Справа № 809/2370/15
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"16" червня 2015 р. Справа № 809/2370/15

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., перевіривши матеріали адміністративного

позову Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат"

до Департаменту внутрішнього аудиту та фінансового контролю територіального управління внутрішнього аудиту військових частин безпосередньо підпорядкованих Міністерству Оборони України та генеральному штабу Збройних Сил України

про визнання неправомірним та скасування висновку №234/40 від 19.12.2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

15.06.2015 року Державне підприємство "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" звернулося до суду з адміністративним позовом до Департаменту внутрішнього аудиту та фінансового контролю територіального управління внутрішнього аудиту військових частин безпосередньо підпорядкованих МО України та генеральному штабу ЗС України про визнання неправомірним та скасування висновку аудиторського звіту №234/40 від 19.12.2014 року в частині недоотримання коштів від реалізації лісопродукції на суму 1228,9 тис. грн.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин.

Публічно-правові відносини - це відносини між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень і фізичними та юридичними особами.

Згідно з пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій у тих правовідносинах, в яких виникає спір між сторонами.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Виходячи з аналізу наведених положень КАС України, слід зазначити, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою службовою чи посадовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних (управлінських) функцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Бюджетного кодексу України внутрішнім аудитом є діяльність підрозділу внутрішнього аудиту в бюджетній установі, спрямована на удосконалення системи управління, запобігання фактам незаконного, неефективного та не результативного використання бюджетних коштів, виникненню помилок чи інших недоліків у діяльності бюджетної установи та підвідомчих їй бюджетних установ, поліпшення внутрішнього контролю.

Основні засади здійснення внутрішнього контролю і внутрішнього аудиту та порядок утворення підрозділів внутрішнього аудиту визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 2011 р. № 1001 затверджено Порядок утворення структурних підрозділів внутрішнього аудиту та проведення такого аудиту в міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, їх територіальних органах та бюджетних установах, які належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади. Зі змісту даного порядку вбачається, що основним завданням підрозділів внутрішнього аудиту є проведення такого аудиту в міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, їх територіальних органах та бюджетних установах, які належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та надання керівникові центрального органу виконавчої влади, його територіального органу та бюджетної установи об'єктивних і незалежних висновків та рекомендацій щодо діяльності підконтрольних органів (установ).

Відповідно до п.3 Положення про Контрольно-ревізійний департамент Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністра оборони України №837 від 28.12.2011 р. основними завданнями Департаменту є надання Міністру оборони України об'єктивних і незалежних висновків і рекомендацій щодо: функціонування системи внутрішнього контролю та її удосконалення, удосконалення системи управління фінансовими та матеріальними ресурсами, запобігання фактам незаконного, неефективного та не результативного використання бюджетних коштів, запобігання виникненню помилок недоліків у діяльності структурних підрозділів Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до п.4 вказаного Положення Департамент відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює внутрішній аудит та аналізує причини, умови і наслідки виявлених порушень і недоліків, готує і подає до відповідних органів військового управління рекомендації щодо усунення та запобігання причинам і умовам, що призвели до недостач бюджетних коштів і державного (військового) майна, неефективного або нецільового витрачання фінансових і матеріальних ресурсів та інших порушень законодавства України у економічній та фінансово-господарській сфері.

Водночас, наказом Міністерства фінансів України від 04.10.2011 року №1247 затверджено Стандарти внутрішнього аудиту, відповідно до п. 6.6. глави 6 даних Стандартів, офіційним документом, складеним за результатами внутрішнього аудиту є аудиторський звіт - документ, який містить відомості про хід внутрішнього аудиту, стан системи внутрішнього контролю, аудиторський висновок. До аудиторського звіту додаються рекомендації щодо удосконалення діяльності установи залежно від характеру виявлених проблем.

З огляду на наведені норми, аудиторський звіт та додані до нього рекомендації слугують для визначення якості роботи підконтрольного органу (установи), мають рекомендаційний та консультативний характер і не містять обов'язкових для підконтрольної установи вказівок, а тому такий акт не є рішеннями суб'єкта владних повноважень в розумінні пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи з вищенаведеного, зазначені позовні вимоги не можуть бути предметом розгляду в адміністративній справі та розглядатись у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Зазначена обставина згідно із п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 109, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Державному підприємству "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" у відкритті провадження за позовом до Департаменту внутрішнього аудиту та фінансового контролю територіального управління внутрішнього аудиту військових частин безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони України та генеральному штабу Збройних Сил України, про визнання неправомірним та скасування висновку №234/40 від 19.12.2014 року.

Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Роз'яснити Державному підприємству "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" ,що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1