Справа № 826/5131/15
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5131/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

при секретарі Строяновській О.В.,

за участю:

представника відповідача Хітька В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоян» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії, за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Лоян» звернулося у суд з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просило визнати протиправною відмову відповідача щодо визнання податковою звітністю податкових декларацій з податку на додану вартість з розшифровками податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), реєстрами виданих та отриманих податкових накладних за листопад 2014 року та за січень 2015 року, визнати вказані декларації з додатками прийнятими та зареєстрованими 19 грудня 2014 року та 14 лютого 2015 року відповідно.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без змін, з таких підстав.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача не було законних підстав для невизнання податкових декларацій позивача з додатками податковою звітністю та для відмови у їх прийнятті.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що позивач зареєстрований платником податку на додану вартість та перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві.

19 грудня 2014 року позивачем подано до відповідача декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014 року з додатками: реєстром виданих та отриманих податкових накладних та розшифровкою податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

Листом від 23.12.2014 №31473/10/26-59-18-04-17 податковий орган повідомив позивача про невизнання вищевказаної податкової декларації податковою звітністю у звязку із порушенням позивачем п. 48.3 ст. 48 та п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України, яке проявилось у зазначенні в декларації недостовірних даних в частині місцезнаходження платника податків.

14 лютого 2015 року позивачем подано до відповідача декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року з додатками: реєстром виданих та отриманих податкових накладних та розшифровкою податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

Листом від 14.02.2015 №4356/10/26-59-18-04-17 податковий орган повідомив позивача про невизнання вищевказаної податкової декларації податковою звітністю з тих же підстав, з якими не визнано податковою звітністю податкову декларацію позивача за листопад 2014 року.

Обговорюючи правомірність такої відмови, судова колегія виходить із наступного.

Відповідно до підпунктів 16.1.3, 16.1.11 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України до обовязків платника податку відноситься подання до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларацій, звітності та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів; повідомлення контролюючих органів про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи підприємця.

Вимоги щодо складання податкової декларації та її подання до податкового органу, визначені в Главі 2 Розділу ІІ Податкового кодексу України (статті 46 51).

Згідно пункту 48.1 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Пунктом 48.3 статті 48 цього Кодексу визначено обов'язкові реквізити, які повинна містити податкова декларація. До таких, зокрема, відноситься місцезнаходження (місце проживання) платника податків.

Відповідно до пункту 48.7 статті 48 Податкового кодексу України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Згідно пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Як зясовано судом, підставою для відмови у невизнанні податкових декларацій позивача з податку на додану вартість за листопад 2014 року та січень 2015 року була недостовірність зазначених позивачем відомостей про місцезнаходження.

Згідно пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

У згаданих податкових деклараціях позивачем зазначено, що його податкова адреса: вул. Богдана Хмельницького, буд. 44, м. Київ, 01030.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, витяги з якого наявні в матеріалах справи, місцезнаходженням юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоян» є наступна адреса: 01030, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 44.

Таким чином, адреса, зазначена позивачем в податкових деклараціях, відповідає інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а тому відповідачем неправомірно відмовлено в реєстрації податкових декларацій позивача з ПДВ за листопад 2014 року та січень 2015 року.

Додатковим підтвердженням місцезнаходження позивача слугують наявні в матеріалах справи копії попереднього договору від 01 липня 2014 року №11521/4 та угод від 10 липня 2014 року №2782, від 31 грудня 2014 року №3181, укладені з Комунальним підприємством «Київський міський бізнес-центр», на підставі яких позивачу, згідно рішення Київської міської ради від 25 грудня 2008 року №930/930, надано офісні, інформаційно-консультативні та інші послуги за адресою: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44.

Посилання відповідача на наявність інформації про відсутність позивача за місцезнаходженням у податковій інформаційній базі судом не враховується, адже така інформація не являється допустимим аргументом для відмови в прийнятті податкової звітності платника допоки відповідні зміни не будуть внесені до ЄДРПОУ.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова без змін.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

(Повний текст ухвали складений 17 червня 2015 року.)

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Романчук О.М

Пилипенко О.Є.