Справа № 815/1519/15
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/1519/15

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Танасогло Т.М.,

суддів Бойка А.В.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 1648,80 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

Відповідач зареєстрований та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси як платник збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

У відповідача перед Управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси є заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2010 рік у розмірі 1648,80 грн.

Позивач сформував та направив на адресу відповідача вимогу про сплату боргу № Ф-7770 від 05.04.2013 року на суму 1648,80 грн.

Станом на 05.02.2015 року заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 1648,80 грн. відповідачем не сплачена, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права, а також що у звязку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Відповідач зареєстрований та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси як платник збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 25.01.2010 року за № 25084.

ОСОБА_2 зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності фізична особа з 22.01.2010 року відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідач не сплатив страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період до управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси.

У звязку з чим, у відповідача існує заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 1648,80 грн. за 2010 рік.

Позивач сформував та направив на адресу відповідача вимогу про сплату боргу № Ф-7770 від 05.04.2013 року на суму 1648,80 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач не сплатив суму заборгованості в розмірі 1648,80 грн. в зазначені строки.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що вимога позивача № Ф-7770 від 05.04.2013 року є виконавчим документом, який належить до виконання в ДВС. Тобто, законом позивачеві надані повноваження виносити власне рішення. А тому його звернення до суду є дублюванням його власного рішення.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси вказується, що СПД ОСОБА_2 не сплатив суму заборгованості в розмірі 1648,80 грн. в зазначені строки Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тому ця сума підлягає стягненню в судовому порядку.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з ч.6 ст.20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до вищезазначеного на відповідача покладається обовязок по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч.2 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з абз.3 ч.3 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Відповідно до абз.8 ч.3 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що вимога про сплату недоїмки зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є виконавчим документом, який належить до виконання ДВС. Суб'єкт владних повноважень позбавлений можливості звертатися до адміністративного суду із заявами, в яких ставиться вимога про підтвердження власного рішення, яке ухвалено в межах наданих йому законом повноважень.

Колегія суддів також зазначає, що позивачу надані повноваження виносити власне рішення, а тому його звернення до суду є дублюванням його власного рішення.

Такої ж позиції притримується Верховний Суд України в своїй постанові від 03 жовтня 2013 року по справі № 21-359а13.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до органів державної виконавчої служби з вимогою № Ф-7770 від 05.04.2013 року.

Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції своєю постановою від 04.12.2014 року вимогу управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси № Ф-7770 від 05.04.2013 року повернув без виконання.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв