Справа № 461/12611/14-а
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2015 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.P.

при секретарі Підлужному Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб Львівської міської ради, Львівського комунального підприємства «Центральне», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування розпорядження; зобовязання до вчинення дій ,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Галицької районної адміністрації ЛМР за участю третіх осіб - ЛМР, ЛКП «Центральне», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування розпорядження №163 від 19.05.2014 року «Про приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану». Позивач вважає таке розпорядження незаконними, та такими, що порушують його права як співвласника вказаної вище квартири з наступних підстав. Квартира АДРЕСА_1 є однокімнатною, розташована на першому поверсі трьохповерхового багатоквартирного житлового будинку старої забудови, при цьому зміна архітектурного - планувального рішення по вказаній квартирі була заздалегідь узгоджена з поверховими планами інших квартир згідно технічного паспорту виданого ОДК БТІ м. Львова - через що проведена позивачем реконструкція квартири не порушила ні діючих ДБН, ні законних прав та інтересів інших жильців вказаного будинку. Позивач обґрунтовує неправомірність даного розпорядження тим, що 04.08.2005 року відповідач своїм Розпорядженням за № 898 : затвердив Висновок міжвідомчої комісії Галицького району (протокол № 22 від 05.07.2005 року, параграф № 21); надав дозвіл на перепланування вищевказаної квартири з розширенням її за рахунок добудови вхідного тамбуру, згідно виготовлених проектних пропозицій; зобов'язав виконати вказані роботи за власні кошти та після завершення будівельних робіт внести необхідні зміни в інвентаризаційну справу будинку. Діючи на виконання Розпорядження за № 898 від 04.08.2005 року, згідно стверджених проектних пропозицій, власними коштами та зусиллями він виконав необхідні роботи по реконструкції своєї квартири, метою котрих було розширення житлової площі за рахунок добудови та приведення санітарію побутових умов вказаної квартири у відповідність до вимог діючих Державних норм і стандартів. Враховуючи наведене просить позов задовольнити повністю.

В судовому засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали, давши пояснення, аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, надавши пояснення про те, що відповідачем було винесено розпорядження про зобовязання наймача квартири АДРЕСА_1, за власні кошти привести квартиру у відповідність до погоджених проектних пропозицій, оскільки позивачем було порушено погоджені проектні пропозиції, затверджених розпорядженням ГРА №898 від 04.08.2005 року. Вказує на те, що розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №163 від 19.05.2014 р., винесене на підставі наданих ЛКП документів, а тому є законним та не підлягає скасуванню. Просить у задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_2 та представники ЛКП «Центральне», Львівської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги заперечили, давши пояснення, аналогічні викладеним представником відповідача Галицької районної адміністрації. Просять у задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності третьої особи на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми, оскільки третя особа неодноразово не зявлявся на судові засідання, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, свідка експерта ОСОБА_4, дослідивши інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.104 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, має право звернутися до адміністративного суду з адміністративним позовом.

Відповідно до вимог ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Частиною 1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Шевченківської районної ради міста Львова № 435 від 09.10.1990 року, позивачу ОСОБА_1, та членам його сім'ї - ОСОБА_2 (дружині) та ОСОБА_5 (синові) була виділена для проживання розташована на першому поверсі трьохповерхового багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1. 26.10.1990 року був виданий службовий Ордер за НОМЕР_1 на вселення в цю службову квартиру та укладено письмовий Договір її найму.

Оскільки загальна площа службової квартири АДРЕСА_1 складала лише 39.2 кв.м., а її житлова площа становила лише - 16.0 кв.м., - то 04.08.2005 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради з метою покращення житлових умов сімї ОСОБА_1, без надання іншого житлового приміщення своїм Розпорядженням за № 898 : затвердила Висновок міжвідомчої комісії Галицького району (протокол № 22 від 05.07.2005 року, параграф № 21); надала ОСОБА_1, дозвіл на перепланування вищевказаної квартири з розширенням її за рахунок добудови вхідного тамбуру, згідно виготовлених проектних пропозицій; та зобов'язала ОСОБА_1, виконати вказані роботи за власні кошти та після завершення будівельних робіт внести необхідні зміни в інвентаризаційну справу будинку ;

Діючи на виконання Розпорядження за № 898 від 04.08.2005 року ОСОБА_1, згідно затверджених Проектних пропозицій, власними коштами та зусиллями виконав необхідні роботи по реконструкції квартири АДРЕСА_1, метою котрих було розширення житлової площі за рахунок добудови та приведення санітарно - побутових умов вказаної квартири у відповідність до вимог діючих Державних норм і стандартів.

23.05.2014 року Інспекцією державного будівельного контролю у Львівській області було зареєстровано подану ОСОБА_1, декларацію виконання будівельних робіт, при цьому в ній було зазначено, що реконструкція вказаної квартири проведена в межах існуючого фундаменту, а містобудівні умови та обмеження забудови відносно вказаної квартири не вимагаються відповідно до вимог п. 25 Наказу Мінрегіонбуду України від 07.07.2011 року за № 109.

28.09.2014 року в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області було належним чином зареєстрована Декларація про готовність об'єкта до експлуатації, котрою визнано, що квартира АДРЕСА_1 після проведення вищевказаної реконструкції, повністю готова до послідуючої експлуатації за її цвілевим призначенням.

Разом з цим, під час проведення планової реконструкції АДРЕСА_1 ОСОБА_1, власними коштами та зусиллями були виконані будівельно-ремонтні роботи котрі покращили житлові умови вказаної службової квартири, - внаслідок котрих кв. АДРЕСА_1 після проведеної реконструкції складається з: коридору підліт.10-1, площею 12.3кв.м.; кухні підліт. 10-2,площею 7.5 кв.м.; санітарного вузла підліт. 10-3, площею 3.4 кв.м.; житлової кімнати підліт. 10-4,площею 16.0 кв.м.; тамбура підліт. 10-5, площею 11.0 кв.м., котрий опирається на власний залізобетонний стрічковий фундамент та не спричинює додаткових навантажень на несучі конструкції вказаного житлового будинку, планування внутрішньо квартирних інженерних конструкцій та некапітальних перегородок котрого не впливає на експлуатацію та технічний стан інших квартир вказаного будинку та самого будинку в цілому.

Проводячи вищевказану реконструкцію квартири АДРЕСА_1 позивач ОСОБА_1, облаштував на старому існуючому капітальному фундаменті тамбур під літ. 10-5, котрий займає земельну ділянку площею 11.0 кв.м., - проте вказаний тамбур опирається на власний залізобетонний стрічковий фундамент та не спричинює додаткових навантажень на несучі конструкції вказаного житлового будинку, планування внутрішньо квартирних інженерних конструкцій та некапітальних перегородок котрого не впливає на експлуатацію та технічний стан інших квартир вказаного будинку та самого будинку в цілому.

При цьому, внаслідок проведення вищевказаної реконструкції не було допущено ні порушення законних прав та інтересів інших жильців багатоквартирного трьохповерхового житлового будинку АДРЕСА_1 (що підтверджено їх власноручними підписами), ні вимог чинних ДБН, що підтверджено належним Висновком за № 20/14с від 02.12.2014 року.

Відповідно до статті 74 ЗУ «Про місцеве самоврядування», органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними та фізичним особами.

Згідно з ч.5 п.5 рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74Закону) . Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Оскільки внаслідок видачі розпоряджень голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 898 від 04.08.2005 року позивачу було надано дозвіл на перепланування квартири АДРЕСА_1 з розширенням її за рахунок добудови вхідного тамбура площею 4,1 кв.м., згідно наданих проектних пропозицій, в даному випадку між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, повязані з реалізацією права власності на нерухоме майно, і позивач як субєкт таких правовідносин заперечує проти їх припинення, доказом чого є оскарження ним Розпорядження Галицької районної адміністрації м. Львова № 163 від 19.05.2014 року.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Оскільки ж відповідачем, не зважаючи на значний час розгляду справи, не було надано належних доказів того, що його дії були правомірними, позов підлягає задоволенню.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачем винесено оскаржуване рішення без повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, та з порушенням норм чинного законодавства.

Щодо зобовязати Галицької районної адміністрації Львівської міської ради вирішити питання про прийняття квартири АДРЕСА_1 в експлуатацію після виконаних ОСОБА_1після її реконструкції,то в цій частині вимоги задоволенню не підлягають, оскільки до повноважень районної адміністрації не входять питання узаконення будівництва.

Керуючись ст.ст. 14, 17, 71, 128, 159-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 163 від 19.05.2014 року «Про приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану».

В решті позовних вимог- відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подано до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Р.Волоско.