Справа № 1613/2-а-2000/11
Суддя: Якименко Т. О.
Дата ухвалення: 2011-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1613/2-а-2000/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2011 року смт Котельва

Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Якименко Т.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання бездіяльності ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області щодо неперерахування щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за 2011 рік; зобовязання ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Котелевської районної державної адміністрації здійснити перерахунок нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік, передбачену ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, з розміру заробітної плати встановленої на момент виплати, з урахуванням проведених раніше виплат.

На обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії. Крім того позивач зазначив, що він є інвалідом 2-ї групи, захворювання повязано з виконанням обовязків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено виплата щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Вказує, що ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Котелевської райдержадміністрації Полтавської області всупереч вище перерахованим вимогам закону, застосовуючи положення підзаконних нормативно-правових актів, провело нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік, яка була виплачена у значно нижчих розмірах.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач, після отримання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надіслали на адресу суду свої письмове заперечення проти позову, в кому позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю за безпідставністю, як таких, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а саме: за 2011 рік статтями 101 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», ст.73 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ст.71 Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік», ст. 70 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік»надано право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених бюджетними програмами. При цьому вказані статті не визнані неконституційними; пунктом 8 розділу VІ Прикінцевих і перехідних положень Бюджетного кодексу України надано право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат, які не визначені законом, в абсолютних сумах у межах бюджетних призначень, встановлених відповідними бюджетними програмами, до законодавчого врегулювання такого питання; виплата щорічної допомоги на оздоровлення та сум компенсаційних виплат має разовий характер. Тому право особи на її отримання та обовязок органів соціального захисту населення здійснити таку виплату припиняється з моменту виплати.

Вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд стосовно позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Котелевської райдержадміністрації Полтавської області щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік приходить до наступних висновків.

Встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та є інвалідом другої групи безстроково, захворювання повязано з виконанням обовязків в рамках ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (посвідчення серії А №079580 *; довідка серії МСЕ №0105532).

Статтею 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачена щорічна допомога на оздоровлення для ліквідаторів аварії на ЧАЕС другої категорії в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. У відповідності до зазначеного вище закону позивач має право на щорічну допомогу на оздоровлення.

Відповідно до матеріалів справи, щорічну допомогу на оздоровлення позивачу було виплачено у червні 2011 року 120 грн. Згідно з довідкою ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Котелевської РДА від 22.06.2011 року позивачу призначено одноразову грошову допомогу на оздоровлення потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС за 2011 рік в сумі 120 грн.

Суд приходить до переконання, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій та покладення на відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області обовязку здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік, з наступних підстав.

Згідно з ст.70 Закону України „Про державний бюджет України на 2011 рік" Кабінету Міністрів України в 2011 році надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Кабінетом Міністрів України на виконання зазначеної норми в 2010 році нормативно-правових актів, які б визначали розміри щорічної допомоги на оздоровлення, прийнято не було. При цьому, дію статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено чи змінено не було.

Таким чином, у 2010 році відповідач повинен був виплатити позивачу допомогу на оздоровлення у розмірі, встановленому ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, у 2011 році позивачу виплачено щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою встановлено щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та є інвалідами II групи у розмірі 120 гривень.

Разом з тим, пунктом 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України встановлено, що виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту.

Так, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року N 796-XII (у редакції Закону України від 19 грудня 1991 року N 2001-XII з наступними змінами та доповненнями).

Статтею 48 зазначеного Закону встановлено, що інваліди ІІ групи мають право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Водночас Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року N 2017-III (з наступними змінами та доповненнями) визначено правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій. Статтею 19 якого встановлено, що виключно законами України визначається, зокрема, мінімальний розмір заробітної плати.

Так, мінімальний розмір заробітної плати, з розрахунку якої виплачується щорічна допомога на оздоровлення, згідно із Законом України Про встановлення мінімальної заробітної плати та згідно з законами про Державний бюджет України на 2005 2011 р.р., в зазначені роки був значно більшим ніж встановлений Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року розмір щорічної допомоги на оздоровлення.

Таким чином, аналіз наведених норм правових актів дає підстави дійти висновку, що встановлений Постановою № 562 від 12.07.2005 року фіксований розмір щорічної допомоги на оздоровлення суперечить статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою встановлено першочергово більший розмір такої допомоги з розрахунку пять мінімальних заробітних плат.

Окрім того, відповідно до статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

У 2005 році Кабінету Міністрів України не було надано права встановлювати розмір щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України N 796-XII.

Отже, Постанова Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року, яка істотно звужує обсяг встановлених Конституцією та Законами України прав, застосуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ від 28.02.1991 року в редакції закону від 09.07.2007 року, щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Місцевий орган праці та соціального захисту населення є тим органом, який безпосередньо відповідає від імені держави щодо забезпечення належних виплат конкретному громадянину, при цьому питання фінансування цих органів не є питаннями громадянина, і не впливають на його права.

У звязку з чим, обовязок щодо здійснення позивачу виплати щорічної допомоги на оздоровлення покладено на ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Котелевської райдержадміністрації Полтавської області, що є належним відповідачем по справі, а тому позовні вимоги до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області задоволенню не підлягають.

Таким чином, враховуючи викладене, а також виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що у 2011 році щорічна допомога на оздоровлення повинна бути нарахована та виплачена позивачу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Котелевської райдержадміністрації Полтавської області відповідно до ст. 48 Закону України N 796-XII, тобто в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати.

Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, суд виходить з того, що позивач звільнений від сплати судового збору, а належний відповідач по справі є державним органам, що фінансується за рахунок держави, а тому вважає можливим витрати по справі віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.ст. 6-14, 18, 71, 94, 99, 100, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, з урахуванням виплачених сум.

Постанова суду винесена в порядку скороченого провадження підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Котелевський районний суд Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя