Справа № 819/548/13-а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Справа № 876/7303/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Яворського І. О., Кухтея Р. В..;

розглянувши в порядку письмового провадження м. Львові апеляційну скаргу Кременецької міжгосподарської шляхово-будівельної пересувної механізованої колони № 9 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року в справі за позовом Кременецької міжгосподарської шляхово-будівельної пересувної механізованої колони № 9 до Державної служби геології та надр України про визнання незаконними та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2013 року Тернопільським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Кременецької міжгосподарської шляхово-будівельної пересувної механізованої колони № 9 до Державної служби геології та надр України про визнання незаконним та скасування наказу Державної служби геології та надр України № 607 від 11 грудня 2012 року про анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 1241 від 12 лютого 1998 року на видобування вапняків, пісковиків родовища «Соколина гора», наданого Кременецькій міжгосподарській шляхово-будівельній пересувній механізованій колоні № 9.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що наказ Державної служби геології та надр України № 607 від 11 грудня 2012 року в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 1241 від 12 лютого 1998 року є незаконним.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що Державна служба геології та надр України при прийнятті спірного наказу діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем Кременецькою міжгосподарською шляхово-будівельною пересувною механізованою колоною № 9, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що Кременецька міжгосподарська шляхово-будівельна пересувна механізована колона № 9 отримала спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування вапняків, пісковиків родовища «Соколина гора» № 1241 від 12 лютого 1998 року.

Західним регіональним територіальним сектором Державної служби геології та надр України проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин, за наслідками якої складено акт № 124 від 17 серпня 2012 року, відповідно до якого встановлено, що позивачем не виконано припис стосовно переоформлення гірничого відводу, до перевірки не представлено план розвитку гірничих робіт на 2011-2012, що є порушенням статті 51 Кодексу України про надра.

Листом № 18 від 29 серпня 2012 року Кременецької міжгосподарської шляхово-будівельної пересувної механізованої колони №9, повідомлено, що Припис акту перевірки від 23 жовтня 2009 року стосовно переоформлення гірничого відводу не виконано у зв'язку з тим, що згідно з Постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 95 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» існуючий гірничий відвід переоформляється у випадку зміни власника або назви підприємства, чого немає в їх організації. План розвитку гірничих робіт на 4-ий квартал 2012 року виготовлений і переданий на погодження в управління охорони праці та гірничого нагляду по Тернопільській області.

Листом № 23 від 09 жовтня 2012 року Кременецької міжгосподарської шляхово-будівельної пересувної механізованої колони № 9, додатково повідомлено, що План розвитку гірничих робіт на 4-ий квартал 2012 року виготовлений і погоджений в Державній інспекції нагляду в промисловості та за об'єктами підвищеної небезпеки в Тернопільській області 17 вересня 2012 року.

Відповідно до листа Державної служби геології та надр України № 8558/01/14-12 від 25 вересня 2012 року дію спеціального дозволу на користування надрами № 1241 від 12 лютого 1998 року на видобування вапняків, пісковиків родовища «Соколина гора», зупинено наказом Державної служби геології та надр України від 19.09.2012 № 449, у зв'язку з порушенням надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; порушенням надрокористувачем вимог законодавства у сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища. Надрокористувачу надано 21 календарний день з моменту відправлення цього повідомлення для усунення порушень.

Листом Державної служби геології та надр України № 11392/01/14-12 від 17 грудня 2012 року, позивача повідомлено, що спеціальний дозвіл на користування надрами № 1241 від 12 лютого 1998 на видобування вапняків, пісковиків родовища «Соколина гора», наданий Кременецькій міжгосподарській шляхово-будівельній пересувній механізованій колоні № 9, анульовано наказом Державної служби геології та надр України від 11 грудня 2012 року № 607 у зв'язку з невжиттям надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлений строк.

Відповідно до статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі: якщо відпала потреба у користуванні надрами; закінчення встановленого строку користування надрами; припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я населення; використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Аналіз наведеної норми права дає підстави вважати, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку.

У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини першої статті 26 Кодексу, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів це право припиняється у судовому порядку.

Таким чином, об'єднуючою ознакою цих випадків є неналежне використання права, зокрема, використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення строків виконання певних робіт тощо.

Відповідно до частини третьої статті 26 зазначеного Кодексу законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.

Зокрема згідно з Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30 травня 2011 року, можуть мати місце додаткові підстави для припинення користування надрами, оскільки це передбачено частиною третьою статті 26 Кодексу, але не може бути змінено правило, відповідно до якого у разі незгоди користувачів з припиненням права на користування надрами воно може припинятися лише у судовому порядку.

Оскільки припинення права користування надрами здійснюється у судовому порядку, а відповідач за відсутності згоди Кременецької міжгосподарської шляхово-будівельної пересувної механізованої колони № 9 не дотримався такого порядку вирішення питання про припинення спеціального дозволу на користування надрами, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для скасування наказу Державної служби геології та надр України № 607 від 11 грудня 2012 року про анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 1241 від 12 лютого 1998 року на видобування вапняків, пісковиків родовища «Соколина гора», наданого Кременецькій міжгосподарській шляхово-будівельній пересувній механізованій колоні № 9.

Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог не відповідає обставинам справи.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необєктивно і всебічно не зясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кременецької міжгосподарської шляхово-будівельної пересувної механізованої колони № 9 задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року в справі № 819/548/13-а скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов Кременецької міжгосподарської шляхово-будівельної пересувної механізованої колони № 9 до Державної служби геології та надр України про визнання незаконними та скасування наказу задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України № 607 від 11 грудня 2012 року про анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 1241 від 12 лютого 1998 року на видобування вапняків, пісковиків родовища «Соколина гора», наданого Кременецькій міжгосподарській шляхово-будівельній пересувній механізованій колоні № 9.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Р. В. Кухтей

І. О. Яворський