пов'язаної з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, стоїть на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації в Житомирській області як дитина інвалід (висновок лікарсько-консультативної комісії від 06.08.2010 року, посвідчення дитини, яка визнана інвалідом № 004869 від 08.12.2006 року ( копії додаються ).

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону N 796 слідує, що пенсія для дітей інвалідів щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчою 3-х мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтями 50, 67 цього Закону додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю як особі віднесеної до категорії 1 в тому числі дітям інвалідам призначається у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, а у випадку збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, збільшується розмір пенсії, а також розмір додаткової пенсії за шкоду завдану здоровю.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно зі статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року N 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон N 1058-IV) встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розрахунок пенсії позивачці відповідач здійснив виходячи із встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року N 654 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" розміру значно меншому ніж передбачено Законом № 796.

Крім того, порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року N 523. Ця Постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням статей 50, 54, 67 Закону України N 796. Постановою від 16 липня 2008 року N 654 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", всупереч положень статей 50, 54, 67 Закону N 796 Кабінет Міністрів України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, при тому що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору, суд приходить до висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону N 1058-IV не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначених пенсій у таких розмірах є безпідставним, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, які встановлені статтею 46 Конституції України та статтями 50, 54 та 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму, а тому позов позивача в цій частині також підлягає до задоволення.

Відповідно до наведеного, враховуючи обмеження дії ст.ст. 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлені Законами України Про державний бюджет України на 2007 рік та Про державний бюджет України на 2008 рік позов позивачки в частині стягнення невиплачених додаткової пенсії та основної пенсії передбачених ст.ст. 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягає до задоволення з 01 червня 2010 року по 01 грудня 2010 року в сумі 8049, 10 грн.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

При цьому статтею 74 Закону України "Про Конституційний Суд України" визначено, що Конституційний Суд України може вказати на преюдиціальність свого рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Отже, Конституційний Суд України, виходячи із змісту статті 74 Закону України "Про Конституційний Суд України", може поширювати або не поширювати рішення у справі на правовідносини, які виникли внаслідок дії оспорених нормативно-правових актів.

Зважаючи на те, що в рішенні Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 конкретно зазначено, що "рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними", то це є можливістю зворотної дії у часі вказаного рішення Конституційного Суду України.

Таким чином, якщо будь-який закон був прийнятий з порушенням ч. 3 статті 22 Конституції України, а саме - зменшив право людини на отримання яких-небудь виплат, пільг, компенсації, то такий закон не може застосовуватись, і повинен діяти первісний закон, який дав людині право на вказану виплату, пільгу чи компенсацію.

Підтвердженням правильності такого висновку являється і п. 2 Пленуму Верховного Суду України від 01.01.96 N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", де зазначено, що " оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй".

Також в абзаці 1 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року N 8 "Про незалежність судової влади" звернуто увагу на те, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Крім того, згідно з ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. А рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, та не потрібно прийняття ніяких урядових рішень та відповідних розпорядчих документів для впровадження його в дію.

В Конституції України визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права та свободи та їх гарантії визначають зміст та направленість діяльності держави, а їх ствердження та забезпечення є головним обов'язком держави (ст. 3), права та обов'язки людини невітчуджувані та нерушимі (ст. 21), їх зміст та об'єм при прийнятті нових законів чи внесенні змін у діючі закони не може бути звужений (ст. 22), конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені (ст. 64). Статтею 46 Конституції встановлено, що "громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом".

Керуючись Конституцією України, Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ст.ст. 10, 11, 71, 86, 99, 159, 162, 163, 167, 186, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації в Житомирській області про визнання дій відповідача незаконними, зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії по інвалідності - задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації в Житомирській області - протиправними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації в Житомирські області провести перерахунок і виплату ОСОБА_1 невиплачену пенсію по інвалідності на дитину інваліда ОСОБА_2 відповідно до ст. ст. 50, 54, 67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипочинаючи з 01 червня 2010 року.

Зобовязати УПСЗН Олевської РДА Житомирської області в подальшому виплачувати ОСОБА_1 пенсію на дитину інваліда ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. ст. 50, 54, 67 зазначеного Закону, до зупинення дії Закону чи внесення змін до нього та до часу перебування ОСОБА_2 на групі інвалідності.

Управління праці та соціального захисту населення Олевської РДА в Житомирській області звільнити від сплати державного мита на підставі п. 34 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито.

Постанова може бути оскаржена в Житомирський апеляційний адміністративний суд через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_3