Справа № 804/5826/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2015 р. Справа № 804/5826/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Кучми К.С.
судді Рябчук О.С.
судді Турової О.М.
при секретарі Летучій Г.І.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» до Державної фіскальної служби України про визнання недійсною індивідуальної податкової консультації, -
У квітні 2015 року позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно із статутом та даними ЄДРПОУ ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» не є «гірничодобувним», а є «гірничо-збагачувальним підприємством», що зумовлює як добування та первинну переробку мінеральної сировини, так і наступні технологічні процеси підготовки залізорудної сировини для цілей металургії. Позивач з метою отримання розяснення механізму обчислення рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, листом від 17.03.2015 р. №1249/9 звернувся до Державної фіскальної служби України із запитом про надання консультації, оскільки аналіз законодавства дає підстави вважати, що базою оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість відповідного виду товарної продукції добутої сировини - залізної руди, яка складається з витрат на видобування та первинну переробку, а не фактична вартість товарної продукції гірничо-збагачувального підприємства. 15.04.2015 року на адресу позивача надійшла відповідь відповідача від 09.04.2015 р. № 7578/6/99-99-15-04-01-15 по надання податкової консультації. Відповідно до зазначеної консультації відповідач по іншому тлумачить норми податкового законодавства, а тому на погляд позивача, консультація суперечить нормам та змісту Податкового кодексу України.
За таких обставин, позивач просив суд: визнати недійсною індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України, викладену в листі «Про надання податкової консультації» від 09.04.2015 року №7578/6/99-99-15-04-01-15.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
Представник відповідача предявлені позовні вимоги не визнав та зазначив, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки податкові консультації за своїм змістом не є рішенням субєкта владних повноважень, а також не є нормативно-правовими актами, та не створюють і не припиняють права чи обовязки особи, а є лише допомогою контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону. Жодних управлінських висновків оскаржувана податкова консультація не містить, вчинити будь-які обовязкові дії позивачу вона не приписує, та відповідно не порушує права, свободи та інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин.
Відповідно до п.252.7. ст.252 ПК України вартість відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у податковому (звітному) періоді обчислюється платником для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства) за більшою з таких її величин: за фактичними цінами реалізації відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини); за розрахунковою вартістю відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), крім вуглеводневої сировини. Отже, база оподаткування платою може бути визначена як за розрахунковою, так і за фактичною (споживчою) вартістю таких видів товарної продукції у звітному (податковому) періоді. За таких обставин, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 17.03.2015 року Публічне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до Державної фіскальної служби України з листом про надання письмової індивідуальної консультації щодо механізму обчислення рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин гірничо-збагачувальними підприємствами з 01.01.2015 року.
Державною фіскальною службою України було розглянуто зазначений лист та надано податкову консультацію оформлену листом від 09.04.2015 року № 7578/6/99/99-15-04-01-15.
Цією консультацією позивачу було розяснено, що під час оцінки ділянок надр, що утворені залізистими кварцитами, здійснюється експертна оцінка таких кондицій мінеральної сировини як сукупність технологічних процесів з добування кварцитів та їх первинна переробка до магнетитових концентратів. При цьому рентабельність гірничого підприємства з видобування залізистих кварцитів обчислюється з урахуванням величини витрат, які формують собівартість товарної продукції - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), а також маркетингових оцінок вартості такої товарної продукції, як концентрат магнетитовий концентрат на ринку, тому база оподаткування може бути визначена як за розрахунковою, так і за фактичною (споживчою) вартістю таких видів товарної продукції у звітному (податковому) періоді.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивачем з позовом до суду.
Вирішуючи спір суд зазначає, що згідно із підпунктом 14.1.172. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.
Відповідно до статті 52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультації надаються органом державної податкової служби, в якому платник податків перебуває на обліку, або митним органом за місцем митного оформлення товарів, або вищим органом державної податкової служби або вищим митним органом, якому такий орган адміністративно підпорядкований, а також центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері митної справи. Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.
За змістом пункту 53.3. статті 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.
Відповідачем в податковій консультації зазначено, що рентабельність гірничого підприємства з видобування залізистих кварцитів обчислюється з урахуванням величини витрат, які формують собівартість товарної продукції - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), а також маркетингових оцінок вартості такої товарної продукції, як концентрат залізорудний на ринку, тобто фактично розяснено позивачу, що рентна плата повинна розраховуватись за фактичною вартістю готової продукції яку виробляє підприємство.
Суд вважає, що зазначена консультація суперечить нормам Податкового кодексу, що підтверджується аналізом податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 14.1.51. пункту 14.1. статті 14 ПК України добування корисних копалин - сукупність технологічних операцій з вилучення, у тому числі з покладів дна водойм, та переміщення, у тому числі тимчасове зберігання, на поверхню частини надр (гірничих порід, рудної сировини тощо), що вміщує корисні копалини.
Згідно із підпунктом 14.1.150. пункту 14.1. статті 14 ПК України первинна переробка (збагачення) мінеральної сировини як вид господарської діяльності гірничодобувного підприємства включає сукупність операцій збирання, дроблення або мелення, сушку, класифікацію (сортування), брикетування, збагачення фізико-хімічними методами (без якісної зміни мінеральних форм корисних копалин, їх агрегатно-фазового стану, кристалохімічної структури), за виключенням агломерації/грудкування руди з термічною обробкою, агломерацію та збагачення фізико-хімічними методами, а також може включати переробні технології, що є спеціальними видами робіт з добування корисних копалин (підземна газифікація та виплавляння, хімічне та бактеріальне вилуговування, дражна та гідравлічна розробка розсипних родовищ, гідравлічний транспорт гірничих порід покладів дна водойм.
У підпункті 14.1.91. пункту 14.1. статті 14 ПК України дано визначення, корисних копалини - природні мінеральні утворення органічного і неорганічного походження у надрах, у тому числі будь-які підземні води, а також техногенні мінеральні утворення в місцях видалення відходів виробництва та втрат продуктів переробки мінеральної сировини, які можуть бути використані у сфері матеріального виробництва і споживання безпосередньо або після первинної переробки.
Підпунктом 14.1.150. пункту 14.1. статті 14 ПК України надано поняття мінеральної сировини - товарна продукція гірничодобувного підприємства, що є результатом його господарської діяльності з видобутку корисних копалин, у тому числі шляхом виконання господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, і за якісними характеристиками відповідає вимогам установлених законодавством стандартів або вимогам договорів.
Так, ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» здійснює не лише первинну переробку мінеральної сировини, а й проводить повний технологічний комплекс заходів щодо виготовлення якісно іншої продукції - глибоке збагачення, яке становить складний ланцюг виробничих процесів від видобутку і транспортування залізної руди до виробництва концентрату залізорудного агломераційного та окатків залізорудних у тому числі неофлюсованих.
Таким чином, кінцевий продукт виробництва - агломераційний концентрат залізної руди та окатки залізорудні не можливо віднести до мінеральної сировини, оскільки позивач здійснює не лише первинну переробку мінеральної сировини, а й проводить повний технологічний комплекс заходів щодо виготовлення якісно іншої продукції - глибоке збагачення.
В силу пункту 252.2. статті 252 ПК України платники рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин здійснюють для цілей оподаткування окремий (від інших видів операційної діяльності) бухгалтерський та податковий облік витрат і доходів за кожним видом мінеральної сировини за кожним обєктом надр, на який надано спеціальний дозвіл.
Відповідно до п.252.3. ст.252 ПК України обєктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій у користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин у податковому (звітному) періоді, приведеної у відповідність із стандартом, встановленим галузевим законодавством, до якої належать:
обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з надр на території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими, ніж платник рентної плати, субєктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною;
обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з відходів (втрат, хвостів тощо) гірничого виробництва, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими, ніж платник рентної плати, субєктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, якщо для її видобутку відповідно до законодавства необхідно отримати спеціальний дозвіл.
В пункті 252.7. статті 257 ПК України встановлено, що вартість відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у податковому (звітному) періоді обчислюється платником для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства) за більшою з таких її величин:
- за фактичними цінами реалізації відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини);
- за розрахунковою вартістю відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), крім вуглеводневої сировини.
За таких обставин, враховуючи, що кінцевий продукт виробництва - агломераційний концентрат залізної руди та окатки залізорудні не можливо віднести до мінеральної сировини та визначити як обєкт рентної плати за користування надрами, суд приходить до висновку, що для гірничо-збагачувальних підприємств обєктом оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин є обсяг товарної продукції у вигляді корисних копалин, що пройшли первинну переробку мінеральної сировини, а базою оподаткування плати за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість відповідного виду товарної продукції добутої сировими - залізної руди, що складається з витрат на видобування та первинну переробку.
В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно із ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
З огляду на вищевикладене суд вважає за можливе визнати недійсною індивідуальну податкову консультацію ДФС України, викладену в листі «Про надання податкової консультації» від 09.04.2015 року № 7578/6/99-99-15-04-01-15 за викладених вище підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати недійсною індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України, викладену в листі «Про надання податкової консультації» від 09.04.2015 року № 7578/6/99-99-15-04-01-15.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений 15 червня 2015 року.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5